РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування позову зазначив, що 18.07.2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого він передав, а ОСОБА_2 отримав у власність грошові кошти в сумі 100000 грн. для погашення заборгованості по кредиту на купівлю автомобіля. Дані кошти відповідач згідно договору позики зобовязався повернути в строк до 01.04.2016 року. Крім того, між ними було домовлено, що у разі невиконання умов договору він має право на стягнення боргу за рахунок транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. З травня 2016 року він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути кошти, однак ОСОБА_2 обмежувався тільки обіцянками, що поверне гроші на протязі тижня, а останнім часом взагалі почав уникати з ним зустрічі. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на його користь борг згідно договору позики від 18.07.2014 року в розмірі 100000 грн..

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, суду пояснив, що протягом останнього місяця відповідач спілкувався з позивачем, однак коштів не повернув. В подальшому представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 100000 грн., оскільки взяв в кредит автомобіль, однак залишився без роботи і не взмозі на даний час повернути борг. В подальшому відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 100000 гривень і останній зобов'язувався повернути кошти в термін до 01.04.2016 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 18.07.2014 року. Факт отримання грошових коштів відповідно до вказаної розписки відповідач в судовому засіданні визнав та не оспорював.

На теперішній час, незважаючи на закінчення строку повернення боргу 01.04.2016 року, ОСОБА_2 не повернув позивачу кошти, що в судовому засіданні не оспорював.

Стаття 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 18.07.2014 року в сумі 100000 грн..

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України в сумі 1000 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.192, 526, 533, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст.10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики від 18 липня 2014 року в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в сумі 1000 грн..

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: