Справа № 344/9092/15-ц
Провадження № 2/344/1331/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що позивачка та відповідач зареєстровані батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. Шлюб сторін розірвано 21/11/2013 р. з 2009 року відповідач не проживає з позивачем, не надає грошових коштів на утримання доньки, не займається вихованням, розвитком дитини. Іноді, на думку позивачки, в нетверезому стані відповідач телефонує в нічний час та травмує психіку дитини. Будь-яких перешкод у утриманні та вихованні дитини позивачка відповідачу не створює. Тому позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, що в ньому зазначені та надала пояснення про те, що виключно за її кошти утримується дитина, виключно вона здійснює виховання дитини, відповідач не підтримує дитину, не телефонує їй, не цікавиться життям дитини.

В судовому засіданні представники відповідача заперечили позов з тих підстав, що батько за кордоном 6 років, але він телефонує дитині, надсилає їй речі, які вона відмовляється прийняти, висновок органу опіки та піклування не визнають.

В судовому засіданні заслухано думку дитини ОСОБА_6, яка надала пояснення про те, що підтримує свою матір, просить суд про позбавлення відповідача батьківських прав, батько не надає підтримку, утримання, не спілкується з донькою.

На думку представника органу опіки та піклування позов обґрунтовано належними правовим підставами, орган опіки і піклування просив задовольнити позов.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 батьками ОСОБА_6 зареєстровано позивача та відповідача.

Заочним рішенням від 21/11/2013 р. розірвано шлюб сторін, дитину залишено проживати з матір`ю.

Відповідно до довідки №617 ОСОБА_6 навчається в ЗОШ №23.

В судовому засіданні позивачка надала суду пояснення про те, що дитина ОСОБА_6 приймає активну участь у спортивній та творчій діяльності, вивчає іноземну мову витрати щодо цього здійснює виключно позивачка; на її вимогу відповідач не надає будь-яких грошових коштів на оплату його частки у відповідних витратах.

Орган опіки та піклування на виконання ст. 45 ЦПК України надав суду письмовий висновок, відповідно до якого просив суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_6; відповідача неодноразово запрошували на засідання органу опіки та піклування, однак він не прибув на жодне з них, відповідач не здійснює витрати на утримання доньки, їх здійснює виключно позивачка.

Відповідно до ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В п. 2 ст. 171 СК України вказано, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 12 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Так в судовому засіданні позивачка та ОСОБА_6 надала пояснення про те, що з 2009 року відповідач абсолютно в жодний із можливих способів, ні в якій формі, не виконує своїх обов`язків щодо виховання дитини не займається її розвитком, хоча у нього відсутні будь-які перешкоди для цього.

Будь-яких доказів наявності у відповідача об`єктивних перешкод у виконані його батьківських обов`язків щодо виховання дитини відповідач та його представники суду не надали. Однак невиконання відповідачем передбачених законом обов`язків щодо його дитини з 2009 року є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так само відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20/11/1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином позов обґрунтовано належними на те правовими підставами, позивачем та його представниками не спростовано невиконання відповідачем його обов`язків щодо виховання дитини.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

позбавити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С.О. Бородовський