Справа № 462/7679/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/3480/16 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя», третя особа ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та стягнення страхових платежів,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом про визнання недійсним договору добровільного страхування життя № 03-1310-2806 від 24.01.2008 року; стягннення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» загальну суму страхових платежів у розмірі 5 000,00 доларів США (п'ять тисяч доларів США нуль центів), що є еквівалентом сумі в гривнях за курсом НБУ станом на момент ухвалення рішення.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 24 січня 2008 року між нею та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» було укладено договір добровільного страхування життя № 03-1310-2806 , відповідно до умов якого останній зобов'язувався у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхової суми у визначених договором страхування порядку та умовах, а позивач зобов'язувався сплачувати щорічно страховий платіж у розмірі 2 000,00 дол. США - у грошовій одиниці України (гривні) за курсом Національного банку України на день оплати. В процесі укладення оспорюваного договору ні відповідачем , ні його агентом належним чином не доводились до відома та не надавались для ознайомлення умови Правил № 001-07 страхування життя з додатковими ризиками від 20.07.2004 року, відповідно до яких укладений вищевказаний договір. Разом з тим, позивачем 24 січня 2008 року було у повному обсязі сплачено перший страховий платіж за договором страхування у розмірі 10 100,00 грн. (еквівалент 2 000,00 доларів США за курсом НБУ на день оплати). У 2009 році позивачем було узгоджено із представником відповідача умову про сплату в подальшому страхових платежів у розмірі 500,00 дол. США. Після зменшення розміру страхового платежу позивачем було сплачено страхові платежі, а відтак загальна сума сплачених страхових платежів становить 5 000,00 доларів США У січні 2014 року позивачем отримано для підписання два примірники додаткової угоди № 1 від 27.11.2013 року до договору добровільного страхування життя та додаток у яких були закріплені змінені умови щодо розмірів викупних сум, розмір страхового тарифу та розміри страхових сум. Відповідач не визнавав погоджені у 2009 році за посередництва свого представника умови договору та відмовлявся відображати їх у відповідній додатковій угоді. Таким чином, договір добровільного страхування є недійсним, оскільки, при його укладенні було порушено право позивача на одержання необхідної , доступної , достовірної інформації про умови та правила страхування, внаслідок застосування нечесної підприємницької практики, що ввела в оману позивача.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Вищезазначене рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3. Вважає оскаржуване рішення незаконним та необгрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що протиправність дій відповідача полягала в доведенні до відома позивача в усній формі недостовірних умов правил страхування, без надання можливості ознайомитись із примірником Правил № 001-07 у письмовій формі. Внаслідок чого від позивача були приховані істотні умови оспорюваного договору, знаючи про які, позивач би відмовилась від його укладення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги, з наступних мотивів.

Колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції про те, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, і судом не отримано таких доказів на підтвердження факту ненадання відповідачем ПАТ СК «Українська страхова група» «Життя» позивачу правил № 001-07.

Так, згідно змісту, наданої позивачем ксерокопії договору добровільного страхування життя № 03-1310-2806 від 24 січня 2008 року (а. с. 10), цей договір укладено у відповідності до, зокрема, Правил № 001-07 страхування життя з додатковими ризиками від 20.07.2004 року. Згідно п. 8.4.1 договору страховик зобов»язаний ознайомити страхувальника з Правилами та умовами страхування. Та обставина, що страховиком було виконано вищезазначений обов»язок та ознайомлено страхувальника (в даному випадку позивача, яка водночас є застрахованою особою) з Правилами та умовами страхування підтверджується наявністю у договорі страхування підписів позивача (як страхувальника та застрахованої особи) під текстом «З Правилами та умовами страхування ознайомлений (на) та згоден (на)».

Відтак, твердження позивачки про порушення її права на отримання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про умови та правила страхування, внаслідок застосування нечесної підприємницької практики, що ввела позивача в оману, спростовані письмовими доказами, наданими самою позивачкою.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржуване рішення - залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.