Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 червня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 червня 2016 року частково задоволено позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" (р/р НОМЕР_1 в філії Рівненському обласному управлінні АТ "Ощадбанк", МФО 333368, ) заборгованість по кредитному договору № 123 від 26 березня 2007 року, яка станом на 23.06.2016 року становить 4648 (чотири тисячі шісток сорок вісім доларів США 79 центів) та 10612 (десять тисяч шісток дванадцять) грн. 66 коп. з них:

3118,58 дол США залишок простроченої заборгованості;

522,83 дол США нараховані та несплачені відсотки за користування позикою;

9087,42 грн нарахована та несплачена пеня по основному боргу;

1525,24 грн нарахована та несплачена пеня по відсотках;

961,05 дол США 3 % річних за прострочену заборгованість по основному боргу;

46,33 дол США 3 % річних за прострочену заборгованість по відсотках.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 562/3485/13-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_5

Провадження № 22-ц/787/1417/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_6

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ "Державний ощадний банк України"

покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ним предявлено позов у межах строку позовної давності.

З довідок-розрахунків заборгованості вбачається, що у період з 26.04.2007 року по 24.07.2013 року позичальником здійснювалося фактичне часткове погашення заборгованості за кредитом та за відсотками.

Додає, що ним надано у розпорядження суду копії протоколу зустрічі із позичальником та заяв позичальника від 12.10.2011 року, 25.03.2013 року, 23.05.2013 року, які свідчать про визнання позичальником та поручителем боргу.

Строком остаточного повернення кредиту, згідно умов кредитного договору, є 25.03.2013 року.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у поданій ними апеляційній скарзі вказують на незаконність та не обґрунтованість рішення суду.

Зазначають, що місцевий суд безпідставно прийшов до висновку про те, що позичальнику кредит фактично надано в доларах США.

Хоча між сторонами укладено договір про надання позики в іноземній валюті доларах США, банком він виконаний не був. Долари США позичальнику ні в готівковій ні в безготівковій формі не видавалися.

Фактично позичальнику було надано кредит у гривнях, що підтверджено приєднаними до справи документами про перерахунок коштів за автомобіль в гривнях.

У звязку з тим, що кредит фактично наданий в гривнях його повернення також має проводитися в гривнях.

Додають, що суд безпідставно стягнув грошові кошти з поручителя ОСОБА_4.

Позивачем незаконно та безпідставно заявлено вимоги, а судом стягнуто пеню по основному боргу та відсотках, три відсотки річних за прострочену заборгованість по основному боргу та по відсотках.

Банком ці кошти визначено до сплати в доларах США, проте зобовязання мають визначатися не в доларах США, а в гривнях.

В силу ти х же причин не підлягає до застосування ст. 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність боржника за невиконання грошового зобовязання у вигляді сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.

Позивачем незаконно та безпідставно заявлено вимоги, а судом ці вимоги задоволені, про сплату відсотків, пені по закінченні строку дії договору.

Суд, стягнувши пеню, не врахував позовної давності, про застосування якої заявлено сторонами.

Просять суд оскаржуване рішення змінити, стягнувши з ОСОБА_3 39008 грн 26 коп. в рахунок погашення кредитної заборгованості, а в задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та часткового задоволення апеляційної скарги ПАТ "Державний ощадний банк України".

Судом встановлено, що 26 березня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 123, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 18386,45 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,2 % річних на 72 місяці зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 25.03.2013 року (а.с. 14).

У забезпечення виконання зобовязань за цим договором 26 березня 2007 року між ОСОБА_4 (поручитель), ОСОБА_3 (боржник) та ВАТ "Державний ощадний банк України" (кредитор) укладено договір поруки № 123/1, згідно умов якого поручитель зобовязалася відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 123 від 26.03.2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с. 19).

26 березня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" (заставодержатель) та ОСОБА_3 (заставодавець) укладено договір застави транспортних засобів, згідно умов якого заставодавець передав в заставу транспортний засіб: легковий автомобіль SKODA Octavia TOUR з метою забезпечення виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору № 123 від 26.03.2007 року (а.с. 16).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Державний ощадний банк України" свої зобовязання перед ОСОБА_3 за укладеним кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало позичальнику грошові кошти в сумі 18386,45 дол США.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що фактично позичальнику було надано кредит у гривнях, а договір про надання позики в іноземній валюті виконаний банком не був спростовуються доказами, які містяться у матеріалах справи.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Укладеним між сторонами кредитним договором не передбачалося надання кредиту шляхом видачі позичальнику кредитних коштів в готівковій чи безготівковій формі, як вказано у апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Пунктом 1.3. укладеного кредитного договору встановлено, що кредит надається шляхом продажу іноземної валюти з кредитного рахунку позичальника, зарахування за його дорученням гривневого еквіваленту іноземної валюти на поточний рахунок та перерахування коштів в національній валюті з поточного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення позичальника, для здійснення оплати за легковий автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR за договором купівлі продажу автомобіля № 052-ш-к від 23.03.2007 року укладеним між позичальником та продавцем транспортного засобу (а.с. 14).

Відповідно до п. 3.1. договору № 052-ш-к купівлі-продажу транспортного засобу, який укладений між МПП "Вік-Експо" (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) 23 березня 2007 року покупець зобовязується провести оплату за автомобіль марки SKODA OCTAVIA TOUR у 2 етапи: сплатити у касу продавця суму 10255 грн (етап 1) та оформити кредит у банку і після його одержання протягом 1 банківського дня зробити остаточний розрахунок із продавцем у сумі 92300 грн (етап 2) (а.с. 20).

У матеріалах справи наявне розпорядження операційному відділу від 26.03.2007 року видати в рахунок дозволеного кредиту ОСОБА_3 18386,45 дол США (а.с. 24).

Згідно приходного касового ордеру від 26.03.2007 року ОСОБА_3 через Рівненське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" перерахував МПП "Вік-Експо" 92300 грн за транспортний засіб SKODA OCTAVIA TOUR згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 052-ш-к від 23.03.2007 року (а.с. 21).

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що договір про надання позики в іноземній валюті банком не був виконаний не заслуговують на увагу.

У свою чергу ОСОБА_3 взяті на себе, згідно укладеного кредитного договору, зобовязання перед ПАТ "Державний ощадний банк України" не виконав, своєчасне та повне погашення кредитної заборгованості не здійснив.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що банком неправомріно визначено до сплати заборгованість в доларах США, а судом ці кошти у іноземній валюті неправомірно стягнуто не заслуговують на увагу та ґрунтуються на власному вибірковому тлумаченню чинного законодавства.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Із системного аналізу викладених вище положень законодавства вбачається, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Таким чином місцевим судом правомірно стягнуто залишок простроченої заборгованості, нараховані та несплачені відсотки за користування позикою у доларах США, оскільки саме у іноземній валюті надавався кредит за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, що викладена в його постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 190цс15.

Разом з тим, сума пені підлягає стягненню у гривнях, оскільки вона може обчислюватися і стягуватися лише в національній валюті України, що відповідає вимогам декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 про пропуск банком строку позовної давності.

Як вбачається з п. 3.3.4 кредитного договору у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за укладеним кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, у спірних правовідносинах повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно положень ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки відповідачами зроблено заяву про застосування строків позовної давності, проти задоволення якої представник позивача не заперечив, до солідарного стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає:

6375,65 дол США - залишок простроченої позики;

522,83 дол США нараховані та несплачені відсотки за користування позикою;

17758,23 грн - нарахована та несплачена пеня по основному боргу за період з 23.06.2015 року по 22.06.2016 року;

1479,79 грн - нарахована та несплачена пеня по відсотках за період 23.06.2015 по 22.06.2016 року;

9510,73 грн - три відсотки за прострочену заборгованість по основному боргу за період 23.06.2013 року по 22.06.2016 року;

696,29 грн - три відсотки за прострочену заборгованість по відсотках за період з 23.06.2013 року по 22.06.2016 року.

На спростування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 стосовно того, що позивачем незаконно та безпідставно заявлено вимоги про сплату відсотків, пені по закінченні строку дії договору, варто зазначити, що закінчення строку дії кредитного договору не припиняє правовідносин сторін, оскільки відповідно до ст. 599 зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Окрім того, встановлених ст. 559 ЦК України підстав для припинення поруки у спірних правовідносинах судом не встановлено.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести

розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Отже, позов ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики підлягає частковому задоволенню.

З ОСОБА_3, ОСОБА_4 необхідно стягнути у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 123 від 26 березня 2007 року, яка складається із: 6898,48 дол США, що за курсом встановленим НБУ на 10 листопада 2016 року становить 176325,14 грн. (залишок простроченої позики; нараховані та несплачені відсотки за користування позикою), а також 29445,04 грн нарахована та несплачена пеня по основному боргу та по відсотках.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Ціна позовних вимог, що заявлялись позивачем становить 224892,72 грн, що складає 100 % позовних вимог. Розмір задоволених вимог становить 205770,18 грн, що складає 91,5 % таких позовних вимог.

Отже, з ОСОБА_3, ОСОБА_4С підлягає стягненню у рівних частинах на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 3262,24 грн у відшкодування понесених судовий витрат за розгляд справи судом першої інстанції та 3465,87 грн судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог).

Ураховуючи те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме застосовано позовну давність до спірних правовідносин, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

На підставі ст.ст. 192, ч. 1 ст. 253, 257, 258, 264, 526, 533, 559, 611, ч. 1 ст. 627, 629, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 червня 2016 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором № 123 від 26.03.2007 року, яка станом на 23.06.2016 року становить: 6898,48 дол. США (шість тисяч вісімсот девяносто вісім дол. США 48 центів) та 29445,04 грн (двадцять дев'ять тисяч чотириста сорок пять грн. 04 коп.), з них:

- 6375,65 дол США залишок простроченої позики;

- 522,83 дол США нараховані та несплачені відсотки за користування позикою;

- 17758,23 грн нарахована та несплачена пеня по основному боргу за період з 23.06.2015 року по 22.06.2016 року;

- 1479,79 грн нарахована та несплачена пеня по відсотках за період 23.06.2015 по 22.06.2016 року;

- 9510,73 грн три відсотки за прострочену заборгованість по основному боргу за період 23.06.2013 року по 22.06.2016 року;

- 696,29 грн три відсотки за прострочену заборгованість по відсотках за період з 23.06.2013 року по 22.06.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частинах на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 3262,24 грн у відшкодування понесених ним судовий витрат за розгляд справи судом першої інстанції та 3465,87 грн судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_7 ОСОБА_6

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2