АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Савлук Т.В.
№ 22-ц/796/9091/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Житлово-будівельний кооператив №3, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та права на спадкування майна за законом,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Житлово-будівельний кооператив №3 (далі - ЖБК №3), про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та права на спадкування майна за законом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм процесуального права, а висновки суд не відповідають обставинам справи. Вважає, що суд дійшов безпідставного висновку про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2, пославшись на недоведеність проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Суд не надав неналежну оцінку наявним в справі фотокарткам, показам свідка ОСОБА_5, а також залишив поза увагою копії товарних чеків від 28 вересня 2012 року, 10 жовтня 2012 року, 26 вересня 2012 року, 27 вересня 2012 року, 27 вересня 2012 року на проведення косметичного ремонту в квартирі ОСОБА_4, копії меню поминального столу з рахунком офіціанта від 28 березня 2013 року, копії доручення ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2 від 11 лютого 2013 року та 15 березня 2013 року, копії додатку №1 до договору-замовлення № 2.30964К від 28 березня 2013 року із копією фіскального чеку за надані послуги, копії договору-замовлення на організацію та проведення поховання № 6.5508К від 11 квітня 2013 року із копією фіскального чеку за надані послуги від 11 квітня 2013 року.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 та представник третьої особи ЖБК № 3 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 27 березня 2013 року, актовий запис №385 (а. с. 53, 160).

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала.

27 вересня 2013 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріальної округу Анохіної В.М. звернулася ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4, 1926 року народження, як своєї матері, яка постійно проживала та була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_1.

При зверненні громадянка ОСОБА_3 надала приватному нотаріусу оригінал Свідоцтво про смерть ОСОБА_4; довідку ЖРЕО №402 від 27 вересня 2013 року про останнє місце реєстрації спадкодавця; довідку ЖРЕО №402 від 27 вересня 2013 року №865 про зареєстрованих осіб; дублікат свідоцтва про її народження, виданий 02 червня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, серія НОМЕР_1; свідоцтво про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_4., видане 12 червня 1992 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Києва, серія НОМЕР_2 (а. с. 117).

На підставі заяви ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріальної округу Анохіною В.М. була заведена спадкова справа №25/2013 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а. с. 116-133).

За результатом перевірки наданих ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріальної округу Анохіною В.М. на підставі інформації, наданої Відділу реєстрації смерті у м. Києві, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Сумській області, було установлено, що реєстрація смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у Відділі реєстрації смерті у м. Києві не проводилась, дублікат свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 02 червня 1997 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського міського управління юстиції Сумської області не видавався, серія І-СА до Сумської області не належить.

10 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріальної округу Анохіною В.М. було подано заяву до правоохоронних органів про виявлення факту шахрайських дій з боку ОСОБА_3, у зв'язку з чим слідчим відділом Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві було розпочато досудове розслідування про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2013 року за №0016634 (а. с. 115, 133).

25 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та права на спадкування майна за законом. Просила встановити факт проживання її і померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1, не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, а саме: з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом; визнати за нею право на спадкування за законом майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4

Посилалася на те, що ОСОБА_4 була особою похилого віку, інвалідом першої групи по зору, в силу віку та стану здоров'я потребувала стороннього догляду, у зв'язку з чим позивач допомагала їй по господарству, придбавала продукти харчування та ліки, оплачувала комунальні послуги та допомагала утримати квартиру.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, допитавши свідка, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7).

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вони з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 проживали однією сім'єю, мали спільний побут, взаємні права та обов'язки із померлою на протязі не менш як п'яти років до часу відкриття спадщини. А тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з оцінкою суду першої інстанції наданих позивачем ОСОБА_2 фото та показів свідка ОСОБА_5 Надані ОСОБА_2 фотознімки не дають можливості ідентифікувати зображених на них осіб, дати фотознімку та чи відносяться вони до періоду, який потребує доказування в межах даного спору. Допитаний судом свідок ОСОБА_5 лише констатувала факт проживання ОСОБА_4 за місцем її реєстрації, підтвердила періодичні відвідування ОСОБА_2 квартири ОСОБА_4 та надання їй допомоги по господарству.

Під час розгляду справи судом було установлено, що з 11 січня 1974 року ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 58, 120). Позивачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 82).

На доведення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 позивач надала копії товарних чеків від 28 вересня 2012 року, 10 жовтня 2012 року, 26 вересня 2012 року, 27 вересня 2012 року, 27 вересня 2012 року про придбання будівельних матеріалів, обладнання та мебелі, копії меню поминального столу з рахунком офіціанта від 28 березня 2013 року, копії доручення ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2 від 11 лютого 2013 року та 15 березня 2013 року, копія додатку №1 до договору-замовлення № 2.30964К від 28 березня 2013 року із копією фіскального чеку за надані послуги, копії договору-замовлення на організацію та проведення поховання № 6.5508К від 11 квітня 2013 року із копією фіскального чеку за надані послуги від 11 квітня 2013 року.

Докази понесення ОСОБА_2 витрат на придбання будівельних матеріалів восени 2012 року не доводять факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 протягом останніх п'яти років з часу відкриття спадщини. ОСОБА_2 не довела того факту, що придбане обладнання та меблі були придбані для спільного користування з ОСОБА_4

Докази понесення витрат на поховання ОСОБА_4 та організацію поминального обіду не є належними з огляду на предмет доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді