Справа № 592/6696/15-ц
Провадження № 2-к/592/2/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Мазіної К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми клопотання представників Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про залишення без розгляду клопотання Закритого акціонерного товариства «Уралстройенергомонтаж» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми перебуває клопотання Закритого акціонерного товариства «Уралстройенергомонтаж» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП Російської Федерації від 18.12.2014 року про стягнення коштів з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь Закритого акціонерного товариства «Уралстройенергомонтаж».

Представниками ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» заявлено клопотання про залишення клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду без розгляду. Клопотання обгрунтовують тим, що клопотання стягувача про надання дозволу на примусове виконання рішення суду підписано представником стягувача за довіреністю ОСОБА_1, довіреність підписана директором стягувача ОСОБА_2 та засвідчена печаткою стягувача. Згідно з відповіддю Міністерства юстиції України документ (в данному випадку довіреність), засвідчений юридичною особою приватного права, не є офіційним документом,а отже не може підлягати проставленню апостилю чи консульській легалізації. Довіреності, що видані юридичною особою приватного права резидентом РФ, не є офіційними документами, а отже не підпадають під дію ст.13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, стосовно прийняття офіційних документів на території договірних держав. Крім того, стягувач повідомив про відміну довіреностей, зокрема і про відміну довіреності ОСОБА_1 від 01.07.2015 року. Неможливо визначити, з якої дати було припинено повноваження ОСОБА_1 На підставі ч.4 ст.394 ЦПК України просить клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду залишити без розгляду.

Представник стягувача заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що Нью-Йоркська конвенція про визнання і приведення до виконання іноземних арбітражних рішень визначає перелік документів, що мають бути подані разом з клопотанням про визнання та виконання іноземного арбітражного рішення і ця норма має пріоритет щодо застосування, а не норма ч.3 ст.394 ЦПК України. Відповідь Міністерства юстиції України стосується офіційних документів, які видаються державними органами. Довіреність стягувача видана в установленому законодавством порядку і відповідно до норм Конвенції, чинного Цивільного процессуального кодексу України посвідчує повноваження представника. Довіреність, яка була видана на імя ОСОБА_1 скасована, про що він повідомив в судовому засіданні і надав повідомлення директора ЗАТ «Уралстройенергомонтаж» про скасування довіреності, але на час подання клопотання та вчинення ОСОБА_1 процесуальних дій ця довіреність діяла. Діє презумпція правомірності правочину. Просить в задоволенні клопотання відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з ст.1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи, можуть виступати в них, подавати клопотання, предявляти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони. Положення цієї Конвенції застосовуються також до юридичних осіб, створених відповідно до законодавства Договірних Сторін.

Отже, повноваження представника, який діє від імені юридичної особи - резидента Російської Федерації при зверненні до суду з позовом чи клопотанням посвідчуються довіреністю юридичної особи, яка видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом, з прикладенням печатки юридичної особи, що встановлено ст.42 Цивільного процесуального кодексу України, тобто представництво юридичних осіб резидентів Російської Федерації здійснюється на тих же умовах, що і представництво юридичних осіб, які створені і діють в Україні.

Відповідь Міністерства юстиції України на запит Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» стосується документів, які підлягають проставленню апостиля чи консульської легалізації, в ній зазначається, що документ, засвідчений юридичною особою приватного права, не є офіційним документом.

Стосовно скасування довіреності від 01.07.2015 року, якою були посвідчені повноваження представника ОСОБА_1

Згідно з ст.249 ЦК України директор ЗАТ «Уралстройенергомонтаж» повідомив суд про скасування довіреності від 01.07.2015 року на імя ОСОБА_1. Таке повідомлення було надано суду в судовому засіданні 27.04.2016 року.

Цивільний кодекс України не передбачає можливості щодо скасування дії довіреності на минулий час, коли представником на підставі довіреності вчинялися процесуальні дії, в тому числі і було подано клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.249 ЦПК України обовязок особи, яка видала довіреність і згодом скасувала її, негайно повідомити про це представника, свідчить про те, що скасування довіреності стосується лише повноважень представника на майбутнє і не стосується тих процесуальних дій, які були вчинені до скасування довіреності. Аналогічні норми передбачені і в Гражданском кодексе РФ.

З врахуванням викладеного, відсутні підстави стверджувати, що клопотання представника ЗАТ «Уралстройенергомонтаж» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду підписано не уповноваженою особою.

Отже, підстави, які зазначені представниками сторін для залишення клопотання без розгляду, не ґрунтуються на нормах законодавства України і в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.394, 395 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про залишення без розгляду клопотання Закритого акціонерного товариства «Уралстройенергомонтаж» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП Російської Федерації від 18.12.2014 року по справі №77/2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Котенко