Справа № 645/771/16-ц
Провадження № 4-с/645/14/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого у справі судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря Денісенко О.І.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скарго, якою просив визнати неправомірними та незаконними дії заступника начальника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2 про відмову скасувати тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 по зведеному виконавчому провадженню по виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 спілки «Регіон» боргу на користь фізичних осіб на загальну суму 1035430, 44 грн., зобовязати заступника начальника Фрунхзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2 скасувати тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 по зведеному виконавчому провадженню по виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 спілки «Регіон» боргу на користь фізичних осіб на загальну суму 1035430, 44 грн..

При час розгляду скарги ОСОБА_1 уточив її та просив суд, скасувати ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

В обґрунтування скарги посилався на те, що він звернувся до Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції із заявою про скасування йому тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України, яке було накладено за поданням державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ по зведеному виконавчому провадженню по виконанню виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 спілки «Регіон» боргу на користь фізичних осіб на загальну суму 1035430,44 грн. 04.02.2016 року ОСОБА_1 отримав письмову відповідь за підписом заступника начальника Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2, згідно якої зазначалося, що скасувати тимчасове обмеження в праві виїзду за межи України не є можливим оскільки, вжиті заходи примусового виконання рішення скасовуються у разі закінченого виконавчого провадження. Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_1 вважає, що таким діями порушуються його законні права, а дії державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ є помилковими та незаконними на підставі наступного.

Так, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.07.2011 року за поданням старшого державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 від 11.07.2011 року в рамках зведеного виконавчого провадження було надано дозвіл на тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику ОСОБА_4 спілки «Регіон» ОСОБА_1 без вилучення паспорту до закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України: питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Але на час звернення державного виконавця із поданням від 11.07.2011 року та винесення судом ухвали від 19.07.2011 року по зведеному виконавчому провадженню ОСОБА_1 вже був звільнений з посади голови правління ОСОБА_4 спілки «Регіон» з 07.07.2011 року, а тому не було законних підстав тимчасово обмежувати його у праві виїзду за кордон за межі України, тому що він вже не був на час вирішення цього питання керівником ОСОБА_4 спілки «Регіон». Тому державний виконавець у поданні від 11.07.2011 року помилково зазначив, що в даний час головою правління ОСОБА_4 спілки «Регіон» є ОСОБА_1.

ОСОБА_1 вважає, що Фрунзенський районний суд м. Харкова в ухвалі від 19.07.2011 року помилково дійшов висновку та помилково ухвалив надати дозвіл на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника ОСОБА_4 спілки «Регіон» саме його. Також, 14.01.2016 року ОСОБА_1 разом із заявою про скасування йому тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України надав до Фрунзенського ВДВС ХМУЮ копію власної заяви про звільнення за власним бажанням із посади голови правління КС «Регіон» від 01.06.2011 року та копію протоколу наглядової ради КС «Регіон» № 15 від 07.07.2011 року про звільнення ОСОБА_1 із посади голови правління КС «Регіон», тому посадова особа Фрунзенського ВДВС ХМУЮ повинна була вирішити питання про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України. У зв'язку із тим що посадова особа Фрунзенського ВДВС ХМУЮ помилково наклала на нього тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон України, та ОСОБА_1 на час накладення на нього тимчасового обмеження в праві виїзду за кордон України не був керівником КС «Регіон» та не був особисто винен у виникненні збитків КС «Регіон» перед вкладниками на загальну суму 1035430,44 грн. Крім того, заявник ОСОБА_1 звернув увагу, що голова правління ОСОБА_4 спілки «Регіон», який був винним у виникненні боргових зобов'язань перед вкладниками - ОСОБА_6 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 191 КК України, а ОСОБА_1 не є особою яка винна у виникненні боргових зобов'язань перед вкладниками та на не був керівником ОСОБА_4 спілки «Регіон» на час вчинення злочину передбаченого ст. 191 КК України. Також ОСОБА_1 зазначив, що, діями заступника начальника Фрунзенського ВДВС ХМУЮ порушуються його конституційні права передбачені ст. 33 Конституції України, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні підтримав вимоги скарги, подав доповнення до скарги, відповідно до яких просив задовольнити вимоги ОСОБА_1 та скасувати йому тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України, так як він вже звертався до Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою про скасування дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, але ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.12.2015 року йому було відмовлено у відкритті провадження у справі.

Представник Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання зявився, надав пояснення, щодо розгляду скарги поклався на розсуд суду.

Судом, вислухавши думку сторін судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, а також виконавчі провадження приходить до наступного.

Встановлено, щоз моменту відкриття зведеного виконавчого провадження Фрунзенському ВДВС ХМУЮ було відомо та зафіксовано актом державного виконавця від 07.10.2010 року, що згідно наказу № 8 від 11.06.2010 року головою правління КС «Регіон» призначено ОСОБА_1. З моменту відкриття зведеного виконавчого провадження Фрунзенському ВДВС ХМУЮ було відомо, що голова правління ОСОБА_4 спілки «Регіон», ОСОБА_6, який був винний у боргових зобов'язаннях, був притягнутий у 2008 році до кримінальної відповідальності за ст. 191 КК України, а ОСОБА_1 не є особою яка винна у виникненні боргових зобов'язань перед вкладниками та на не був керівником ОСОБА_4 спілки «Регіон» на час вчинення злочину передбаченого ст. 191 КК України, а був потерпілою особою у кримінальній справі. Голова правління КС «Регіон» ОСОБА_1 з моменту відкриття зведеного виконавчого провадження з'являвся на прийом до державного виконавця, надав документи: копії паспортів, ідентифікаційних номерів, копії договорів суборенди та оренди майна, копія свідоцтва про державну реєстрацію спілки від 29.04.2004 року, витяги, довідки КС «Регіон», копії споживчих кредитних договорів та договорів поруки укладеного між КС «Регіон» в особі голови правління ОСОБА_6 з фізичними особами - членами кредитної спілки «Регіон». В матеріалах зведеного виконавчого провадження Фрунзенського ВДВС ХМУЮ знаходиться заява стягувача ОСОБА_7, щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівнику КС «Регіон» та подання державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ від 11.07.2011 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова, щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівнику КС «Регіон» ОСОБА_1, відповідно до ст. ст. 383, 387 ЦПК України; ст. ст. 6,11 Закону України «Про виконавче провадження, ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.07.2011 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику КС «Регіон» ОСОБА_1 та з супровідним листом направлена 11.07.2011 року на адресу Східного регіонального управління державної прикордонної служби України за адресою: м. Харків, пров. Інженерний, 7-для виконання. Державний виконавець у поданні від 11.07.2011 року зазначив, що в даний час головою правління ОСОБА_4 спілки «Регіон» є ОСОБА_1.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.07.2011 року зазналося про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника ОСОБА_4 спілки «Регіон» саме громадянина України ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія MM 557689, виданий 16.06.2000 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, який мешкає за адресою: м. Харків, вул. Колективна, б. 10, без вилучення паспорту, до закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 спілки "Регіон" боргу на користь фізичних осіб на загальну суму 1035430,44 грн.

09 квітня 2015 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова було виправлено описку в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.07.2011 року, вважати вірним прізвище керівника кредитної спілки «Савенкова», замість помилково зазначеного «Савнекова».

14.01.2016 року ОСОБА_1 разом із заявою про скасування йому тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України надав до Фрунзенського ВДВС ХМУЮ копію власної заяви про звільнення за власним бажанням із посади голови правління КС «Регіон» від 01.06.2011 року та копію протоколу наглядової ради КС «Регіон» № 15 від 07.07.2011 року про звільнення ОСОБА_1 із посади голови правління КС «Регіон», тому посадова особа Фрунзенського ВДВС ХМУЮ повинна була задовольнити заяву ОСОБА_1 та вирішити на його користь питання про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 по зведеному виконавчому провадженню по виконанню виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 спілки «Регіон» боргу на користь фізичних осіб на загальну суму 1035430,44 грн., у зв'язку із тим що посадова особа Фрунзенського ВДВС ХМУЮ помилково наклала на нього тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон України, та ОСОБА_1 на час накладення на нього тимчасового обмеження в праві виїзду за кордон України не був керівником КС «Регіон» та не був особисто винен у виникненні збитків КС «Регіон» перед вкладниками на загальну суму 1035430,44 грн..

Згідно відповіді Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконанні не знаходяться виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_4 спілки «Регіон» боргів на користь фізичних осіб.

Відповідно до пояснень представника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та копій постанов Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконанні не знаходяться виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_4 спілки «Регіон» боргів на користь фізичних осіб, так як 08.06.2016 року провадження були завершені, відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчі документи повернуті стягувачам, в звязку з відсутністю майна боржника ОСОБА_4 спілки «Регіон» на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 «Про порядок виїзду з України та в'їзд в України громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання цих зобов'язань. Відповідно до ст. 11 ч. 3 п. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В розумінні п. 18 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов'язків за рішенням суду, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його, вимог підлягають доведенню.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано статтею 377-1 ЦПК України. Так, відповідно до частини першої статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За приписами ч. 1 ст. 3 ЦПК України, якою встановлено право особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та з метою дотримання права на доступ до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заява ОСОБА_1 є такою, що підлягає судовому розгляду в порядку, визначеному щодо питань, повязаних з виконанням судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду за кордон і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в разі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених и на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У відповідності з ч. 1ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» - державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: - закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; - повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; - повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

За приписами п. 11.4 розділу XI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (зі змінами та доповненнями), тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про: - повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), на підставі частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»; - закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 6, 8 - 9, 11 - 14 частини першої статті 49 вказаного Закону; - скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

З огляду на те, що державний виконавець, по завершеним виконавчим провадженням, не має можливості провадити будь-яких процесуальних чи виконавчих дій, він позбавлений можливості винести відповідну постанову про скасування даних заходів, як це передбачено Законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісним з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, усі обставини, які зумовлювали тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 та усі обставини зазначені у скарзі заявника та зясовані при розгляді скарги, а також той факт, що на даний час відсутні відкриті виконавчі провадження, скарга підлягає частковому задоволенню, а застосоване обмеження - скасуванню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 377-1, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ММ 557689, виданий 16.06.2000 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлене ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.07.2011 року по справі № 6-109/11.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя -