УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат-К», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат-К» та касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою представником ОСОБА_8на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи, та остаточно просила стягнути на свою користь з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі - ПАТ «СК «Еталон») суму майнової шкоди, пеню, 3 % річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 62 902 грн 83 коп. та з товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат-К» (далі - ТОВ «Фрегат-К») суму майнової шкоди у розмірі 42 106 грн 61 коп., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалась на те, що 16 серпня 2014 року водій ОСОБА_6, перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Фрегат-К», керуючи транспортним засобом Volvo В10, д.н.з. НОМЕР_1, в районі перехрестя вул. Клочківської - вул. Олексіївської у м. Харкові, відповідно до дорожньої обстановки не вірно обрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем Wolkswagen LT 28, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7, який у свою чергу зіткнувся з автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5, та який належить на праві власності ОСОБА_4, чим заподіяв останній майнову шкоду.

Враховуючи, що цивільна-правова відповідальність водія Volvo В10, д.н.з. НОМЕР_1, була застрахована ПАТ «СК «Еталон», а ОСОБА_6 завдав шкоду під час виконання ним своїх трудових обов'язків, позивачка просила стягнути з ПАТ «СК «Еталон» суму майнової шкоди у розмірі ліміту відповідальності страховика, та з ТОВ «Фрегат-К» суму майнової шкоди у розмірі, що перевищує ліміт відповідальності страховика.

Посилаючись на прострочення здійснення страхового відшкодування, позивачка просила стягнути з ПАТ «СК «Еталон» на її користь пеню, три 3 % річних та суму інфляційних втрат за період з 21 травня 2015 року по 21 жовтня 2015 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «СК «Еталон» на користь ОСОБА_4 суму майнової шкоди, штрафних санкцій у вигляді пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 3 % річних від простроченої суми та суму інфляційних витрат у розмірі 62 902 грн 83 коп.

Стягнуто з ТОВ «Фрегат-К» на користь ОСОБА_4 суму майнової шкоди у розмірі 42 106 грн 61 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року апеляційні скарги ТОВ «Фрегат-К» та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 задоволено частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року змінено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зменшено стягнення з ПАТ «СК «Еталон» на користь ОСОБА_4 суму відшкодування майнової шкоди до 49 000 грн, з ТОВ «Фрегат-К» - до 30 741 грн 27 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_8, мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, а рішення апеляційного суду скасувати в частині стягнення з ПАТ «СК «Еталон» на користь ОСОБА_4 суми відшкодування майнової шкоди у розмірі 49 000 грн та стягнення з ТОВ «Фрегат-К» - майнової шкоди у розмірі 30 741 грн 27 коп, і справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині рішення апеляційного суду залишити без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Фрегат-К», посилаючись на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині визначення розміру матеріальної шкоди ґрунтуються на недосліджених відомостях та невстановлених фактичних обставинах, а також на те, що ТОВ «Фрегат-К» не є належним відповідачем у вказаній справі, оскільки власником джерела підвищеної небезпеки є саме ОСОБА_6, який безпосередньо керував ним, просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення суду першої та апеляційної інстанцій позивачем та ПАТ «СК «Еталон» не оскаржується.

Таким чином рішення судів попередніх інстанцій оскаржуються третьою особою ОСОБА_6 та ТОВ «Фрегат-К» в частині задоволення позову, а тому на предмет законності та обґрунтованості в іншій частині судом касаційної інстанції не переглядаються.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення місцевого суду про часткове задоволення позову, який на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та виходив із доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні ДТП, що підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року та постановою цього ж суду від 02 лютого 2015 року, а також врахував, що ОСОБА_6 під час ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Фрегат-К» та будучи власником керував транспортним засобом VolvoВ10, д.н.з. НОМЕР_1, цивільно-правова відповідальність водія якого була застрахована у ПАТ «СК «Еталон», у зв'язку із чим апеляційний суд погодився з його висновком про наявність правових підстав для стягнення з ПАТ «СК «Еталон» та ТОВ «Фрегат-К» відшкодування майнової шкоди, проте враховуючи ліміт відповідальності страховика, франшизу та податок на додану вартість, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення суми відшкодування майнової шкоди з ПАТ «СК «Еталон» до 49 000 грн, а з ТОВ «Фрегат-К» - до 30 741 грн 27 коп.

Докази та обставини, на які посилається ТОВ «Фрегат-К» в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права і доводи касаційної скарги не спростовують їх висновків в оскаржуваній частині, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Крім того згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 18, абз. 4 п. 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» (далі - Постанова), відповідно до ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції при перевірці законності судового рішення не має права виходити як за межі доводів касаційної скарги, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції; суд касаційної інстанції не має права перевіряти законність судового рішення щодо осіб, які касаційну скаргу на таке судове рішення не подавали, за винятком випадків, коли це стосується осіб, які не були залучені до участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій стягнуто відшкодування майнової шкоди з ПАТ «СК «Еталон» та ТОВ «Фрегат-К», колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про безпідставність доводів касаційної скарги третьої особи ОСОБА_6, оскільки оскаржуваними рішеннями його права та обов'язки не порушено, до того ж захист прав з використанням позову іншої особи нормами ЦПК України не передбачено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ТОВ «Фрегат-К» та касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року в частині, яка не змінена судом апеляційної інстанції, та рішення апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

Т.О. Писана