Справа № 569/1194/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором звернувся ПАТ «Ідея Банк», у якому просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 75396,93 грн., з яких: основний борг в розмірі 59 217,74 грн., прострочений борг в розмірі 3695,05 грн., прострочені проценти в розмірі 11 150,56 грн., строкові проценти в розмірі 1 333,58 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти прийняття судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» () виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків. В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07 жовтня 2011 року та зареєстрованим 13 жовтня 2011 року.

20 березня 2015 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір №V01.188.34898 (надалі кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 62 917,00 грн. (шістдесят дві тисячі девятсот сімнадцять гривень 00 копійок), включаючи витрати на страховий платіж (уразі наявності), а позичальник зобовязується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 72 місяців. Даною видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в п.1.6. договору.

Відповідно до п.1.3. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за ставкою 25,0000 % річних від неповернутої суми кредиту. Процентна ставка є фіксованою і не може збільшуватись без попереднього повідомлення та погодження позичальника.

Відповідно до п.п.3.1.3. п.3.1. кредитного договору позичальник зобовязується: повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості достроково на вимогу банку у випадках, передбачених п.4.2.3. цього договору.

Відповідно до п.п.3.3.1. п.3.3. кредитного договору позичальник сплачує пеню, що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі: 0,15% в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% в період прострочення оплати з 61 календарного дня та по день повного погашення боргу за цим договором.

Відповідно до п.п.4.2.3. п.4.2. кредитного договору банк має право: вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобовязаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобовязання в наступних випадках: якщо позичальник порушив терміни сплати щомісячних платежів більш ніж на 1 календарний місяць.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань, у неї виникла заборгованість за кредитним договором.

Станом на 20 січня 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 75396,93 грн., з яких: основний борг в розмірі 59 217,74 грн., прострочений борг в розмірі 3695,05 грн., прострочені проценти в розмірі 11 150,56 грн., строкові проценти в розмірі 1 333,58 грн.

Дана заборгованість відповідачем перед позивачем не погашена.

Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем до позовної заяви.

Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Укладений з банком кредитний договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у звязку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позичу частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно кредитного договору не сплачує, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн. згідно меморіального ордеру №2084_80 від 26 січня 2016 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст.526,530,543,553,554,610,612,1049,1050,1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» () заборгованість за кредитним договором від 20 березня 2015 року №V01.188.34898 станом на 20 січня 2016 року в розмірі 75396,93 грн., з яких: основний борг в розмірі 59 217,74 грн., прострочений борг в розмірі 3695,05 грн., прострочені проценти в розмірі 11 150,56 грн., строкові проценти в розмірі 1 333,58 грн., понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий підпис

Станом на 24 червня 2016 року рішення суду не набрало законної сили.

З оригіналом згідно:

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_2