Номер провадження: 22-ц/785/3637/16
Головуючий у першій інстанції Бондаренко
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Кравця Ю.І., Фальчука В.П.

при секретарі: Лопотані В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської олбасті від 09 жовтня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Куйбишева, 45 в м.Котовськ Одеської області дійсним та визнання на нього права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що вона вирішила придбати у власність житловий будинок по вул. Куйбишева, 45, в м. Котовськ, Одеської області, який належить ОСОБА_3 на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2011 року, справа №2-2144/2011 року. 10 лютого 2012 року ОСОБА_2 передала відповідачці 80 000 гривень за продаж будинку, який знаходиться за адресою: вул. Куйбишева, 45, м. Котовськ, Одеської області. На початку травня 2011 року позивачка звернулась до відповідачки із проханням нотаріально посвідчити їх угоду, але позивачка відмовляється йти до нотаріуса, посилаючись на свою зайнятість та інші причини.

З огляду на вищевказане позивачка звернулася до суду.

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 жовтня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: вул. Куйбишева, 45 в м. Котовськ, Одеської області, який мав місце 10 лютого 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - дійсним. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Куйбишева, 45, в м. Котовськ, Одеської області, що складається з житлового будинку літ. «К», житловою площею 21,2 м?, загальною площею 34,8 м?, літньої кухні літ. «З», погребу під «З», ганку літ. «з1», навісу літ. «Ж», сараїв літ. «М, Д, з», вбиральні літ. «Л», огорожі №1-4, замощення І, розташований на земельній ділянці 548 м?.

03.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області із заявою про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської обасті від 09 жовтня 2012 року.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської обасті від 09 жовтня 2012 року відмовлено та розяснено, що у разі непогодження з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 має право оскаржити його в загальному порядку.

Не погоджуючись із заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 жовтня 2012 року, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить вищезазначене заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні заочного рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

За адресою проживання позивача ОСОБА_4 кур`єром зафіксовано відмову від отримання судової корепондеції. До цього апеляційним судом вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_4 поштою, телеграмою та телефонограмою. Судові повістки направлені поштою повернуті за перебігом терміну зберігання. Відповідно до телефонограми від 05.04.2016 року, зареєстрованої в журналі вихідних телефонограм за № 2267 ОСОБА_4 повідомлена про судове засідання на 21.04.2016 року та про можливість отримання судової кореспонденції у поштовому відділку за місцем проживання або безпосередньо в апеляційному суді Одеської області, як особисто так і через представника. Як вбачається з телеграми, поверненої до апеляційного суду Одеської області, за адресою проживання ОСОБА_4, двері не відчиняють до поштового відділку ніхто не з`являється.

Відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою, в засідання судової колегії повторно не з`явилася та не повідомила про причини не явки.

В засідання судової колегії 09.06.2016 року на 11-00 з`явилася ОСОБА_3 та просила відкласти розгляд справи посилаючись на зайнятість свого представника в кримінальній справі в Котовському міськрайсуді Одеської області, де він представляє інтереси потерпілої у кримінальній справі.

Судова колегія приймає до уваги, що:

- цивільна справа в суді апеляційної інстанції слухається понад розумний строк з 04 квітня 2016 року, а з урахуванням слухання справи в суді першої інстанції з 2012 року;

- апеляційний суд за клопотанням представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 двічі 21.04.2016 року та 28.04.2016 року відкладав розгляд справи враховуючи бажання ОСОБА_3 особисто бути присутньою при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 та неможливістю це зробити у зв`язку з знаходженням на лікарняному;

- в судове засідання представник ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим та сама ОСОБА_3 не з`явилися не повідомивш про причини не явки. Судове засідання було відкладено у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки за перебігом терміну зберігання ОСОБА_4 (дочка ОСОБА_3М.);

- будучи належним чином повідомленим про розгляд справи на 09.06.2016 року адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомивши про зайнятість у розгляді кримінальної справи в Котовському міськрайсуді Одеської області, де він представляє інтереси потерпілої сторони.

Приймаючи до уваги, перебіг розумного строку розгляду справи і фактичне затягування розгляду справи на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, строк якого станом на 09.06.2016 року вже перевищив 2 місяці, які передбачені ст. 303-1 ЦПК України з часу відкриття апеляційного провадження.

Судова колегія оцінюючи вказані обставини у сукупності та приймаючи категоричне заперечення представника ОСОБА_1, який є ініціатором подання апеляційної скарги, що прийнята до розгляду та те/, що фактично апеляційним судом вчетверте призначене судове засідання на яке представник ОСОБА_1 прибуває з м. Подольську (колишня назва - Котовськ) Одеської області, який розташований на відстані, що перевищує 200 км. від м. Одеси, не знаходить підстав для чергового відкладення судового засідання з причин не явки представника ОСОБА_3, яка є присутньої в судовому засіданні та належного повідомлення ОСОБА_4, яка не з`явилася не повідомивши про причини не явки та маючи фактичну можливість, не забезпечила участь в судовому засіданні представника своїх інтересів.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам, у повній мірі, не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та визнаючи дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: вул. Куйбишева, 45 в м. Котовськ, Одеської області, який мав місце 10 лютого 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також визнаючи на нього право власності за ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що:

- право власності на житловий будинок за адресою: вул. Куйбишева, 45, м. Котовськ, Одеської області, належить ОСОБА_3, на підставі рішення Котовського міськрайонного суду від 04.11.2011 року, справа №2-2144/2011 року, що підтверджується витягом №32498617 про державну реєстрацію прав, виданим КП «Котовське МБТІ та РОН» від 14.12.2011 року (а.с.13);

- 10 лютого 2012 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 80 000 гривень за продаж житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Куйбишева, 45, м. Котовськ, Одеської області, про що власноруч написала розписку (а.с.22);

- позов відповідач визнала повністю та просила справу розглядати без її участі (а.с.27).

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна.

На час ухвалення судом оскаржуваного рішення 09.10.2012 року, власником спірного будинку за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2011 року була ОСОБА_3, право власності якої було зареєстровано в органах БТІ. На той час рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2011 року оскаржено не було.

Тобто процесуальних підстав для залучення у справу ОСОБА_1 на час ухвалення судом заочного рішення від 09.10.2012 року не було.

Рішення суду, на підставі якого, ОСОБА_3 стала власником спірного будинку, було оскаржено ОСОБА_1 лише у 2016 році.

Після скасування 18.02.2016 року апеляційним судом Одеської області рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2011 року та ухвалення власного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання парава власності . При цьому рішенням апеляційного суду Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2000 року став власником житлового будинку з надвірними господарськими спорудами по вул.Куйбишева, № 45 у м.Котовськ Одеської області, успадкувавши жилий будинок після смерті своєї сестри ОСОБА_6, яка померла у 1997 році.

Оскаржуване заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.10.2012 року, яким задоволено вимоги ОСОБА_4 (на той час - ОСОБА_3) А.О. до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на спірний будинок, як вказує ОСОБА_1 перешкоджає йому у реалізації права власності на належний йому будинок. Будинок знаходився і знаходиться у його фактичному володінні та користуванні, але юридично на даний час він зареєстрований на ОСОБА_4 (ОСОБА_3).

Судова колегія перевіряє рішення на час його ухвалення і приходить до наступного.

За договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні /покупець/, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом і такий правочин є вчиненим з моменту його держреєстрації. (ст.ст. 210 ч.1, 640 ч.3, 655 ч.1, 657 ч.1 ЦК України).

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і, відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ч.ч.1,2 ЦК України).

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, дійсним, слід зважати на те, що норма ст. 220 ч.2 ЦК України не підлягає застосуванню щодо правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів, відповідно до ст. ст. 210 та 640 ЦК України, пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Оскільки предметом договору купівлі-продажу між сторонами є нерухоме майно у вигляді жилого будинку з надвірними спорудами - такий договір між сторонами підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак даний договір нотаріально не посвідчений та не здійснена його державна реєстрація, тому цей договір не є укладеним.

Доводи позивачки у позовній заяві, що вона є власником спірного жилого будинку з надвірними спорудами на підставі договору від 10.02.2012 року і має право на захист свого права власності шляхом визнання правочину дійсним відповідно до ст. ст. 391, 392 ЦК України, є безпідставними, оскільки правочин може бути визнаний дійсним лише з підстав ст. 220 ч.2 ЦК України, яка, однак, в даному конкретному випадку не підлягає застосуванню, оскільки правочин предметом якого є відчуження нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, після вчинення якої правочин вважається укладеним.

Таким чином, враховуючи, що сторонами недотримано процедуру укладення правочину (договір-купівлі продажу будинку), який підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, а також те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.02.2016 року скасовано рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2011 року, за яким ОСОБА_3М набула право власності на будинок, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, скасування заочного рішення Котовського міськрайсуду Одеської області від 09 жовтня 2012 року з ухваленням нового рішення, про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Куйбишева, 45 в м.Котовськ Одеської області та визнання на нього права власності відмовити.

У відповідності до ч. 5 ст. 88 ЦПК України у разі скасування та зміни апеляційним судом рішення суду першої інстанції розподіл судових витрат підлягає зміні.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Представник ОСОБА_1 просив стягути з сторін у справі понесені ним витрати на явку до апеляційного суду Одеської області свого представника у вигляді вартості залізничних квитків 142,74 грн. оплату 28 літрів палива 617,13 грн., оплату вартості телеграм з викликом сторін до суду 515,97 грн. (з ПДВ) , вартість поштових відправлень 11 грн.

Судова колегія погоджується з понесеними витратами ОСОБА_1 пов`язаними з доставкою телеграми про виклик сторін до апеляційного суду Одеської області -515,97 грн., вартістю залізничних квитків 142,74 грн., а також оплатою судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції 880 грн.

Водночас не можуть бути взятими до уваги як підтвердження понесених судових витрат оплата представником вартості пального, оскільки представником не надано розрахунку кілометражу, необхідного для прибуття з Котовську до м. Одеси, технічні характеристки щодо розходу палива автомобілем, на якому представник їхав до м. Одеси, що унеможливлює визначення точної кількості палива необхідного для явки представника до суду. Крім того, у представленій квитанції про оплату виклику до суду вбачається відсутність суми (0,00 грн), та на квитанції штучно шариковою ручкою дописано суму 11-00 грн.

Таким чином відшкодуванню сторонами у рівних частках на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати на загальну суму 1538 грн. 71 коп. (142,74+515,97+880), тобто по 769 грн. 36 коп. з кожної.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської обасті від 09 жовтня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Куйбишева, № 45 в м.Котовськ Одеської області та визнання на нього права власності.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у рівних частках на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1538 гривень 71 копійку.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Ю.І. Кравець

ОСОБА_7