РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17212/15-ц

пр. № 2/759/1044/16

15 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника выдповыдача Воєводіна Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління юстиції Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа: Державне управління Державної фіскальної служби про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати недостовірними та такими, що завдають шкоди честі, гідності та ділової репутації позивача відомості у Постанові про проведення судово-економічної експертизи від 14.04.2015 складеною старшим слідчим СУФР у ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві Височиним В.В. на бланку ГУ ДФС у м. Києві; зобов'язати Святошинську ДПІ ГУ ДФС у м. Києві та ГУ ДФС у м. Києві спростувати недостовірні відомості, які поширені у Постанові про проведення судово-економічної експертизи від 14.04.2015 складеною старшим слідчим СУФР у ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві Височиним В.В. на бланку ГУ ДФС у м. Києві, у такий же спосіб яким вони були поширені, шляхом подачі відповідного листа, який буде невід'ємною частиною Постанови від 14.04.2015 безпосередньо до експерта та надати копію належним чином завіреного поданого листа позивачу особисто, посилаючись на ті підстави, що під час ознайомлення із Постановою про проведення судово-економічної експертизи від 14.04.2015 складеною старшим слідчим СУФР у ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві Височиним В.В. встановлено інформацію стверджувального характеру, яка не відповідає дійсності та такою, що завдає шкоди діловій репутації йому та обвинувачує у скоєні злочинів по яким відсутній обвинувальний вирок із боку органу досудового слідства.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні пред'явлений позов не визнавав з підстав його необґрунтованості та безпідставності, керуючись практикою ВСУ.

Представник третьої особи на минулих судових засіданнях проти позовних вимог заперечувала з підстав необгрунтованості без підтвердження належних та допустимих доказів які мають розглядатися у кримінальному провадженні №0000100 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України, а відповідно провадження у цій цивільній справі відповідно до вимог ЦПК України підлягає закриттю.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.04.2015 старшим слідчим СУФР у ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві Височиним В.В. винесено Постанову про проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000100 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.14 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 222, ч. 1 ст. 366 КК України (а.с. 7-16).

Стаття 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Стаття 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Стаття 270 ЦК України під особистими немайновими правами особи розуміє, серед іншого, право на повагу до гідності та честі.

Стаття 275 ЦК України визначає, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Спеціальним способом захисту особистого немайнового права є спростування недостовірної інформації. Стаття 277 ЦК України визначає, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Абзац 6 п. 15 вище вказаної постанови Пленуму ВСУ визначає, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, і яка на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача, що висновки здійсненні під час проведення судово-економічної експертизи на стадії досудового розслідування не можуть розцінюватись як поширення інформації відповідно до положень ст. 40 Конституції України, оскільки мала місце реалізація свого конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

За таких обставин, така інформація не може бути судом визнана як недостовірна інформація відповідно до положень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи».

Відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи встановлені обставини та вимоги закону суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» був звільнений від слати судового збору, а його вимоги не задоволені, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 34, 40 Конституції України; ст. ст. 23, 270, 275, 277, ЦК України; ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 360-7 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління юстиції Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа: Державне управління Державної фіскальної служби про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: