Справа №173/1954/16-ц
Провадження №2/173/981/2016
12.12.2016 м.Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі договору дарування позивач є власником будинку № 25/1 по вул.Кирпична в м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. 19 липня 2012 року в цьому будинку зареєстрована ОСОБА_2, яка в цьому будинку ніколи не проживала. Місце проживання відповідача не відоме. Реєстрація відповідача в будинку не дає позивачу можливості в повному обсязі розпоряджатися власним майном, позивач не має можливості самостійно зняти з реєстрації відповідача. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком № 25/1 по вул.Кирпична в м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.
В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснила, що відповідач проживала разом з її сином, вони мають спільну дитину. Відповідач була зареєстрована в будинку за її згодою, проте у будинку вона ніколи не проживала.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала.
У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 17 грудня 2003 року є власником 1/3 частини будинку № 25 по вул..Кирпична м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області (а.с.6).
За цією адресою з 19 липня 2012 року зареєстрована ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 9 листопада 2016 року (а.с.10) та домовою книгою (а.с.7).
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 раніше проживала разом з її братом та вони мають спільну дитину. Відповідач ніколи постійно не проживала в цьому будинку, лише приїжджала в гості. З 2014 року вона взагалі не проживає в будинку. Відомо, що відповідач, нібито проживає в м.Синельникове. Ніяких її речей в будинку не має.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та мешкає в будинку по вул..Кирпична, 21а м.Верхньодніпровськ. Відомо, що ОСОБА_2 проживала разом з сином позивача, проте постійно в будинку позивача вона ніколи не проживала, лише приїздили періодично. Де вона проживає зараз не відомо взагалі, але тривалий час її взагалі не бачила.
Відповідно до ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Досліджені у справі докази дають суду підстави вважати, що ОСОБА_2 понад рік не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 без поважних причин, вона добровільно визначила своїм місцем проживання іншу адресу. Домовленості про збереження права користування житлом у разі відсутності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було. У звязку з встановленими судом обставинами суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є такою, що втратила право користування житлом за адресою: вул.. Кирпична, 25 м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,60, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування будинком № 25/1 по вул.Кирпична м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути скасовано судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко