14 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Бойко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів та пені.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.02.2016 року з ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 4 000 грн. щомісяця з 07.10.2015 року до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно зазначеного рішення судом видано виконавчий лист та 04.05.2016 року державним виконавцем відрито виконавче провадження.
За весь час стягнення аліментів боржник жодного платежу не здійснив, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 01.09.2016 року становить 43 225 грн.
Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства позивач просила суд стягнути з відповідача заборгованість у вищезазначеному розмірі та неустойку (пеню), передбачену ст. 196 СК України, в розмірі 75 290 грн. 25 коп.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала з наведених в заяві підстав, просить суд його задовольнити.
Відповідач в судові засідання не з'явився, про день такс слухання справи повідомлявся, причини неявки не повідомив.
Приймаючи до уваги предмет позову, строк перебування справи в провадженні суду без вирішення, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача з постановленням заочного рішення, про що позивач не заперечувала.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що у Деснянському районному відділі Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в розмірі 4 000 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття (а.с. 3).
Боржник рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на листопад 2016 року становить 55 225 грн.
Статтею 196 Сімейного кодексу України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.
Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості.
Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом порушення нею обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів.
Відповідно до вимог ст.196 СК України позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 121145 грн. виходячи з наданого розрахунку.
Суд приймає за достовірне наданий позивачкою розрахунок пені, розрахований відповідно до розміру заборгованості по аліментах помісячно.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, а тому їх задоволення в повному обсязі.
Оскільки ухвалою судді від позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення у справі рішення, суд вважає правильним стягнути з позивача на корист держави судові витрати в розмірі 1763 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст.ст. 180 -182 Сімейного кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 1763 грн.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя