ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/802/16-ц р.
10.11.2016 року смт. Золочів
Золочівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Шабас О.С.,
при секретарі Бойко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Золочівського районного сектору ДМС України у Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
23.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №12 по вул. Мирошника у с. Довжик Золочівського району Харківської області.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Довжик, вул. Мирошника, 12. Відповідач є рідним сином позивача. 20 вересня 1990 року позивач зареєстрував сина ОСОБА_2 за вказаною адресою. Проте останній не проживав у будинку №12 у с. Довжик Золочівського району Харківської області жодного дня. На неодноразові прохання позивача знятися із реєстрації за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Довжик, вул. Мирошника, 12, ОСОБА_2 відмовлявся. Протягом останніх 2-3 років ОСОБА_1 не підтримує відносин із відповідачем. Фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_1 невідоме. Так як відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач не може реалізувати у повній мірі своє право власності на будинок, а також оформити субсидію, у звязку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду, сплативши судовий збір.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав з наведених у позові мотивів, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився.
Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував.
Представник Золочівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у судове засідання також не зявився. Від завідувача Золочівського РС ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Із наданого суду свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №090031 від 23.10.2007 року, виданого повторно, вбачається, що 29 червня 1974 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_2, про що Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області у Книзі реєстрації народжень 16 липня 1974 року зроблено актовий запис №34.
Судом встановлено, що житловий будинок № 12 по вулиці Мирошника у с. Довжик Золочівського району Харківської області належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується наданою суду копією рішення Золочівського районного суду Харківської області від 12.06.2012 року по справі №2015/107/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, яким визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6, померлого 18 серпня 2009 року, на домоволодіння, яке розташоване у с. Довжик по вул. Мирошника, 12 Золочівського району Харківської області. Рішення набрало законної сили 22.06.2012 року.
Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» №34695253 від 03.07.2012 року житловий будинок №12 у с. Довжик Золочівського району Харківської області зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 за №37036383 на підставі рішення Золочівського районного суду Харківської області від 12.06.2012 року по справі №2015/107/2012.
У реєстраційному написі на правовстановлюючий документ вищевказаний житловий будинок зареєстровано у КП «АІБ Золочівського району» на праві приватної власності за ОСОБА_1 у реєстровій книзі №2 за реєстровим №416 03.07.2012 року.
Відповідно до інформації, наданої АДП ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 22.09.1990 року.
Згідно із довідкою №418 від 25.03.2016 року, виданою в.о. сільського голови Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_7, за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Довжик, вул. Мирошника, 12 зареєстровані: ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_2, донька ОСОБА_8.
Із наданого суду акту від 15.06.2016 року, складеного депутатом Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_9 у присутності жителів села: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та посвідченого секретарем ради ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4 у будинку, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, з лютого 2009 року і по теперішній час у вказаному будинку не проживає, його майна у будинку немає.
Згідно із листом начальника Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_12 від 21.09.2016 року №5724/119-80/01/25-2016 протягом останнього року від ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, заяв про перешкоджання проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до відділення поліції не надходило.
У листі начальника Поштампу-ЦПЗ № 1 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_13 від 27.09.2016 року №09-07-1092 зазначено, що візуальною перевіркою виробничих документів відділення поштового звязку Довжик, за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року реєстрованих поштових відправлень на імя ОСОБА_2 за адресою: вул. Мирошника, 12, с. Довжик Харківської області, у видачі не виявлено. Щодо рекомендованих поштових відправлень, то вказано, що формою та змістом книги ф.8, згідно із якою здійснюється вручення під розпис адресат поштових відправлень, не передбачено внесення адреси одержувача, тому ідентифікувати одержувача не представляється можливим. Одночасно інформує, що станом на 24.09.2016 року серед наявних на зберіганні реєстрованих поштових відправлень у відділенні поштового звязку Довжик, відправлень на імя ОСОБА_2 за адресою: вул. Мирошника, 12, с. Довжик Харківської області, не виявлено. Щодо поштових пересилань, то зазначено, що порядок надання послуг поштового звязку, права та обовязки операторів поштового звязку і користувачів послуг поштового звязку визначають Правила надання послуг поштового звязку, затверджені Постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270. При подачі для пересилання кожному реєстрованому поштовому відправленню присвоюється номер, що ідентифікується окремим ярликом з унікальним ідентифікатором відправлень: 13 символьним буквенно-цифровий номер поштового відправлення. Прийняті для пересилання реєстровані поштові відправлення в мережі обєктів поштового звязку на паперових та електронних носіях ідентифікують виключно по їх номеру.
Відповідно до повідомлення директора КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_14 від 26.09.2016 року №874-02/Ш перевіркою форм первинної медичної документації встановлено, що до служби екстреної медичної допомоги викликів до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Довжик, вул. Мирошника, 12, протягом останнього року не надходило.
Із листа головного лікаря КП «Золочівська ЦРЛ» ОСОБА_15 від 07.10.2016 року №1274 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом останнього року за наданням медичної допомоги не звертався.
При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ЦК України. Крім того, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною її національного законодавства відповідно до положень статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У ч. 1 ст. 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, як зазначено в ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 як член сім'ї власника житла був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до положень ст.405 ЦК України. Проте понад рік є відсутнім за цією адресою, житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника будинку ОСОБА_1 Доказів наявності домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо відсутності останнього у будинку суду не надано, у звязку з чим права ОСОБА_1 як власника майна щодо припинення перешкод у користуванні майном, підлягають захисту відповідно до ст. 391, ст. 405 ЦК України, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 12 по вул. Мирошника у с. Довжик Золочівського району Харківської області.
На підставі викладеного, та керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст. ст. 10,11, 209, 212, 214, 215, 224, 225 ЦПК України, суд -
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Золочівського районного сектору ДМС України у Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №12 по вул. Мирошника у с. Довжик Золочівського району Харківської області.
3. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
4. Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
Головуючий суддя О.С. Шабас
.