Справа № 683/1839/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Бондарчук Л.А.

при секретарі Борикіній Л.В.

з участю представника заявника ОСОБА_1

представника ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 в порядку глави VІІ ЦПК України звернулась в суд зі скаргою, у якій просить визнати незаконними дії державного виконавця відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_4 щодо відмови провести розрахунок заборгованості ОСОБА_5 по сплаті аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, виходячи з середньої заробітної плати по регіону відповідно до ч.3 ст.195 СК України, а також зобов»язати державного виконавця провести розрахунок заборгованості з оплати аліментів по виконавчому провадженню відкритому на підставі виконавчого листа №2/683/790/2015, виданого 03 вересня 2015 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 відповідно до положень ч.3 ст.195 СК України, виходячи з середньої заробітної плати по регіону в період з 21 липня 2015 року по даний час.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на виконанні у Старокостянтинівському відділі ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на дочку ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. Боржник офіційно не працює. Однак, з вини державного виконавця аліменти йому нараховують в мінімальному розмірі, виходячи з 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а не в частці від середньої заробітної плати по регіону, як то передбачено ч.3 ст.195 СК України.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_3 ОСОБА_1 підтримав скаргу у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції ОСОБА_2 проти скарги заперечив, посилаючись на те, що у ОСОБА_5 відсутня заборгованість по аліментах, а тому ч.3 ст.195 СК України застосуванню не підлягає, й оскільки боржник не працює, то має сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа №2/683/790/2015, виданого 03 вересня 2015 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на дочку ОСОБА_6, 03 квітня 2015 року

народження, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 липня 2015 року і до повноліття дитини.

17 серпня 2016 року ОСОБА_3 отримала у відділі ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_5 по сплаті аліментів на дочку ОСОБА_7 згідно вищезазначеного виконавчого листа. З її змісту вбачається, що розмір необхідних до сплати аліментів визначено державним виконавцем у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

18 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції з клопотанням розрахувати заборгованість по аліментах, виходячи з середньої заробітної плати по регіону, посилаючись на те, що ОСОБА_5 у період з липня 2015 року по даний час офіційно не працює.

Однак, їй було відмовлено у задоволенні такого клопотання, що підтверджується листом начальника відділу ДВС ОСОБА_4 від 08 вересня 2016 року №8237, у якому їй повідомлено, що оскільки аліменти на дитину ОСОБА_5 сплачує щомісяця, тому заборгованість по аліментах відсутня.

Суд вважає, такі дії державного виконавця відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції ОСОБА_8 неправомірними з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.4 та ч.9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема за заявою сторін виконавчого провадження. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до роз»ясень, даних у пп.2 п.26 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», спори щодо сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України, або у позовному провадженні.

Статтею 195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона

обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Відповідно до положень п.7.13 та п.7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у період з 21 липня 2015 року по 01 вересня 2016 року не мав постійного місця роботи, а тому державний виконавець, отримавши виконавчий лист повинен був діяти відповідно до положень п.7.13 та п.7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, та провести розрахунок заборгованості по аліментах, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а не в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На підставі наведеного, суд вважає, що дії державного виконавця відділу ДВС Старокостянтинівського РУЮ ОСОБА_8, щодо нарахування аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на дочку ОСОБА_7, 03.04.2015 року є неправомірними, а тому державного виконавця слід зобов»язати провести розрахунок заборгованості з оплати аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на дочку ОСОБА_7, 03.04.2015 року із розрахунку 1/4 частини середньої заробітної плати по регіону, починаючи з 21 липня 2015 року по 01 вересня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 383, 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу ДВС Старокостянтинівського РУЮ ОСОБА_8 щодо нарахування аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, неправомірними.

Зобовязати державного виконавця відділу ДВС Старокостянтинівського РУЮ ОСОБА_8 провести розрахунок заборгованості з оплати аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, із розрахунку 1/4 частини середньої заробітної плати по регіону з 21 липня 2015 року до 01 вересня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя