Провадження № 2/760/2092/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі : головуючого судді - Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, -
05.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 на свою користь витрати пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 29 832,52 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.07.2013 між ПрАТ «АСК «ОМЕГА» та ОСОБА_2 було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2876922 відповідно до якого страховик прийняв на себе зобов'язання відповідати, перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цім особам страхувальником або будь-яким водієм допущеним до керування на законних підставах під час керування транспортним засобом «Хюндай», д.н. НОМЕР_1.
02.02.2014р. у м. Києві по вул. Олексіївській відбулось ДТП, учасниками якого були забезпечений транспортний засіб «Хюндай», д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортний засіб «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3
На підставі страхового акту №3418-ЦВ, розрахунку суми страхового відшкодування, Звіту за шкоду завдану ТЗ «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2 було виплачене страхове відшкодування у розмірі 29 832,52 грн.
Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 20.02.2014 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП та правопорушенні передбаченому ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані сп'яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння).
У зв'язку з тим, що відповідач керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та не повідомив про настання ДТП, позивач набув права регресної вимоги в межах суми виплаченого страхового відшкодування, тобто 29 832,52 грн., які він просить стягнути на свою користь.
В судове засідання 08.02.2016 позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 08.02.2016 до суду надійшла заява позивача, в якій він просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив.
Відповідно до ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, врахувавши заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 19.07.2013 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія ««ОМЕГА» та ОСОБА_2 було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2876922 відповідно до якого страховик прийняв на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником або будь-яким водієм допущеним до керування на законних підставах під час керування транспортним засобом «Хюндай», д.н. НОМЕР_1.
02.02.2014 в м. Києві по вул. Олексіївській з вини відповідача, який керував автомобілем «Хюндай», держаний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої пошкоджено автомобіля «Фольксваген», держаний номерний знак НОМЕР_2.
Зазначені обставини встановлені постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.02.2014, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч. 1 ст. 130 КпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Враховуючи що постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 20.02.2014 набрала законної сили, суд вважає наведені обставини доведеними.
На момент ДТП автомобіль «Хюндай», держаний номерний знак НОМЕР_1, був застрахований в ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» відповідно до полісу №АС /2876922-014-10 від 19.07.2013.
У зв'язку з настанням страхового випадку ПрАТ АСК «ОМЕГА» на підставі страхового акту №3418-ЦВ від 02.03.2015 здійснило страхову виплату на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в розмірі 29 832,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 342 від 10.03.2015.
Підпунктом 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскільки, як встановлено вище, ОСОБА_1 під час ДТП 02.02.2014 керував забезпеченим автомобілем «Хюндай», держаний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, суд приходить до висновку про правомірність пред'явлення вимог до відповідача.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень ст. 1187 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб є джерелом підвищеної небезпеки.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року роз'яснено, що спір про відшкодування шкоди, завданої самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним.
За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1218,00 гривень.
Керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 10,11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд
На рішення може бути подана апеляція позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.
Суддя