Справа № 456/2057/16-ц
Провадження № 2/456/1400/2016
02 грудня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Янко Б. Я. ,
при секретарі Стасів О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - орган опіки та піклування, виконавчий комітет Стрийської міської ради , відділ громадянства , імміграції та реєстрації фізичних осіб Стрийського МРВ ГУМВСУ у Львівській області про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким надати дозвіл на виїзд за межі України до країн, членів Шенгенської угоди та Європейського союзу, а також Туреччини, Єгипту, Болгарії згідно з візами, що проставлені в проїзному документі або в паспорті громадянина України для виїзду за кордон малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з 01 липня 2016 року до 01 липня 2019 року для тимчасових поїздок за кордон, тривалістю до 30 днів перебування в кожній з вищевказаних країн, без згоди та супроводу їх батька ОСОБА_2, в супроводі її матері ОСОБА_1; надати дозвіл ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на виготовлення проїзних документів або паспорта громадянина України для виїзду за кордон та віз для тимчасових поїздок за кордон для виїзду за межі України до країн, членів Шенгенської угоди та Європейського союзу, а також Туреччини, Єгипту, Болгарії без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до досягнення нею повноліття.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у спільному шлюбі у них народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, оскільки відповідач всупереч законодавству та рішенню Стрийського міськрайонного суду, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона належним чином піклується про здоров'я дочки, її виховання, навчання, приділяє увагу щодо фізичного, духовного та морального розвитку дитини.
Також вона має намір та можливість разом з дочкою тимчасово виїжджати за межі України на відпочинок та оздоровлення, а відповідач безпідставно чинить перешкоди їй у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дочки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Водночас, донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд доньки за кордон вочевидь сприятиме розширенню її світогляду та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, а тому вона змушена була звернутися з даним позовом до суду.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 неодноразово в судові засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду рекомендованим листом з повідомленням, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Кухар З.Р. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.
Представник Стрийського міського відділу Головного Управління державної міграційної служби у Львівській області в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати без їхньої участі.
У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Поясненнями позивачки, дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 до 11 вересня 2013 року, про що свідчить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі № 456/2896/13-ц від 11.09.2013 року.
У шлюбі у них народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні, позивачка належним чином піклується про здоров'я дочки, її виховання, навчання, приділяє увагу щодо фізичного, духовного та морального розвитку дитини.
Починаючи з березня 2012 року шлюбні відносини та спільне проживання між сторонами припинено, з цього часу відповідач участі у вихованні та догляді дочки не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток ОСОБА_3 не надає.
З матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2013 року Стрийським міськрайонним судом винесено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з 01.06.2013 року.
Проте, станом на 31 травня 2016 року відповідач ОСОБА_2 не сплачує жодних аліментів на утримання дитини, про що свідчить розрахунок заборгованості, виданий Стрийською ДВС, що підтверджує те, що відповідач по справі зовсім не цікавиться життям дитини та не надає жодних коштів на її утримання.
З показів позивачки встановлено, що вона має намір та можливість разом з дочкою тимчасово виїжджати за межі України на відпочинок та оздоровлення, а відповідач ОСОБА_2 безпідставно чинить перешкоди їй у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дочки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а саме в телефонних розмовах, відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий виїзд дочки ОСОБА_3 за кордон для її відпочинку та оздоровлення. Також відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації і в телефонних розмовах не повідомляє позивачку про своє місцезнаходження, а відтак вона не може отримати від відповідача дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Окрім того, донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі.
Конституцією України від 28 червня 1996 року, а саме ст. 33 передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Законодавством України встановлені вимоги щодо документального оформлення виїзду дитини за кордон.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
У частині 1 пункту 22 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.
Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ N 231 від 31 березня 1995 року (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України N 724 від 25 серпня 2010 року "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Частиною 2 ст. 155 СК України встановлено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відсутність згоди відповідача для отримання згоди порушує право дитини на можливість вільного розвитку, відпочинку та оздоровлення.
Крім цього, відповідно до п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Позиція батька малолітньої ОСОБА_3 шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.
Керуючись ст. ст.10, 11, 57, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 7, 155 СК України, ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання і вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 р. № 231, п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, суд -
Позовну заяву задовольнити.
Надати дозвіл на виїзд за межі України до країн, членів Шенгенської угоди та Європейського союзу, а також Туреччини, Єгипту, Болгарії згідно з візами, що проставлені в проїзному документі або в паспорті громадянина України для виїзду за кордон малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з 01 липня 2016 року до 01 липня 2019 року для тимчасових поїздок за кордон, тривалістю до 30 днів перебування в кожній з вищевказаних країн, без згоди та супроводу їх батька ОСОБА_2, в супроводі її матері ОСОБА_1.
Надати дозвіл ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на виготовлення проїзних документів або паспорта громадянина України для виїзду за кордон та віз для тимчасових поїздок за кордон для виїзду за межі України до країн, членів Шенгенської угоди та Європейського союзу, а також Туреччини, Єгипту, Болгарії без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до досягнення нею повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії, або може бути оскаржене у загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко