Справа № 309/3193/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

при секретарі Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Хустського районного суду від 08 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Хустський відділ Державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено заявку на видачу їй кредитної картки з відновлювальним кредитним лімітом на суму 10546,34 грн. У звязку з невиконанням позивачкою кредитних зобовязань банк запропонував їй підписати з ним «Генеральное соглашение», відповідно до якого провір реструктуризацію боргу наступним чином: борг за основним договором складає 4343,72 грн., пеня 11112,26 грн. Даний договір підписано 28.11.2012 року. Позивачка щомісячно здійснювала платежі, однак в лютому місяці 2015 року банк звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_2, якою 23.02.2015 року було вчинення виконавчий напис нотаріуса за реєстровим номером 644, що стало підставою для відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2015 року. Діями відповідачів порушені права позивачки оскільки нотаріусу не було надано документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, у виконавчому написі є помилкові твердження того факту, що позивачка є фізичною особою підприємцем але згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20995164 від 07.08.2015 року позивачка не є підприємцем та підприємницькою діяльністю не займалася. Про існування виконавчого напису позивачка дізналася лише при отримані постанови державного виконавця Хустського РУЮ, а саме 30.07.2015 року. За таких обставин, просить суд взнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Хустського районного суду від 8 жовтня 2015 року позов задоволено, визнати виконавчий напис за № 644 від 23.02.2015 року вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_2 таким, що непідлягає виконанню. ПАТ КБ «ПриватБанк» не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав. Відповідач вважав, що підстав для задоволення скарги немає. Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доводи апеляційної зводяться до твердження апелянта про те, що в основі вчинення нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості , таким чином, вчинення виконавчого напису це не вирішення спору між кредитором і боржником, а підтвердження безспірності зобовязання боржника, і тому нотаріус не викликає боржника, не зясовує його заперечень проти вимог кредитора; документи, які підтверджують наявність заборгованості є кредитний договір та розрахунок заборгованості. Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено, між позивачкою та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено заявку на видачу їй кредитної картки з відновлювальним кредитним лімітом на суму 10546,34 грн. У звязку з невиконанням позивачкою кредитних зобовязань банк запропонував їй підписати з ним «Генеральное соглашение», відповідно до якого провів реструктуризацію боргу наступним чином: борг за основним договором складає 4343,72 грн., пеня 11112,26 грн. Даний договір підписано 28.11.2012 року. 23 лютого 2015 року відповідачем приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис № 644 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" боргу за вищевказаним кредитним договором на загальнусуму 26 522, 80 гривень. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ, що передбачено ч.2 ст.87 ЗУ «Про нотаріат». Згідно переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють просторочення виконання зобовязання. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи оформлені у відповідності до вимог законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від позивача та Банку первинні документ щодо здійснення його часткового погашення кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також сума штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Таким чином колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інтенції та не ґрунтуються на вимогах закону. З врахуванням наведеного, колегія суддів констатує, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та вирішено спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає. Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: