Провадження №2/523/5665/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою.

Відповідь на запит про місце реєстрації відповідача на адресу суду надійшла 22 листопада 2016 року. Відповідач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 25.09.2013 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та на даний момент відповідач реєстрації немає.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Проте заява пред'явлена з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (на момент подання позовної заяви становить від 551 грн. 20 коп. до 6890 грн. 00 коп.

Ціну позову позивачем зазначено у розмірі 670839, 00 гривень, тобто до сплати підлягає судовий збір у загальному розмірі 6708 грн. 39 коп.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп., тобто доплаті підлягає 6156 грн. 79 коп.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі до ухвалення судового рішення, посилаючись на те, що він пенсіонер, дитина війни та інвалід третьої групи.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, а клопотання про відстрочення від сплати судового збору по справі до ухвалення судового рішення залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Така ж за змістом норма міститься у ст.8 Закону України "Про судовий збір", якою зокрема передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В обґрунтування вказаного клопотання позивачем надано ксерокопію довідки №121 від 06 вересня 2016 року про доходи позивача. Суд не приймає як належний доказ вказану довідку, оскільки вказана довідка належним чином не завірена.

Окрім того, суд зазначає, що наявність в матеріалах справи копії пенсійного посвідчення позивача не є беззаперечним доказом його доходів.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N 28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

До позовної заяви, що подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 та 120 ЦПК України застосовуються правила статті 121 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору по справі до ухвалення судового рішення залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який складає пять днів з дня отримання ухвали та розяснити, що в іншому випадку заява буде визнана неподаною та повернута.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя