Справа № 331/6352/16-ц
Провадження № 2/331/1560 /2016
16 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
при секретарі Бойко М.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про індексацію грошового зобов»язання та сплату трьої процентів річних,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому, з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України, просив стягнути з УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 12.08.2011 року по 16.09.2016 року на суму заборгованості , нарахованої на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2011 року по справі № 2а-406/11 , у загальній сумі 62 776,08 гривень.
В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.
Представник відповідача , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, через що справу розглянуто у її відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
В наданих до суду запереченнях позов не визнала , в задоволенні позовних вимог просила відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2011 року по справі № 2а-406/11 УПФУ ОСОБА_1 здійснено перерахунок державної пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , інваліду 2 групи. За результатами перерахунку нарахована доплата в розмірі 61 532,90 гривень, однак зазначені кошти не виплачені через відсутність вказаних видатків в державному бюджеті.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновкі.
Так судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.
Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2011 року по справі 2а-406/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя зобов»язано відповідача здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 04.07.2010 року , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового міннімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» .
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року вказана постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2011 року залишена без змін .
На виконання постанови суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нарахована доплата в розмірі 61 532,90 гривень, однак вказані кошти позивачу не сплачені до теперішнього часу.
Вирішуючи питання застосування положень ст. 625 ЦК до правовідносин, які виникають у звязку із невиконанням вказаного рішення суду , суд зазначає наступне.
Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто, зазначеною нормою закону регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами не договірних зобовязань. Крім того, з рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.
Слід також зазначити, що оскільки між сторонами існують правовідносини щодо правомірності нарахування та виплати державної пенсійних та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, передбачена ст. 625 ЦК відповідальність не застосовується до вказаних правовідносин , які регулюються спеціальним законодавством.
З врахуванням викладеного , суд приходить до висновку, що позовні вимогу не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд ,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про індексацію грошового зобов»язання та сплату трьої процентів річних відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: