Провадження №22-ц/784/2158/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 487/1369/16-ц Головуючий І інстанції Карташева Т.А.
Провадження № 22-ц/784/2158/16 Доповідач Темнікова В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Шаманської Н.О., Прокопчук Л.М.,

при секретарі Богуславській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016 року у цивільній справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про витребування майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2016 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що пунктами 50, 50.1 розділу І рішення Миколаївської міської ради №36/61 від 04.09.2009 р. затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 999 кв.м., за рахунок земель ТОВ «Миколаївбудпроект», з віднесенням її до земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд по провулку Авіаційному, 13 в м. Миколаєві. На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 140149 від 03.12.2009 р. В подальшому ОСОБА_3 продав вищевказану земельну ділянку ОСОБА_1 Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва рішення Миколаївської міської ради № 36/61 в частині надання ОСОБА_2 у власність зазначеної земельну ділянку визнано недійсним та скасовано. Апеляційним судом Миколаївської області рішення Заводського суду в цій частині залишено без змін, а також визнано недійсним і державний акт на право власності на землю серії ЯИ №140149, виданий на ім'я ОСОБА_2

Отже, спірна земельна ділянка вибула з власності територіальної громади м. Миколаєва у приватну власність ОСОБА_2 з порушенням закону. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дані щодо нерухомого майна по пров. Авіаційному, 13 відсутні. За інформацією управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області власником земельної ділянки площею 999 кв.м. по пров. Авіаційному, 13 в м. Миколаєві на даний час є ОСОБА_1 Відповідно до акту обстеження, земельна ділянка вільна від забудови. Також, позивач зазначав, що перебування у власності ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, що незаконно вибула з власності територіальної громади м. Миколаєва, порушує інтереси держави у сфері охорони землі, яка відповідно до ст. 14 Конституції України є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. За інформацією управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 346672,98 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 999 кв.м, нормативною грошовою оцінкою 346672,98 грн. по пров. Авіаційному, 13 в м. Миколаєві з кадастровим номером :12:001:0006, а також стягнути з відповідача на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016 року позов заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтерсах держави в особі Миколаївської міської ради задоволено. Судом вирішено витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 999 кв.м, нормативною грошовою оцінкою 346672,98 грн. по пров. Авіаційному, 13 в м. Миколаєві з кадастровим номером :12:001:006. Також судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір в сумі 5 889,10 грн.

Не погодившись з зазначеним заочним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 звернувся до суду з запереченнями на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.

Представник прокуратури не визнав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Приймаючи рішення по справі, суд вважав встановленим, що пунктами 50, 50.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради №36/61 від 04.09.2009 року було затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 999 кв.м, за рахунок земель ТОВ «Миколаївбудпроект», з віднесенням її до земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд по пров. Авіаційному, 13. На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №140149 від 03.12.2009 року. ОСОБА_2 продав вищевказану земельну ділянку ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, зареєстрованого 01.06.2012 року за №1236. Договір зареєстрований в державному реєстрі правочинів 01.06.2012 року за №5034241. Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.09.2015 року визнано незаконними та скасовано рішення Миколаївської міської ради №36/61 від 04.09.2009 року в частині надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 999 кв.м по пров. Авіаційному, 13 в м. Миколаєві. Договір купівлі-продажу земельної діялнки (кадастровий номер :12:001:0006:3:02) від 01.06.2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнаний недійсним. Державний акт серії ЯИ №140149 про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку визнаний недійсним, скасовано його державну реєстрацію. Земельну ділянку площею 999 кв.м по пров. Авіаційному, 13 в м. Миколаєві (кадастровий номер :12:001:0006:3:02), грошовою оцінкою 206591 грн. 02 коп. повернуто у комунальну власність. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 08.12.2015 року рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.09.2015 року в частині визнання недійсним Державного акту серії ЯИ №140149 на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 999 кв.м по пров. Авіаційному, 13 в м. Миколаєві змінено. Визнано недійсним Державний акт на право власності на землю серії ЯИ №140149 виданий 3 грудня 2009 року на імя ОСОБА_2, площею 999 кв.м, по пров. Авіаційному, 13 в м. Миколаєві. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2015 року в частині задоволення вимог про скасування державної реєстрації Державного акту, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та повернення земельної ділянки в комунальну власність скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, а саме в задоволенні вимог Миколаївського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації Державного акту серії ЯИ №140149 на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.06.2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також повернення земельної ділянки в комунальну власність м. Миколаєва відмовлено. В іншій частині судове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Також суд виходив з того, що вищевказаними судовими рішеннями було встановлено, що земельна ділянка площею 999 кв.м по пров. Авіаційному, 13 в м. Миколаєві, яка знаходилась у комунальній власності, відповідно до земельного та водного законодавств вибула з володіння територіальної громади у приватну власність ОСОБА_2 з порушенням вимог закону. На даний час власником земельної ділянки, площею 999 кв.м по пров. Авіаційному, 13 в м. Миколаєві є ОСОБА_1 При цьому, добросовісність набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку сторонами не оспорюється.

Виходячи з положень ст.ст. 330, 387 ЦК України та того, що земельна ділянка вибула з володіння позивача не з його волі (через прийняття незаконних рішень органом місцевого самоврядування) за відплатним договором, який укладено з відповідачем особою, яка не мала права на таке відчуження, про що відповідачу відомо не було, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про витребування спірної земельної ділянки від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради підлягають задоволенню.

Проте, проаналізувавши встановлені судом обставини по справі та законодавство, яке підлягає застосуванню під час вирішення спору по даній справі, колегія суддів вважає, що до такого висновку суд дійшов помилково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд обирає способи захисту цивільного права. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Так під способами захисту суб'єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника. Разом з тим, згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Як убачається з матеріалів справи, після придбання у ОСОБА_2 земельної ділянки на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 01.06.2012р., відповідач ОСОБА_1 ще придбав ? частину земельної ділянки у ОСОБА_4 Придбані ОСОБА_1 земельні ділянки були обєднані в одну нову земельну ділянку, площа якої склала вже 0,1499га. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1115 від 26 жовтня 2012р. обєднаній земельній ділянці площею 1499кв. м було надано нову адресу: пров. Авіаційний,15. На дану земельну ділянку 25 грудня 2012 року ОСОБА_1 отримав новий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯО № 304102 з новим кадастровим номером -:12:001:0021. На даний час дана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі.

Згідно ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до частин 1,2,4,6,9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється в тому числі шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок . Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок . Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Аналіз зазначених вище обставин свідчить про те, що відбулося формування нової земельної ділянки внаслідок обєднання раніше існуючих земельних ділянок і спірна земельна ділянка, яку прокурор просить витребувати на користь територіальної громади м. Миколаєва, з юридичної точки зору припинила своє існування, як обєкт права власності, бо земельна ділянка площею 999 кв.м, яка до обєднання мала самостійний кадастровий номер :12:001:006 та була зареєстрована за ОСОБА_2 за адресою пров. Авіаційний, 13 в м. Миколаєві, зараз входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :12:001:0021 загальною площею 0,1499 кв.м по пров. Авіаційному, 15 в м. Миколаєві, зареєстрованої за відповідачем ОСОБА_1

Про зазначену обставину позивачу було відомо, оскільки він в позові посилався на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 08.12.2015р., у описовій частині якого ця обставина зазначена, як встановлена судом апеляційної інстанції. Як убачається з тексту позовної заяви, позивач в позові на дані обставини не посилався, не зважаючи на те, що матеріалами, які надавалися позивачем до позову, їх наявність була встановлена, і просив повернути у комунальну власність земельну ділянку площею 999 кв.м з кадастровим номером :12:001:006 по пров. Авіаційному № 13 в м. Миколаєві, якої фактично на даний час як обєкта права власності за даною адресою не існує. Суд під час розгляду справи не може самостіно змінити без згоди позивача підстави позову, якими, як уже зазначалося раніше, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги. Тому в межах заявлених позовних вимог, позов задоволенню не підлягає.

Крім того, без усунення неточностей в місцезнаходженні спірної земельної ділянки, її розміру, конфігурації, кадастрового номеру, тощо, тобто без попереднього приведення у первісний правовий стан спірної земельної ділянки, як обєкта права власності, буде неможливо виконати рішення суду у разі задоволенні позовних вимог в такому вигляді, в якому вони були заявлені по даній справі. Посилання представника позивача на те, що фізичне виокремлення раніше існуючою земельної ділянки буде відбуватися під час виконання рішення суперечить положенням закону про зміст судового рішення і перш за все п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», згідно якого резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні висновки по суті розглянутих вимог. У ній, зокрема, має бути зазначено: конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Суд першої інстанції зазначеним обставинам належної правової оцінки не дав і помилково задовольнив позовні вимоги заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, тому рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у їх задоволенні в межах заявлених позовних вимог, що само по собі не перешкоджає позивачу звернутися до суду з новим позовом з належним обґрунтуванням своїх вимог.

Керуючись ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про витребування на користь територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельної ділянки площею 999 кв.м, нормативною грошовою оцінкою 346672 грн. 98 коп. по пров. Авіаційний, 13 в м. Миколаєві з кадастровим номером :12:001:006 відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно після його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після його проголошення в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: