Справа № 559/960/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

за участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Дубно справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2003 року до 12 травня 2014 року. від цього шлюбу мають двоє малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сини залишені проживати із батьком та знаходяться на його повному утриманні та догляді. Мати не цікавиться дітьми, не спілкується з ними, не допомагає матеріально. Він є інвалідом першої групи, проживає з дітьми із своїми батьками, які є пенсіонерами. Просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей в сумі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Пояснили, що мати залишила дітей 1 липня 2015 року. З того часу дітям нічим не допомагає. Телефонувала один раз йому і старшому синові, але діти відмовляються з нею спілкуватися. Вони дуже боляче це пережили, оскільки мати не вперше їх залишає. Він отримує 1600 грн. пенсії по інвалідності та 1284 грн. соціальної допомоги. Таких коштів не вистачає на них трьох, оскільки обоє дітей навчаться у школі і їх необхідно забезпечити усім. Просять позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що дійсно поступила не правильно. На даний час проживає у м.Тернопіль, працює поваром у ресторані, але не офіційно працевлаштована. Знімає житло за 1000 грн. і їй теж не вистачає грошей. Не приїздить до дітей, бо немає часу або немає за що. Ніяких захворювань чи інвалідності, інших утриманців у неї немає.

Вислухавши позивача, представника, відповідача та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебували у шлюбі та мають двоє малолітніх дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сини проживають із батьком, який є інвалідом 1 групи. (а.с.3-12)

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років до 18 років з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року в розмірі 1531,00 грн., з 01.12.2016 року - 1637,00 грн.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, вважає що є підстави для призначення аліментів в розмірі по 500 грн. на одну дитину.

Сума аліментів у розмірі по 500 грн. на дитину не є завищеною в нинішніх умовах проживання, з урахуванням їх віку, потреб та такою, що створить відповідачці додаткові труднощі матеріального характеру.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 185,191 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 500 (пятсот) грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13 травня 2016 року і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: