Провадження № 22ц/784/1724/16 Суддя першої інстанції Гапоненко Н.О.
Справа№469/129/16-ц
Категорія 23 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю позивача ОСОБА_2,

його представника ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Кл. Петровського» (надалі ТОВ «ім. Кл. Петровського») на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ім. Кл. Петровського» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати та зобовязання повернути земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ім. Кл. Петровського» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати та зобовязання повернути земельну ділянку.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що його бабуся ОСОБА_5 1 жовтня 2006 року уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,78 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 2,3527 га та 6,4321 га, строком на 10 років, тобто з 1 жовтня 2006 року по 1 жовтня 2016 року.

2 травня 2013 року ОСОБА_5 померла, а 19 жовтня 2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки.

Відповідачем протягом 2013-2015 років орендна плата за договором оренди земельної ділянки від 1 жовтня 2006 року не сплачувалась, заборгованість склала 15 073 грн. 49 коп., а тому він позбавлений можливості отримати матеріальні блага внаслідок укладення договору оренди земельної ділянки.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив суд розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «ім. Кл. Петровського». Стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 15 073, 44 грн. та пеню за несвоєчасне сплату орендної плати в розмірі 1 311 грн. Зобовязати відповідача негайно передати земельну ділянку площею 2,3527 га та земельну ділянку площею 6,4321 га.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2016 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений ОСОБА_5 та ТОВ «ім. Кл. Петровського», який зареєстрований у Березанському реєстраційному окрузі реєстрації у Державному реєстрі земель 02 квітня 2007 року за № 46.

Зобов'язано ТОВ «ім. Кл. Петровського» передати ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,3527 га, кадастровий номер :00:000:0002, та земельну ділянку площею 6,4321, кадастровий номер :00:000:0001 в стані, придатному для використання.

Стягнуто з ТОВ «ім. Кл. Петровського» на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 15 073,44 грн., пеню у сумі 1 311 грн. Також розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ТОВ «ім. Кл. Петровського» просило суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанціях дійшов висновків, що відповідачем порушені взяті на себе за договором оренди землі зобовязання щодо сплати орендної плати, а відтак несплата орендної плати протягом трьох встановлених строків підряд, свідчить про системність порушення зазначеного зобовязання, що є підставою для розірвання договору, стягнення заборгованості по орендній платі, пені за прострочення строків її виплати та повернення земельної ділянки позивачу.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 1 жовтня 2006 року ОСОБА_5 (бабуся позивача) уклала з ТОВ «ім. Кл. Петровського» договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавцем передано відповідачеві у строкове платне користування на умовах оренди строком на 10 років належну їй на праві власності земельну ділянку площею 8,78 га, яка знаходиться в межах території Кімівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с. 11-12).

Договір оренди землі (надалі Договір) зареєстровано у Березанському реєстраційному окрузі 2 квітня 2007 року (а.с.11-12).

Факт передачі земельних ділянок підтверджено відповідним актом приймання-передачі (а.с.13).

Пунктами 9, 10 Договору визначена форма та розміри орендної плати, підстави для обчислення її розміру.

Пунктом 11 Договору визначено, що орендна плата вноситься в такі строки: щорічно після збору врожаю з 15 серпня по 31 грудня.

2 травня 2013 року ОСОБА_5 померла (а.с.17).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 19 жовтня 2015 року ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_5, яке складається із земельної ділянки площею 2,3527 га та земельної ділянки площею 6,4321 га, що розташовані в межах території Кімівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, кадастрові номери 820981800:00:000:0002 та :00:000:0001(а.с.7-10).

Право власності ОСОБА_2 на вказані земельні ділянки підтверджено також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8,10).

23 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з письмовими заявами про повернення земельних ділянок та виплату орендної плати за період з 2013 року по 2015 рік, додавши при цьому документи, що підтверджують його право на спадкування спірних земельних ділянок (а.с. 14-15).

Не отримавши відповіді щодо виплати орендної плати позивач 11 січня 2016 року знову звернувся до відповідача (а.с. 16).

Відповідно до довідки ТОВ «ім. Кл. Петровського» станом на 11 січня 2015 року товариство має заборгованість по орендній платі у розмірі 15 073, 44 грн. (а.с.14,18).

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разу істотного порушення договору другою стороною та інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди є систематична несплата орендної плати.

Зазначений висновок відображено в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 146цс12.

В запереченнях проти позову та в апеляційній скарзі представник відповідача пояснював, що товариство було не в змозі своєчасно виплатити заборгованість по орендній платі, оскільки про особу спадкоємця відповідачу стало відомо тільки 23 жовтня 2015 року після звернення позивача до ТОВ «ім. Кл. Петровського».

Ці обставини підтверджено й заявами позивача на адресу відповідача від 23 жовтня 2015 року про виплату орендної плати та долучення документів, що підтверджують права спадкодавця.

Інших доказів на підтвердження тих фактів, що відповідачу було раніше відомо про права ОСОБА_2 на отримання орендної плата за договором оренди землі, укладеного йому бабусею, позивачем відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано.

За такого, колегія суддів вважає, що обовязок відповідача виплати орендну плату ОСОБА_2, як спадкоємцю після смерті орендодавця ОСОБА_5, виник з 23 жовтня 2015 року, а позивач звернувся з позовом до районного суду 10 лютого 2016 року.

Отже, з огляду на ці обставини відсутні підстави для розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати, а відтак ця вимога позивача не підлягає задоволенню. Оскільки позовна вимога щодо повернення земельної ділянки позивача є похідною від вимоги про розірвання договору оренди, то вона також не підлягає задоволенню.

Між тим, як встановлено судом заборгованість по орендній платі не виплачена відповідачем до теперішнього часу.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про неможливість здійснення такої виплати з огляду на те, що спадкоємцем не надано будь-яких банківських рахунків, на які б необхідно нарахувати заборгованість по орендній платі, оскільки матеріалами справи встановлено, що позивач неодноразово особисто звертався до відповідача з вимогою про таку виплату, однак відповідач будь-яких дій щодо виплати заборгованості не вчиняв, обмежившись направленням тільки 17 березня 2016 року (після звернення позивача до суду) відповіді на його звернення 23 жовтня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній плату у розмірі 15 073.44 грн. підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення пені за порушення строків виплати орендної плати, передбачених п. 14 Договору, то такі позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки як встановлено відповідач не порушував строки виплат орендної плати орендодавцю у строки, передбачені умовами п. 11 Договору (щорічно після збору врожаю з 15 серпня по 31 грудня). До складу спадщини на момент смерті ОСОБА_5 до позивача перейшло у порядку спадкування право на отримання орендної плати за умовами договору оренди землі, а відповідальність за порушення умов договору, яка за договором оренди була передбачена за життя орендодавця, після смерті останньої не входить до складу спадщини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають перерозподілу судові витрати по справі у вигляді витрат по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже з ТОВ «ім. Кл. Петровського» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору про поданні позовної заяви у розмірі 551.20 грн., а з останнього на користь відповідача 1212.64 грн. судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Кл. Петровського» задовольнити частково.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2016 року скасувати та увалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Кл. Петровського» на користь ОСОБА_2 15 073 грн. 44 коп. - заборгованість по орендній платі за договором оренди землі, укладеного 1 жовтня 2006 року між ОСОБА_5 та товариством з обмеженою відповідальністю «ім. Кл. Петровського».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Кл. Петровського» на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору, а з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Кл. Петровського» 1212 грн. 64 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: В.І. Козаченко

ОСОБА_6