24.10.2016 Справа № 756/5168/16-ц
Справа пр. №2/756/3463/16
ун. №756/5168/16-ц
У Х В А Л А

24 жовтня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У судові засідання, призначені на 11 год. 00 хв. 17 серпня 2016 року та 09 год. 30 хв. 24 жовтня 2016 року позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності остання до суду не подавала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності останній до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

У судові засідання, призначені на 11 год. 00 хв. 17 серпня 2016 року та 09 год. 30 хв. 24 жовтня 2016 року позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності остання до суду не подавала.

Ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Позивач ОСОБА_1 провадженням у справі за її позовом не цікавилася, з матеріалами справи не ознайомлювалася, про що свідчить довідковий лист до справи.

У зв'язку з наведеним, залишення позовної заяви без розгляду відповідно до ст.207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно з приписами п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У своєму інформаційному листі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки позивач, яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно не з'явилася в судове засідання, від позивача не надійшло заяв про розгляд справи за її відсутності, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення позовної заяви без розгляду відповідно до ст.207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, керуючись ст.207 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька