Провадження № 4-с/344/4/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, заінтересовані особи Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. В обґрунтування вимог скарги скаржник зазначив, що 15 серпня 2013 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобовязання приведення огорожі садиби до норм та надати ОСОБА_2 доступ шириною 1 метр до її будинку. Відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження, про що винесена постанова. Скаржник вказує, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області не набрало чинності. За таких обставин скаржник просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 42626653 від 20 березня 2014 року.

Скаржник та представник скаржника у судове засідання зявилися, наполягали на задоволенні скарги у повному обсязі, просили поновити строк звернення до суду зі скаргою, оскільки пропустили з поважних причин, пояснили, що рішення набрало законної сили, але дане рішення неможливо виконати.

Заінтересовані особи до суду не зявилися, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду скарги, згідно вимог ч. 2 ст. 386 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно іповно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2013 року, що набрало законної сили 15 жовтня 2013 року, зобовязано ОСОБА_1 привести суцільну бетонну огорожу висотою 2 м та висотою проміжних колон 2 м 70 см у відповідність до норм щодо висоти огорожі 1,5 м від рівня землі згідно рішення Івано-Франківського МВК № 496 від 16.10.2007 року та зобовязано ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 доступ для обслуговування власної квартири по вулиці Мазепи, 133/3 в місті Івано-Франківську шириною 1 м шляхом знесення суцільної бетонної огорожі шириною 1м, яка примикає до стіни квартири по вулиці Мазепи, 133/3 в місті Івано-Франківську (а.с. 22-28).

20 березня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 42626653 з виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2013 року (а.с. 2, 10, 33).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення відмовлено (а.с. 21).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2012 року, що набрало законної сили 24 травня 2012 року, зобовязано ОСОБА_2 звільнити 0,0006 га, зайнятих побудовою даху та піддашшям (а.с. 29-32).

ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Мазепи Гетьмана, будинок № 133а (а.с. 34-71, 75-77).

ОСОБА_1 неодноразово звертався з заявами до Івано-Франківського міського відділу УМВС України в Івано-Франківській області, прокуратури міста Івано-Франківська, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури, Головного управління держкомзему у Івано-Франківській області, Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель в Івано-Франківській області, Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції. На заяви заявником були отримані відповіді (а.с. 72-74, 78-123).

Згідно ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження скаржник отримав 27 травня 2015 року, даних про отримання та ознайомлення скаржником з копією оскаржуваної постанови раніше матеріали справи не містять.

03 листопада 2015 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження.

За вказаних обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 звертався до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо виконання рішення від 15 серпня 2013 року, суд вважає, що пропущений заявником строк звернення до суду зі скаргою слід поновити.

Згідно вимог ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами від імені України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Обов'язковість рішення суду, як одна з засад судочинства встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Ч. 1 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частинами 1-2 ст. 25 даного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Твердження скаржника та його представника про те, що постанову про відкриття виконавчого провадження неможливо виконати судом оцінюється критично, оскільки належних та допустимих доказів про неможливість виконання судового рішення суду не надано.

Жодних порушень чинного законодавства про виконавче провадження при винесенні оскаржуваної постанови судом не встановлено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відкриття виконавчого провадження є правомірним, здійснено державним виконавцем в межах компетенції та у визначений законом строк.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 6, 11, 19, 20 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 208-210, 292, 293, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко