Справа № 585/4551/16-ц
Номер провадження 2-о/585/504/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Яковця О.Ф.,

секретар Шемчук І.С.,

з участю прокурора Клименко Я.В.,

адвоката ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ромни справу за заявою Комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни, заінтересована особа: ОСОБА_3, орган опіки та піклування Роменської міської ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2016 року завідуючий відділенням № 11 КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивував тим, що 16.11.2016 року о 12 год. 35 хв. на санпропускник КЗ СОР 1 ОСЛ у супроводі опікуна ОСОБА_3 була доставлена ОСОБА_4 Остання була оглянута черговим лікарем ОСОБА_5, яка виявила у пацієнтки тяжкий психічний розлад. ОСОБА_4 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка винесла рішення, що у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу пацієнтка неспроможня задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, вона потребує госпіталізації до КЗ СОР 1 ОСЛ в примусовому порядку. Тому просив винести рішення суду про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди.

У судовому засіданні представник 11 відділення КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни, підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.

ОСОБА_4 не заперечувала проти заяви.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, згідно заяви просила справу слухати без її участі.

Представник органу опіки та піклування Роменської міської ради не заперечував проти заяви.

Адвокат не заперечував проти заяви.

Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР 1 ОСЛ ОСОБА_4 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді : « Помірна розумова відсталість без порушення поведінки, які вимагають догляду або лікувальних заходів». На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, не в змозі дати згоду на госпіталізацію в добровільному порядку ( а.с.2).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» , особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України „Про психіатричну допомогу" особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Порядок примусової госпіталізації визначено ст.16 цього ж Закону, в якій зазначено, що особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Статтею ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено конкретні підстави для примусової госпіталізації осіб і їх лікування в стаціонарних умовах , зокрема необхідно наявність тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого особа вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В той же час згідно висновку комісії лікарів при огляді ОСОБА_4 не було встановлено, що вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно цього висновку психічний стан ОСОБА_4 не характеризується як агресивний та такий, що остання неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Лікар - психіатр ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтвердив, що агресії в діях ОСОБА_4 не було встановлено.

Крім того, лікар - психіатр ОСОБА_6 не зміг конкретно пояснити чому ОСОБА_4 неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а посилався лише на те, що ОСОБА_4 потребує періодичного психічного лікування.

В порушення ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником спецлікарні в судовому засіданні не було доведено та не надано доказів наявності у ОСОБА_4 тяжкого психічного захворювання,в звязку з чим остання не спроможна задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та підлягає примусовій госпіталізації. Не надано доказів на підтвердження того, що розлади вказані в експертизі не можна вилікувати амбулаторно.

Крім того, не надано доказів, що ОСОБА_4 вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Згідно частини першої статті 29 Конституції України,- кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Суд вважає, що примусова госпіталізація ОСОБА_4 при таких обставинах призведе до порушення ст. 29 Конституції України.

Тому суд вважає заяву Комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України та ст. ст. 13, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні заяви Комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни, заінтересована особа: ОСОБА_3, орган опіки та піклування Роменської міської ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особам які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис:

Копія вірна...

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7