Справа № 456/3923/14-ц
Провадження № 2/456/63/2016
РІШЕННЯ

іменем України

07 червня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Пака В. М. ,

при секретарі Дяк О.М.

адвоката ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банку Форум» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, третьої особи ОСОБА_8 про застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу квартири, а саме скасування державного реєстру права власності від 07.04.2009 року, вилучення з Державного реєстру правочинів запис про реєстрацію правочину, договору купівлі-продажу квартири, суд

Встановив:

29.09.2014 року в суд надійшла позовна заява уповноваженої особи ПАТ «Банку Форум», яка просить застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу квартири у АДРЕСА_1; скасувати державну реєстрацію на вказану квартиру та вилучити з Державного реєстру правочинів запис про реєстрацію правочину договору купівлі-продажу вказаної квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається також на те, що ПАТ «Банк Форум» дізналося про те, що 03.04.2009 року між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі - продажу квартири за у АДРЕСА_2.

Також їм стало відомо, що 07.04.2009 року КП «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано за ОСОБА_6, ОСОБА_5 право власності на зазначену вище квартиру, про що було видано ОСОБА_9 про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №22405847. Вважають, що укладення 03.04.2009 року між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 договору купівлі - продажу квартири було незаконним, оскільки здійснювалося без згоди ПАТ «Банк Форум» як іпотекодержателя даної квартири, а тому даний договір є недійсним у звязку з тим, що 26.06.2008 року, між Акціонерним комерційним банком «Форум» який 19.04.2010 року перейменовано на Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_8 було укладено Кредитний договір № 0014/08/6.ІО-ZNv, за умовами якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 65 000,00 доларів США.

Згідно п 2.1. Кредитного договору забезпеченням виконання зобовязань за кредитним договором є нотаріально посвідчений договір іпотеки квартири у АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі - продажу від 09.08.2007 року.

На виконання вище вказаного пункту договору, та з метою забезпечення належного виконання Позичальником зобовязань по кредитному договору щодо погашення Кредиту, сплати нарахованих процентів, штрафних санкцій а також інших витрат за Кредитним договором, між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки за реєстровим № 2030 від 26.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10

За вказаним вище Іпотечним договором ОСОБА_7 передав ПАТ «Банк Форум» в іпотеку квартиру у АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі - продажу від 09.08.2007 року.

Зазначений вище Договір іпотеки був належним чином зареєстрований в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

Згідно п. 3.1.7. Іпотечного договору від 26.6.2008 - «Іпотекодавець зобовязаний не відчужувати предмет іпотеки та не обтяжувати його зобов язаннями з боку третіх осіб (зокрема не передавати його в найм (оренду), в користування іншим особам., наступну іпотеку, тощо без отримання попередньої письмової згоди на це Іпотекрдержателя»

Жодної згоди ПАТ «Банк Форум», як іпотекодержатель на відчуження або вилучення запису з реєстру заборон відчуження квартири у АДРЕСА_3 не надавало. Окрім цього 10.02.2011 року Стрийським міськрайонним судому Львівської області було ухвалено рішення у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного комерційного банку «Форум» до ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, яким задоволено позов Банку та стягнуто з відповідачів на користь ПАТ «Банк Форум» 65 718,12 доларів США заборгованості за кредитним договором № 0014/08/6.10- ZNv від 26.06.2008 р. та 47 551,61 грн. штрафних санкцій та 1820,00 грн. судових витрат.

На даний час рішення Стрийського міськрайонного суду від 10.02.2011 року залишається не виконаним, тому у ПАТ «Банк Форум» є всі законні підстави вжити заходи щодо звернення стягнення на квартиру.

В суді представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банку Форум» підтримували, просили їхні позовні вимоги задоволити, скасувати державну реєстраці. Права власності на спірну квартиру, яку власник ОСОБА_7 продав відповідачам по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 03.04.2009 році, оскільки вказана квартира згідно іпотечного договору від 28.06.2008 року була гарантом виконання кредитного договору, укладеного ОСОБА_8 та АКБ «Форум»на суму 65 000 доларів США. Ствердили суду, що в час формлення договору купівлі продажу іпотечного майна, не встановленим працівником ПАТ «Банку Форум» та приватним нотаріусом ОСОБА_10 в час оформлення договору купівлі-продажу, а саме 03 квітня 2009 року було виключано з реєстру заборону на відчуження вказаної кваритри№ 21 по вул. Саксаганського, 7 м. Стрия, а тому відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час оформлення договору могли і не знати про те, що на вказану квартиру накладено арешт, однак повинні були зацікавитися наступного дня чи перед реєстрацією вказаної квартири. Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 10 лютого 2011 році з відповідачів ОСОБА_8С,, ОСОБА_13, ОСОБА_12 позовні вимоги тоді АКБ «Форум» бало задоволено, стягнено з відповідачів по справі 65 718 доларів США заборгованості за кредитним договором, в даний час виконавчий лист перебуває на виконанні і не виконується із-за відсутності майна у відповідачів, а тепер бопржників та перебування ОСОБА_8 за межами держави Україна. Просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх представник, адвокат ОСОБА_1 позовних вимог не визнали, долучили до справи письмове заперечення, просили в позові відмовити, оскільки вони являються добросовісними набувачами заставленого іпотерного майна, сплатили вартість квартири власнику, зареєстрували свою власність, а тому їх не може бути позбавлено права власності на законне придбане майно. Просять врахувати і вимоги закону, яким заборонено їх виселити з вказаної квартири без надання аналогічного житла. Тому при задоволенні даного позову, квартира і так не буде передана банку для покриття заборгованості іншою особою, за борги ОСОБА_14 А тому просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 в судові засідання не зявився жодного разу, хоча був неодноразово повідомлений рекомендованим листом про час і місце слухання справи, причину неявки не повідомив суд про причини своєї неявки, що суд розцінює як неявка без поважних причин, а тому згідно вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд має право у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання без поважних причин прийняти заочне рішення по справі на підставі наявних по справі доказів.

Відповідач реєстраційна служба Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області подала суду заяву, якою просить справу слухати без їхньої присутності і їх більше в судові засідання не викликати, оскільки самостійних вимог не мають, покладаються на розгляд суду без їхньої участі. А.с.159.

Третя особа ОСОБА_8 в судові засідання не зявилася жодного разу хоча була належним чином повідомлена рекомендованим листом про час і місце слухання справи та не повідомила суд про причини своєї неявки, що суд розцінює як неявка без поважних причин, а тому суд приймає рішення на підставі наявних в справі доказів.

Поясненнями сторін, дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Статтею 41 Конституцією України визначено: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом .

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Так, відповідно до статті 388 ЦК України набувач визнається добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння. Тобто, якщо набувач знав про те, що продавець не має законних підстав для того, щоб продати таке майно, це буде підставою для того, щоб визнати такого набувача недобросовісним. Добросовісність набувача презумується, тобто незаконний набувач буде вважатися добросовісним доки не буде доведено протилежне.

Тобто ст. 388 ЦК України визначений перелік виняткових умов, за яких майно може бути витребуване. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, тобто: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Судовим слухання даної справи встановлено, що внаслідок договору купівлі-продажу між відповідачами ОСОБА_6 та тоді власником ОСОБА_7 було укладено договір купівлі продаж 03.04.2009 році та покупцями було спд/лачено 291 100 грн., що становило тоді 35 500 доларів США, про що ствердили в суді відповідачі ОСОБА_15 та ОСОБА_16, що доведено і копією жоговору купівлі-продажу від 03 квітня 2009 року. Тому суд не приймає до уваги вимоги ст. 288 ч.3 ЦК України, які не стосуються даних правовілносин. а.с. 4.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_17 строком на 1 рік з 16 червня 2014 року по 16 червня 2015 року включно. А.с.1.

Пунктом 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно п.5 ч.І ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

У відповідності до п.9 ч.І ст.48 та п.5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Однак, згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановлено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси(частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана ВРУ, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України.

Позов звернений до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також до реєстраційної служби Стрийського МРУЮ слід розуміти, що вимога щодо вилучення з Державного реєстру правочинів запису про скасування державного реєстру правочину звернено саме до реєстраційної служби.

Однак, реєстраційна служба Стрийчького МРУЮ є державним органом. Частина друга ст.18 КАС України визначає, що адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади підсудна Окружним адміністративним судам України. Частина третя ст. 21 КАС забороняє обєднувати в одне провадження кількох вимог, які належать розглядати в порядку різного судочинства.

03 квітня 2009 року ОСОБА_7 від імені якого діяв ОСОБА_18 продав, а ОСОБА_6, ОСОБА_5 купили квартиру АДРЕСА_5. Продаж квартири було вчинено за 291 000,00 грн. а.с.4.

При посвідченні договору нотаріус здійснила перевірку спірної квартири обтяження. Відповідно до ОСОБА_9 з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна № 23104870 від 03.04.2009 року відомості про заборону та арешт відсутні. На час укладення та нотаріального посвідчення договору квартира під забороною та/або арештом не перебувала. Оскільки жодних обмежень на розпорядження квартирою не було, тому не потрібна була будь-яка згода відчуження квартири.

Позивач посилається, що жодної згоди ПАТ «Банк Форум», як іпотекодержатель на відчуження або вилучення запису з реєстру відчуження спірної квартири не надавав. Обтяження від 27.06.2008 року було знято на підставі повідомлення банку від 23.09.2008 року.

Повторно обтяження на спірну квартиру було накладено 26.01.2010 року за № 9453144 на підставі договору про внесення змін до договору іпотеки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязення не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Позивач покликається у свої позовних вимогах на те, що згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 10.02.2011 року за їхнім позовом тоді АКБ «Форум» до ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_12 було стягнуто з відповідачів на користь ПАТ Банку «Форум» 65 718, 12 доларів США заборгованості за кредитним договором № 0014/08/6.10 ZNv від 26.06.2008 року та 47 551, 61 грн. штрафних санкцій та 1820 грн. судового збору. а.с. 2 (зворот).

З наведеного вбачається, що позивач вирішивши спір про стягнення заборгованості до поручителя ОСОБА_7 ніхто претензій не предявляв, а тільки після спливу строку понад три роки, та встановлення того, що виконати рішення суду від 10.02.2011 року неможливо із-за того, що ОСОБА_8 перебуває за межами України у ОСОБА_13 майно відсутнє, а мама ОСОБА_12 являється пенсіонеркою також майна не має всупереч строкам передбачених ст. 559 ч. 4 ЦК України, через 3 роки 10 місяців предявляють позов до ОСОБА_7 про повернення майна в користь банку, яке поручитель на законних підставах відчужив.

При цьому суд також враховує і ту обставину, що позивач ПАТ «Банк Форум» станом на 03.04.2009 року зняв заборону з відчуження спірного майна, а тому і на законних підставах приватним нотаріусом ОСОБА_10 було оформлено договір купівлі-продажу за відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які на підставі наведеного являються добросовісними набувачами. В судовому засіданні представниками позивача не було доведено, що відповідачі ОСОБА_6 не являлися добросовісними набувачами. Вимога представників позивача про зупинення провадження у справі до вирішення кримінального провадження була задоволена, справа перебуває на розгляді Стрийського міськрайонного суду з 29.09.2014 року, тобто перебуває на розгляді понад 1 рік та 8 місяців, тобто за межами розумних строків розгляду даного цивільного спору.

Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Згідно з ЦК особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (статті 215235), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (статті 330, 338).

У ст. 215 ЦК встановлено загальне правило про те, що правочин є недійсним у звязку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених у ст. 203 цього Кодексу.

Однак у ст. 216 ЦК визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Отже, на правочин, укладений з порушенням вимог закону, не поширюється дія загального правила про наслідки недійсності правочину (двостороння реституція), якщо в законі передбачені інші наслідки такого порушення.

Відповідно до ст. 330 ЦК якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

У п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ст. 388 ЦК України добросовісним вважається придбання майна не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215, 216 ЦК. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 цього Кодексу, які дають право витребувати майно від добросовісного набувача. У разі задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд повинен вирішити питання, про відшкодування добросовісному набувачеві його втрат на придбання майна.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» повністю.

При цьому суд також враховує фактичні обставини по справі та при наявності вимоги позивача і про звільнення, виселення теперішніх власників зі спірної квартири, навіть при задоволенні позовних вимог- вони б підлягали виселенню з наданная аналогічного житла, оскільки являються добросорвісними набувачами.

Судові витрати слід залишити за стронами, оскільки при відмові у задоволенні позовних вимог стягувати такі неможливо з відповідачів по справі, а позивач при подачі позовної заяви до суду, згідно чинного законодавства звільняється від сплати судового збору, оскільки позов предявлено уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банку Форум». А.с.1-9.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209 ч. 3, 169 ч. 4, 212, 215, 218 ЦПК України і на підставі ст. ст. 15, 16, 215, 216, 321,386, 388, 389, 525, 526, 559 ЦК України та ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» та Законом України «Про судовий збір», суд

Вирішив:

В позові відмовити.

В задоволенні позоних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ОСОБА_17 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, третьої особи ОСОБА_8 про застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6, який був укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зокрема:

-про скасування державного реєстру права власності на квартиру АДРЕСА_7 за ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яке було зареєстровано 07.04.2009 року КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро тиехнічної інвентаризації» (реєстраційний номер 1911742 номер запису 8701 в книзі № 28.

- про вилучення з Державного реєстру правочинів запис про реєстрацію правочину, договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8 від 03.04.2009 року, реєстраційний номер 3393500, контрольна сума ВАБ8488 Г66, номер у реєстрації нотаріальний дій: 716, приватним нотаріусом ОСОБА_10 відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його оголошення шляхом подачі апеляції Стрийському суду, а відсутній стороні в той же строк з часу отримання копії заочного рішення шляхом подачі заяви про перегляд рішення в порядку передбаченому ст. 226 ЦПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_9