Провадження №2/712/3155/16
У Х В А Л А

19 грудня 2016 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду міста Черкаси Пересунько Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі адвоката ОСОБА_3 до «ЦЕНТРАГАЗ Холдінг ГмбХ», «МОРОТТІКС ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД», «ГРЕНАР ЕНТЕРПРАЙЗЕС ЛІМІТЕД», «ОСОБА_4 ЛТД», «ГРУП ДФ ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, Браун Девіда Ентоні Ховарда, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі адвоката ОСОБА_3 звернулися в порядку цивільного судочинства до суду з указаним позовом, просили стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 250 000 доларів США за порушення публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра») зобовязань за договором банківського вкладу № 2081923 від 8 грудня 2014 року, а також на користь ОСОБА_2 150 000 доларів США за порушення ПАТ КБ «Надра» зобовязань за договором банківського вкладу № 2081930 від 8 грудня 2014 року.

Оскільки позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами банківських послуг, то відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України зазначений позов предявлено ними за їх зареєстрованим місцем проживання до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 109 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно із ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Аналіз наведених норм законодавства України свідчить про те, що положення Закону України «Про захист прав споживачів» поширюються на правовідносини між вкладниками банку та відповідною банківською установою, яка надає банківські послуги.

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мотивували тим, що вони є вкладниками ПАТ КБ «Надра»; сума неповернутих їм грошових коштів банком за договорами банківського вкладу становить 250 000 доларів США та 150 000 доларів США; ПАТ КБ «Надра» визнано неплатоспроможним та розпочато процедуру його ліквідації. Відповідачі є власниками істотної участі та керівниками ПАТ КБ «Надра» і відповідно до ч. 6 ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» на них за рішенням суду може бути покладено відповідальність за зобовязаннями банку у разі віднесення банку до категорії неплатоспроможних з їх вини.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) власники істотної участі, керівники банку (крім керівників відокремлених підрозділів банку) за фіктивне банкрутство, доведення до банкрутства або приховування стійкої фінансової неспроможності банку несуть відповідальність. На власників істотної участі та керівників банку за рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов'язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних.

Положення ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. ч. 5, 6 ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дають підстави для висновку про те, що на правовідносини між власниками істотної участі, керівниками неплатоспроможного банку та вкладниками такого банку не поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі правовідносини є деліктними та регулюються спеціальним законом.

Таким чином, справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси та має бути повернута позивачам для подання до належного суду за правилами, визначеними ст. 109 ЦПК України.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Керуючись ст.115 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі адвоката ОСОБА_3 до «ЦЕНТРАГАЗ Холдінг ГмбХ», «МОРОТТІКС ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД», «ГРЕНАР ЕНТЕРПРАЙЗЕС ЛІМІТЕД», «ОСОБА_4 ЛТД», «ГРУП ДФ ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, Браун Девіда Ентоні Ховарда, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про стягнення грошових коштів повернути позивачам для подання до належного суду.

Копію ухвали з позовною заявою та всіма додатками до неї невідкладно надіслати позивачам в особі їх адвоката.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя /підпис/ ОСОБА_21