Справа № 1309/8473/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення частки в сплачених витратах на житлово-комунальні послуги та витратах на ремонт квартири,

в с т а н о в и в:

Позивач в жовтні 2012 р. звернувся в суд з позовом до відповідачів, який в подальшому уточнив, та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 23280 грн. витрат понесених ним на ремонт квартири АДРЕСА_1, 3669 грн. 08 коп. витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги та 75 грн., стягнутих Залізничним ВДВС ЛМУЮ, а всього - 27024 грн. та стягнути з відповідачки ОСОБА_3 46560 грн. витрат понесених ним на ремонт вказаної квартири, 3523 грн. 16 коп. витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги та 150 грн., стягнутих Залізничним ВДВС ЛМУЮ, а всього - 50233 грн. 16 коп. Свої вимоги мотивує тим, що йому та його батькові ОСОБА_2, сестрі ОСОБА_3 та її неповнолітньому сину ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності двохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 44,2 кв.м, в якій вони всі зареєстровані. Незважаючи на те, що він не проживає постійно у вказаній квартирі, зобов'язання по оплаті за житлово-комунальні послуги, нараховані згідно житлової площі та кількості зареєстрованих осіб в квартирі, станом на 11.05.2011р. ніс виключно він через постійні ризики відключення квартири від тепло-, енерго-, газо- та водопостачання. За останні три роки, які передували його зверненню з позовом у суд, ним особисто проводилася оплата зажитлово-комунальні послуги, зокрема ним сплачено 2943,83 грн. за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, 3851,07 грн. - холодне водопостачання та водовідведення, 4436,32 грн. - центральне опалення. Крім того, станом на 01 квітня 2011р. заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги становила 1483,87 грн. За газопостачання ним було сплачено 3445,12 грн. Частка відповідачів та малолітнього сина відповідачки в оплаті витрат за житлово-комунальні послуги складає 75 %. Відтак, з врахуванням здійснених ним проплат з відповідачів слід стягнути 2207,87 грн. понесених ним витрат по оплаті з утримання будинку та прибудинкової території, 2888,30 грн. - холодне водопостачання та водовідведення, 3327,24 грн. - центральне опалення та 2583,84 грн. - газопостачання. З вказаних коштів, відповідачка ОСОБА_3 внесла 2615 грн. у лютому 2010р. та 1000 грн. і 200 грн. в грудні 2010р. З врахуванням сплачених відповідачкою ОСОБА_3 коштів, з неї підлягає стягненню 3523,16 грн. понесених ним витрат по оплаті зажитлово-комунальні послуги, а з відповідача ОСОБА_2 - 3669,08 грн. За прострочення сплати спожитих послуг Залізничним ВДВС ЛМУЮ було стягнуто та ним сплачено 300 грн., а тому 75 % з даних коштів також слід стягнути з відповідачів. В період 2009-2010рр. по домовленості з відповідачами ним було проведено ремонт у квартирі АДРЕСА_1, зокрема замінено підлогу, вікна, двері, електрообладнання, здійснено оздоблювальні та газотехнічні роботи, встановлено газовий та водяний лічильники, проведено ремонт балкону та встановлено пластикові вікна вартістю 1180 дол. США. Згідно висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №1410 від 11.02.2015р. ним було понесено витрати на ремонт вказаної квартири на загальну суму 93120грн, з яких 69840 грн. вартість використаних матеріалів для ремонту та 23280 грн. вартість робіт, чому, у відповідності до часток співвласників квартири, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 23280 грн. понесених ним витрат на ремонт квартири, а з відповідачки ОСОБА_3 - 46560 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, та уточнили позовні вимоги, просять стягнути з відповідачів 5833,88 грн. витрат по оплаті зажитлово-комунальні послуги та 69840 грн. витрат понесених позивачем на ремонт квартири АДРЕСА_1, які нараховані з врахуванням часток всіх співвласників вказаної квартири та згідно розрахунків ЛКП «Сигнівка». Зазначили, що відповідач ОСОБА_2 постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1, позивач проживав у цій квартирі до травня 2009р., а відповідачка ОСОБА_3 з 1999 року взагалі в такій не проживала. Після одруження позивач мав намір проживати у вказаній квартирі разом з дружиною, а оскільки квартира була в занедбаному стані, вирішив зробити ремонт в такій і в період з 2009р. до травня 2010р. ним було проведено ряд ремонтно-будівельних робіт, зокрема перенесено перегородку між кухнею і ванною кімнатою та перегородку між кімнатою і коридором, обличковано керамічною плиткою стіни і підлогу у ванній кімнаті та кухні, замінено вікна на пластикові склопакети, міжкімнатні двері та сантехнічне обладнання, засклено балкон, побілено стіни та стелі водоемульсійним пофарбуванням типу „сніжка", поцикльовано і полаковано паркет, а також ряд інших робіт. Відповідачі погодилися на проведення ремонту у квартирі. Позивач мав намір проживати у квартирі разом з дружиною, а тому вирішив проводити ремонтно-будівельні роботи за власні кошти, чому не узгоджував з відповідачами вартість будівельно-ремонтних робіт. Крім того, в травні 2010р. позивачем в інтересах всіх співвласників квартири було встановлено газовий та водяний лічильники. Так як батько позивача - ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя та вчиняє постійні сварки, позивач змушений був залишити спірну квартиру та переїхати з дружиною до її батьків. Оскільки позивач не проживає у квартирі, то вважають, що відповідачі зобов'язані відшкодувати позивачу ? частини вартості ремонтно-будівельних робіт. Просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти позову заперечили та зазначили, що в період з травня 2008р. по травень 2010р. ними частково проводилася оплата за житлово-комунальні послуги, зокрема ОСОБА_3 за утримання будинку та прибудинкової території у лютому 2010р. було сплачено 425 грн., у травні 2010р. - 124,71 грн., у грудні 2010р. - 61,30 грн.; за центральне опалення у лютому 2010р. було сплачено 920 грн., у травні 2010р. - 475,29 грн., у грудні 2010р. - 127,45 грн.; за холодне водопостачання та водовідведення у лютому 2010р. було сплачено 1270 грн., у травні 2010р. - 400 грн., а ОСОБА_2 у вересні 2011р. було сплачено заборгованість за центральне опалення у розмірі 1069,80 грн. та за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 361,46 грн. Дійсно спірна квартира була у занедбаному стані і позивачем було проведено ремонтно-будівельні роботи, зокрема перенесено перегородку між кухнею і ванною кімнатою та перегородку між кімнатою і коридором, обличковано керамічною плиткою стіни і підлога у ванній кімнаті та кухні, замінено вікна на пластикові склопакети, міжкімнатні двері та сантехнічне обладнання, засклено балкон, побілено стіни та стелі водоемульсійним пофарбуванням типу „сніжка", по цикльовано і полаковано паркет, а також ряд інших робіт. Між тим, своєї згоди на проведення вказаних ремонто-будівельних робіт ОСОБА_3 не давала, оскільки з 1999р. не проживає в цій квартирі, хоча зареєстрована в ній разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4, а відповідач ОСОБА_2 вимушений був погодитися з рішенням сина щодо проведення ремонту у квартирі, при цьому позивач не узгоджував з ними види і вартість ремонто-будівельних робіт. Вважають, що відсутні правові підстави для стягнення з них частини витрат понесених позивачем на ремонт квартири. Зазначили, що дійсно позивач придбав і встановив газовий та водяний лічильники в інтересах всіх співвласників, а тому не заперечують щодо стягнення з них 983,32 грн. Просять в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів, свідків, розглянувши матеріали справи, оглянувши цивільні справи №2-н-3088/09, №2-2480/11, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1, його батьку ОСОБА_2, сестрі ОСОБА_3 та її неповнолітньому сину ОСОБА_4 і в такій вони зареєстровані /а.с. 43, 185, 162/ та що будинок за вказаною адресою перебуває на балансі ЛКП „Сигнівка".

З витягу про державну реєстрацію прав від 27.12.2011р. /а.с.164/ вбачається, що ОСОБА_3 належить на праві власності ? частина квартири АДРЕСА_1, право власності виникло на підставі договору дарування від 26.12.2011р.

З пояснень сторін встановлено, що відповідач ОСОБА_2 постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_1 не проживає у цій квартирі з 2010р., а відповідачка ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 не проживає в такій з 1999р., що підтверджується актами ЛКП „Сигнівка" від 01.04.2015р., 25.03.2015р., 06.04.2011р. /а.с.167, 168, 169/ і актом ЛКП „Навколо базару" від 25.03.2015р. /а.с.166/ та показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом.

Ст. 322 ЦК України, встановлює, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому відносини між самими співвласниками щодо володіння та користування зазначеним майном регулюються ст.369 ЦК України. Місце проживання власника на зміст права власності не впливає.

Відповідно до вимог ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

В силу п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирного будинку є співвласниками допоміжних приміщень будинку… і зобов'язані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

З наведених норм вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов'язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов'язку, особа, яка зазнала витрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Оскільки Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п. 18 зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги, враховуючи положення ст. 541 ЦК України зобов'язання з оплати комунальних послуг мають солідарний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Водяний та газовий лічильники було встановлено в квартирі АДРЕСА_1 у травні 2010р., а тому до вказаної дати комунальними службами здійснювалося нарахування оплати комунальних послуг, виходячи з кількості зареєстрованих в квартирі осіб, а саме на співвласників квартири: ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4

З пояснень сторін, відомості ЛКП „Сигнівка" про нарахування та оплату за послуги з центрального опалення за адресою: АДРЕСА_1 від 03.12.2015р. /а.с.221-223/ та квитанцій /а.с.11, 12, 13 ,180, 181/ встановлено, що станом на 01.05.2008р. існувала заборгованість по оплаті за вказані послуги у розмірі 993,91 грн. За період з травня 2008р. по травень 2011р. нараховано за вказані послуги 3921,28 грн., а з червня 2011р. по серпень 2011р. нараховано - 190,50 грн. Таким чином, з травня 2008р. по травень 2011р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно було сплатити кожному з них за цей період по 980,46 грн. /3921,28 грн. : 4 особи х 1 особу = 980,46 грн./, а ОСОБА_3 з неповнолітнім сином - 1960,91 грн. /3921,28 грн. : 4 особи х 2 особи = 1960,91 грн./ Заборгованість, яка виникла станом на 01.05.2008р., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно було сплатити кожному з них248,48 грн. / 993,91 грн. : 4 особи х 1 особу = 248,48 грн./, а ОСОБА_3 з неповнолітнім сином - 496,95 грн. / 993,91 грн. : 4 особи х 2 особи = 496,95 грн./. Позивачем ОСОБА_1 у липні 2008р. - 24,90 грн., у лютому 2009р. - 100 грн., у березні 2010р. - 415,61 грн. та у квітні 2011р. - 200 грн., а всього 1101,30 грн.; відповідачкою ОСОБА_3 у лютому 2010р. сплачено 920 грн., у травні 2010р. - 475,29 грн., у грудні 2010р. - 127,45 грн., а всього 1522,74 грн., а відповідачем ОСОБА_2 у вересні 2011р. було сплачено 1069,80 грн., в тому числі 1022,17 грн. боргу станом на 01.06.2011р. /1069,80 грн. - 47,63 грн. (190,50 грн. :4 особи х 1 особу) = 1022,17 грн.

Таким чином, суд вважає, що на користь позивача слід стягнути в порядку регресу витрати по оплаті за послуги з центрального опалення з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 206,77 грн., а з відповідачки ОСОБА_3 - 935,12 грн.

З пояснень сторін, відомості ЛКП „Сигнівка" про нарахування та оплату за послуги з холодного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 від 03.12.2015р. /а.с.227-229/ та квитанцій /а.с.14, 180, 181/ встановлено, що за травень-червень 2008р. нараховано до оплати за послуги з холодного водопостачання та водовідведення 176,56 грн. і за період з липня 2008р. до травня 2010р. - 3029,56 грн., а всього 3205,56 грн. В травні 2010р. у квартирі сторін встановлено водяний лічильник, з цього часу нарахування за холодну воду, якою користується лише відповідач ОСОБА_2, проводиться згідно показників лічильника. Таким чином у період з травня 2008р. до травня 2010р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно було сплатити кожному з них по 801,39 грн. /3205,56 грн. :4 особи х 1 особу = 801,39 грн./, а ОСОБА_3 з неповнолітнім сином - 1602,78 грн. /3205,56 грн. : 4 особи х 2 особи = 1602,78грн./. Позивачем ОСОБА_1 у липні 2008р. було сплачено 176,56 грн., у лютому 2009р. - 50 грн., у березні 2010р. - 500 грн., у серпні 2010р. - 215,81 грн. та в квітні 2011р. - 561,27 грн., а всього 1503,64 грн.; відповідачкою ОСОБА_3 у лютому 2010р. сплачено 1270грн., у травні 2010р. - 400 грн., а всього - 1670 грн.

Таким чином, суд вважає, що на користь позивача слід стягнути в порядку регресу витрати по оплаті за послуги з холодного водопостачання та водовідведення з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 877,90 грн., а з відповідачки ОСОБА_3 - 85,81 грн.

З пояснень сторін, відомості ЛКП „Сигнівка" про нарахування по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 від 03.12.2015р. /а.с.224-226/ та квитанцій /а.с.11. 12, 13, 180, 181/ встановлено, що станом на 01.05.2008р. існувала заборгованість по оплаті за вказані послуги у розмірі 159,67 грн. За період з травня 2008р. по травень 2011р. нараховано за вказані послуги 2280,44 грн., з червня 2011р. по серпень 2011р. нараховано - 256,10 грн. Таким чином, з травня 2008р. по травень 2011р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно було сплатити кожному з них по 570,11 грн. /2280,44 грн. : 4 особи х 1 особу = 570,11 грн./, а ОСОБА_3 з неповнолітнім сином - 1140,22 грн. /2280,44грн. : 4 особи х 2 особи = 1140,22 грн./. Заборгованість, яка виникла станом на 01.05.2008р., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно було сплатити кожному з них39,92 грн. /159,67 грн. : 4 особи х 1 особу = 39,92 грн./, а ОСОБА_3 з неповнолітнім сином -79,84 грн. /159,67 грн. : 4 особи х 2 особи = 79,84 грн./. Позивачем ОСОБА_1 у травні 2008р. було сплачено 53,03 грн., у липні 2008р. - 54,06 грн., у лютому 2009р. - 100 грн., у грудні 2009р. - 200 грн, у березні 2010р. - 484,39 грн., у жовтні 2010р. - 100 грн., у квітні 2011р. - 351,63 грн., а всього 1527,30 грн.; відповідачкою ОСОБА_3 у лютому 2010р. сплачено 425 грн., у травні 2010р. - 124,71 грн., у грудні 2010р. - 61,30 грн., а всього 611,01 грн., а відповідачем ОСОБА_2 у вересні 2011р. сплачено 361,46 грн., в тому числі 297,44 грн. боргу станом на 01.06.2011р. /361,46 грн. - 64,02грн. (297,44 грн. : 4 особи х 1 особу) = 297,44 грн./.

Таким чином, суд вважає, що на користь позивача слід стягнути в порядку регресу витрати по оплаті за послуги зутримання будинку та прибудинкової території з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 312,59 грн., а з відповідачки ОСОБА_3 - 609,05 грн.

З пояснень сторін, квитанцій /а.с.16/ та реєстру плати за газ /а.с.18/ встановлено, що в травні 2010р. у квартирі сторін по АДРЕСА_1 встановлено газовий лічильник, з цього часу нарахування за газ, яким користується лише відповідач ОСОБА_2, проводиться згідно показників лічильника. Позивачем сплачено за послуги газопостачання у січні 2008р. - 591,48 грн., у липні 2008р. - 172,76 грн. та вересні 2010 р. - 1245,75 грн., а всього 1613,93 грн. За вказаний період ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно було сплатити кожному з них по 403,48 грн. / 1613,93 грн. : 4 особи х 1 особу = 403,48 грн./, а ОСОБА_3 з неповнолітнім сином - 806,96 грн. /1613,93 грн. : 4 осіб х 2 особи = 806,96 грн./. Відповідачі в період з січня 2008р. по травень 2010р. не проводили оплату за газ.

Таким чином, суд вважає, що на користь позивача слід стягнути в порядку регресу витрати по оплаті за газопостачання з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 502,50 грн., а з відповідачки ОСОБА_3 -1004,99 грн., проти чого не заперечили і відповідачі в судовому засіданні.

На придбання і встановлення газового та водяного лічильників позивачем ОСОБА_1 понесено витрати, згідно квитанцій /а.с.14, 15, 16, 17/, на загальну суму 1311,09 грн. Суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнутипонесені позивачем витрат завстановлення газового та водяного лічильників у квартирі у розмір 327,77 грн. /1311,09 грн. : 4 особи х 1 особу = 327,77 грн./, а з відповідачки ОСОБА_3 - 655, 55 грн. /1311,09 грн. : 4 особи х 2 особи =655, 55 грн./

За наведеного, суд приходить до висновку, що на користь позивача з ОСОБА_2 слід стягнути в порядку регресу витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 1899 грн. 76 коп. /312,59 грн. + 877,90 грн. + 206,77 грн. + 502,50 грн./ та компенсацію понесених витрат завстановлення газового та водяного лічильників у квартирі у розмірі 327 грн. 77 коп., а всього - 2227 грн. 53 коп, а з ОСОБА_3 слід стягнути в порядку регресу витрати по оплаті зажитлово-комунальні послуги у розмірі 2634 грн. 97 коп. /609,05 грн. + 85,81 грн. + 935,12 грн. + 1004,99 грн./ та компенсацію понесених витрат завстановлення газового та водяного лічильників у квартирі у розмірі 655 грн. 55 коп., а всього - 3290 грн. 52 коп.

Також судом встановлено, що в період 2009-2010рр. позивачем за власні кошти господарським способом проведено ремонтно-будівельні роботи в квартирі АДРЕСА_1, зокрема перенесено перегородку між кухнею і ванною кімнатою та перегородку між кімнатою і коридором, обличковано керамічною плиткою стіни і підлогу у ванній кімнаті та кухні, замінено вікна на пластикові склопакети, міжкімнатні двері та сантехнічне обладнання, засклено балкон, побілено стіни та стелі водоемульсійним пофарбуванням типу „сніжка", поцикльовано і полаковано паркет, а також ряд інших робіт, що стверджується показаннями сторін, показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, висновком №1410 будівельно-технічної експертизи від 11.02.2015р., зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта ремонту, кошторису на ремонтно-будівельні роботи, відомостей ресурсів та фототаблиць №№ 1, 2, 3, 4 /а.с. 105-108, 109, 110-113, 114-117, 118, 119, 120, 121/.

В судовому засіданні відповідачіОСОБА_2 та ОСОБА_3 ствердили, що після одруження позивач мав намір проживати разом з дружиною у в квартирі АДРЕСА_1, чому і вирішив провести ремонт в такій. Між тим, позивач без їх згоди провів ремонтно-будівельні роботи в квартирі і не узгоджував з ними видів та вартості ремонтно-будівельних робіт.

Позивач в судовому засіданні ствердив, що він мав намір разом з дружиною проживати у вказаній квартирі і тому вирішив в такій за власні кошти провести ремонт, а тому не вважав за необхідне узгоджувати з іншими співвласниками види та вартість ремонтно-будівельних робіт, при цьому відповідачі не перешкоджали у проведенні такого ремонту, що також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно ч. 1 ст.1158 ЦК України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення.

Порядок відшкодування витрат, понесених особою у зв'язку із вчиненням нею дій в майнових інтересах іншої особи без її доручення врегульований положеннями ст.1160 ЦК України. Так згідно останньої, особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат.

Позивачем та його представником в обґрунтування позовних вимог не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність реальної загрози настання невигідних для нього чи відповідачів наслідків у разі не придбання вказаних вище будівельних матеріалів та не проведення ремонтних робіт у квартирі, а також, що ремонтно-будівельні роботи проведено за згодою всіх співвласників квартири.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат понесених на ремонт квартири.

З урахуванням частково задоволених позовних вимог, суд керуючись вимогами ст.88 ЦПК України, стягує на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 18 грн. 80 коп. судового збору, а з відповідачки ОСОБА_337 грн. 30 коп. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.322, 360, 369, 541, 544, 1160 ЦК України, ст.ст.67, 162, 179 ЖК України, Законом України „Про житлово-комунальні послуги", суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 в порядку регресу витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 1899 грн. 76 коп. та компенсацію понесених витрат завстановлення газового та водяного лічильників у квартирі у розмірі 327 грн. 77 коп., а всього - 2227 грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 в порядку регресу витрати по оплаті зажитлово-комунальні послуги у розмірі 2634 грн. 97 коп. та компенсацію понесених витрат завстановлення газового та водяного лічильників у квартирі у розмірі 655 грн. 55 коп., а всього - 3290 грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 18 грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 37 грн. 30 коп. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: