Справа № 594/1465/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

01 лютого 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі Окулянко У.Г.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона проживає та зареєстрована в житловому будинку в с.Кривче по вул. Центральна, 17 Борщівського району Тернопільської області, в якому окрім неї зареєстрована та проживає її мати ОСОБА_4 а також зареєстрований її чоловік відповідач ОСОБА_3, який з 2004 року там не проживає, участі в утриманні будинку не приймає. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні її мати відповідачу не чинили. Поряд з тим зазначила, що свідоцтва про право власності на будинок немає, однак вона та її мати ОСОБА_4 є фактичними власниками данного будинковолодіння за вищевказаною адресою, оскільки таке в період з 1986 по 1991 рр. належало до суспільної групи двору колгоспника, членами якого у вказаний період, і зокрема станом на 15.04.1991 року були вона, її мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5, який помер 14.01.2008 року.

Враховуючи те, що відповідач більше року за вказаною адресою не проживає, просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим по вул. Центральна, 17 в с. Кривче Борщівського району Тернопільської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 позов з підстав, наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності суду не надав.

Третя особа ОСОБА_4 на розгляд справи не з»явилася. В поданій до суду заяві просила справу слухати у її відсутності, при цьому зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, в будинку № 17 по вул. Центральна в с.Кривче Борщівського району Тернопільської області є зареєстрованими позивач ОСОБА_1, її мати третя особа ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3. Останній за спірною адресою не проживає з 2004 року.

Поряд з тим, встановлено, що вищевказане будинковолодіння відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) ОСОБА_6, батько позивача, який помер 14.01.2008 року, позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 були єдиними його членами.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на відповідній правовій основі, кожен зокрема, набули право на 1/3 частину будинковолодіння, яке було розміщене по вул.Центральна, 17 в с.Кривче Борщівського району Тернопілської області, однак у визначеному законом порядку, не оформили своє право власності на вказаний нерухомий обєкт.

Зазначені обставини в ході розгляду справи сторонами не оспорювались, були стверджені довідками Кривченської сільської ради №1294, №1367 від 30 листопада 2015 року, актом обстеження матеріально побутових умов проживання №1368 від 30.11.2015 року, складеного комісією Кривченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, копією погосподарського особового рахунку № 15 за 1986 1990 роки, 1991 1995 роки, показами свідків, з яких вбачається, що позивач ОСОБА_1 та її мати третя особа ОСОБА_4, яка є головою двору, фактично являються власниками вищевказаного домоволодіння, а відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в господарстві, однак не проживає з 2004 року.

Будь-яких доказів того, що між сторонами було досягнуто угоди щодо порядку користування відповідачем спірним жилим приміщенням, сторонами надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи.

Окрім цього, той факт, що відповідач ОСОБА_3 у спірному помешканні більше 11 років не проживає і таке для власних потреб не використовує, стверджено показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8

Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, належним ОСОБА_1 та ОСОБА_4, є підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню.

Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі у виді судового збору.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст.317, 319, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться по вул. Центральна, 17 в с. Кривче Борщівського району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: : підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.