Справа № 342/680/16-ц
Провадження № 2/342/506/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

з участю :

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служба в справах дітей Коломийської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 18.07.1998 рок сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в даний час є неповнолітнім, перебуває на вихованні і утриманні позивача. Однак, сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, у них почастішали сварки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. За рішенням Городенківського районного суду у травні 2009 року шлюб між ними розірваний. З того часу відповідач перестав опікуватися сином - не приймає участі у його вихованні, не провідує його, не цікавиться життям дитини. Така поведінка відповідача є безпідставною, так як на батьків покладається забезпечення основних життєвих потреб неповнолітніх дітей, які повністю залежать від батьків та не можуть забезпечувати себе самостійно. Не цікавиться відповідач і навчально-виховним процесом, розвитком здібностей сина, його особистими досягненнями та переживаннями. З довідки Коломийської ЗОШ І-ІІ ступенів № 10 вбачається, що ОСОБА_2 вихованням, успішністю, відвідуванням сина ОСОБА_4 взагалі не цікавиться, навчально-виховний процес забезпечує лише мати хлопчика. Протягом останніх років відповідач повністю відчужився від сина, не спілкується з ним, не телефонує, не вітає з жодними святами. Внаслідок цього у дитини сформувалася стійка образа на батька, він почувається покинутим та непотрібним відповідачу, що в свою чергу негативно впливає на його моральний стан. Після припинення стосунків сторін, відповідач не надає жодного матеріального утримання їхньому синові, обмежуючись нечастими гостинцями, які передавала мати відповідача. Рішенням Городенківського районного суду відповідачу присуджено сплату аліментів. Проте, відповідач їх не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі близько 10 тис. грн. А протягом останніх років, ОСОБА_2 відчужився від дитини взагалі, всупереч вимогам сімейного законодавства, цілковито самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не несе жодної відповідальності за майбутнє дитини. Позивач забезпечила синові комфортні для нього умови проживання, належний побут. В неї є постійне місце праці та стабільний заробіток, який дозволяє їй самостійно утримувати сина на достойному рівні. З сином у позивача склалися прекрасні, довірчі стосунки, вона намагається компенсувати йому брак турботи батька. Таким чином, ОСОБА_1 зможе самостійно зебезпечити виховання та утримання дитини відповідно до вимог законодавства та моральних засад суспільства. За таких обставин, позивач вважає, що протиправна поведінка відповідача, його байдужість та бездіяльність суперечить законним інтересам її неповнолітньої дитини, викликають у неї хибну уяву про батька, формують у неї комплекс неповноцінності, як покинутої дитини, що для хлопчика підліткового віку є негативним фактором. Таким чином, позивач вважає, що є всі підстави, передбачені п.п. 2, 3 ст. 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі із підстав, зазначених в ньому та просила задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду був повідомлений згідно ст. 74, 76 ЦПК України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служби в справах дітей Коломийської міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився. Коломийська міська рада подала до суду заяву, в якій повідомляє, що підтримують висновок органу опіки та пілкування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просять слухати справу за відсутності їхнього представника.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 стверджено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1., його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Як слідує з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 99 від 04.11.2010 року.

Згідно копії виконавчого листа, виданого 05.05.2009 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області на підставі рішення суду від 05.05.2009 року по справі № 2-360/2009 р., з ОСОБА_2 стягуються аліменти в користь ОСОБА_1 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнення аліментів розпочати з 26.03.2009 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Довідкою-розрахунком по аліментах з 23.06.2009 р. по 30.06.2016 р., виданою Городенківським районним відділом ДВС стверджено, що борг ОСОБА_2 по виконавчому листу № 2-360, виданого 05.05.2009 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області станом на 01.07.2016 року становить 27760,68 грн.

Як слідує з довідки № 47/02-11, виданої 04.07.2016 р. Коломийською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 10, батько учня 7-Б класу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не цікавиться успішністю свого сина, не відвідує батьківські збори і не приймає участі у його вихованні.

З Акту обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що за цією адресою проживають - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6; в даному житлі є належні умови для повноцінного проживання, виховання та розвитку ОСОБА_4

ОСОБА_1 працює в Коломийській загальноосвітній школі І-ІІ ст. № 10 з 28.12.2010 р., на даний час займає посаду вчителя 5-11 класів, що підтверджено довідкою № 485 від 05.07.2016 р., виданою Коломийською загальноосвітньою школою І-ІІ ст. № 10.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач являється її знайомою, з якою тісно спілкуються. Вказала, що відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, не провідує, на дні народження до сина не приходить, жодних подарунків не дає.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що позивач являється її знайомою, її син та син позивача вчаться в одній школі. Вказала, що про батька ОСОБА_4 їй нічого невідомо. Вихованням дитини займається мати. Хлопчик охайний, добре вчиться, батько участі у вихованні дитини не приймає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка являється класним керівником учня 7 Б класу ОСОБА_4, суду пояснила, що попередній класний керівник (перша вчителька) надавала характеристику, де вказала, що жодного разу батька не бачила, в 1-й клас ОСОБА_4 привела мати, на батьківські збори завжди приходить мати. І по даний час батько участі у вихованні сина не приймає, школу завжди відвідує позивач.

Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням сина, не спілкується з ним, не провідує його, не цікавиться розвитком дитини та не піклується про здоров'я, не сплачує аліменти на його утримання. ОСОБА_4 проживає із своєю матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 вбачається, що Служба у справах дітей Коломийської міської ради вважає, що доцільно позбавити громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Висновок ґрунтується на доказах, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до стаття 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, виховання, не дбає про харчування, медичний догляд, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її повноцінного розвитку, не провідує сина. ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо сина, тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164, 165 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 209, 214-215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.