Провадження № 2/641/2078/2016 Справа № 641/5405/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді - Григор'єва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім*єю не менше як п*ять років до часу відкриття спадщини та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт проживання однією родиною з ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року не меньш як 5 років до часу відкриття спадщини, а саме: з 1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати за ним право власності на 44/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 44/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі з 1990 року і до теперішнього часу, тобто до моменту відкриття спадщини разом зі своєю фактичною дружиною він постійно проживав. Мешкаючи разом з ОСОБА_5 вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм кватири, робили ремонт, купували продукти харчування та інші предмети домашнього побуту. ОСОБА_5 хворів, він купував йому ліки, готував їжу, прибирав в квартирі. Тобто він з ОСОБА_5 проживав фактично однією сім'єю з 1996 року та між ними були взаємні права та обов'язки. За життя ОСОБА_5 заповіт складений не був. Родичів ОСОБА_5 не мав. За місцем проживання ОСОБА_6 зареєстрована ОСОБА_2, яка фактично за місцем реєстрації не проживає з 1996 року. Маючи намір прийняти спадщину після ОСОБА_5 він як спадкоємець четвертої черги, звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу, проте йому було роз'яснено право звернутись до суду для оформлення спадкових прав на зазначену частку квартири.

Представник позивача надала до суду письмову заяву с проханням закінчувати розгляд справи за її відсутності. Під час розгляду справи надавала пояснення аналогічні викладеним у позові, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився. Під час розгляду справи приймав участь в судових засіданнях, надавав пояснення в яких заперечував проти позову, зазначив, що позов не обгрунтований, позивачем не доведено факт проживання однією родиною з ОСОБА_5, просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що факти викладені в позовній заяві відповідають дійсності, підтверджила факт проживання однією сім*єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5, проти позову не заперечувала.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнали в повному обсязі, підтвердили факт проживання однією сім*єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги заявлені законно та обгрунтовано, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зроблено відповідний запис за № 11884 та видано свідоцтво про смерть від 5 серпня 2015 року серії НОМЕР_2.

44/100 частин комунальної квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_2 належало на праві приватної власності ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності, реєстраційний № 3-02-233924 від 17 жовтня 2002 року.

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івакіною Т.В. ОСОБА_1 надано роз*яснення, що для здійснення права на спадкування за законом після померлого ОСОБА_5, як спадкоємцем четвертої черги, за підтвердженням факту проживання зі спадкодавцем однією сім*єю, необхідно звернутись до суду.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 506/2015 заведеної після смерті ОСОБА_5 в Сьомій державній нотаріальній конторі, з заявами про прийняття спадщини звертались ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Івановою О.В. винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для відмови стала відсутність документів, підтверджуючих право власності та доказів родинних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Частиною 4 ст. З Сімейного кодексу України встановлено що, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 заповіт складений не був. Родичів ОСОБА_5 не мав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним , неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом , а також у разі неохоплення заповітом всієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України , у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менш як п 'ять років до відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. З Сімейного Кодексу України, згідно якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів , що мають юридичне значення» відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_1 постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 з 1990 року і до теперішнього часу. Разом з ним в зазначеній квартирі з 80-х років до смерті проживав ОСОБА_5 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією родиною. Між ними приблизно з 1996 року склалися відносини як між рідними людьми. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно займалися благоустроєм квартири, робили ремонт, купували продукти харчування та інші предмети домашнього побуту, разом відзначали свята. ОСОБА_1 купував йому ліки, готував їжу, прибирав в квартирі. ОСОБА_1 з ОСОБА_5 проживав фактично однією сім'єю з 1996 року до смерті останнього. ОСОБА_5 був одиноким та не мав родичів. ОСОБА_1 піклувався про ОСОБА_5, матеріально допомогав, відвідував його в лікувальних закладах.

Допитані судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали в судовому засіданні аналогні свідчення, підтвердили факт проживання однією родиною ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Аналізуючи показання свідків, суд прийшов до висновку, що їх свідчення повністю відповідають наявним доказам у матеріалах справи та підтверджують факт сумісного проживання однією сім*єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5, не вірити показанням свідків у суду підстав немає.

ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадщину в установленому законом порядку прийняв, оскільки на момент смерті ОСОБА_5 проживав разом із останнім.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, вважає, що позовні вимоги знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218, 256-258 ЦПК України, ст..ст. 1216-1218, 1223,1264,1268, 1270 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією родиною ОСОБА_1, ( ПІН НОМЕР_1, місце реєстрації за адресою : Харків, АДРЕСА_3) та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1, ( ПІН НОМЕР_1, місце реєстрації за адресою АДРЕСА_4), право власності в порядку спадкування за законом на 44/100 (сорок чотири сотих) частин комунальної квартири АДРЕСА_1 що належали померлому ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності, реєстраційний № 3-02-233924 від 17 жовтня 2002 року, виданого згідно з розпорядженням від 17 жовтня 2002 року №5976 , відповідно до якого квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Б. П. Григор'єв