Справа № 558/185/16-ц
номер провадження 2/558/98/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Хом'як О.О.,

за участю:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Балашівської сільської Ради Березнівського району Рівненської області, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Балашівської сільської Ради Березнівського району Рівненської області, про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дитини, позивачка ОСОБА_1 вважає ухилення відповідача, як батька, від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та вважає, що немає підстав для позбавлення його батьківських прав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Балашівської сільської Ради Березнівського району Рівненської області, в особі сільського голови М.Іванової, звернулася до суду з письмовим клопотанням щодо розгляду цивільної справи у відсутність їх представника та не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 (а.с.30).

Керуючись нормами ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України про те, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Під час розгляду справи по суті, позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. В липні 2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. З травня 2012 року вона разом із дитиною проживає у АДРЕСА_1, перебуває у повторному шлюбі з іншим чоловіком.

З листопада 2008 року по травень 2011 року відповідач ОСОБА_2 сплачував на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3. Зі слів позивачки, у травні 2011 року вона особисто звернулася із заявою у виконавчу службу про повернення їй виконавчого листа про стягнення аліментів із ОСОБА_2 Позивачка пояснила, що вона добровільно відмовилася від утримання з ОСОБА_2 аліментів на дитину, так як їй стало відомо, що дані кошти за відповідача сплачує його мама.

Також позивачка пояснила, що відповідач ОСОБА_2, після переїзду дитини до села Балашівка Березнівського району, жодного разу її не відвідував,не надавав їй матеріальної допомоги, не піклується про її розвиток. Зі слів позивачки, коли дитина йшла в перший клас, він нічим їй не допоміг.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини і його необхідно позбавити батьківських прав. При цьому, ОСОБА_1 вказала, що якби ОСОБА_2 допомагав дитині матеріально, вона би з позовом до суду не зверталася. Також, зі слів позивачки, в разі позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, дитину ОСОБА_3 удочерить чоловік, з яким на даний момент вона проживає у шлюбі.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що позов він не визнає і вважає, що підстав для позбавлення його батьківських прав немає. ОСОБА_2 підтвердив, що є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, з 2008 року по 2011 рік сплачував позивачці ОСОБА_1 на утримання дитини аліменти. У 2011 році позивачка ОСОБА_1 добровільно відмовилася від того, щоби ОСОБА_2 сплачував аліменти.

Також, ОСОБА_2 пояснив, що коли дитина проживала в АДРЕСА_2, то він їй допомагав матеріально. На даний момент, не відвідує дитину, так як не хоче її психологічно травмувати. Зі слів ОСОБА_2 були випадки, коли позивачка не допускала його до дитини і, відповідно, між ними виникали конфлікти.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Доказами по справі, у відповідності до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, є фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін. Ці дані встановлюються, крім інших, на підставі письмових доказів.

Судом було досліджено письмові докази, надані позивачкою ОСОБА_1, які підтверджують обставини того, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний момент дитина проживає в АДРЕСА_1 з матір'ю ОСОБА_1 За місцем проживання позивачка ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони (а.с.6,7,9).

Також, судом досліджено письмові докази, надані позивачкою ОСОБА_1, які, на її думку, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №18 від 21.03.2016 року, комісією органу опіки та піклування Балашівської сільської Ради Березнівського району Рівненської області встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає з матір'ю в АДРЕСА_1 В домогосподарстві створено належні умови для розвитку, навчання та проживання дитини. Комісією, зі слів позивачки ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_3, зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 не відвідує дитину та протягом п'яти років не надає їй матеріальної допомоги (а.с.8).

Із письмової інформації посадових осіб Балашівського навчально - виховного комплексу «Колегіум - загальноосвітня школа I-II ступенів" з'ясовано, що дитина ОСОБА_3 на вчається у закладі з 2014 року. ЇЇ батько ОСОБА_2 успіхами дитини не цікавиться, навчальний заклад, де навчається його дочка, не відвідував (а.с.10).

Виконавчий комітет Балашівської сільської Ради Березнівського району Рівненської області своїм рішенням №20 від 31.03.2016 року затвердив висновок про можливість позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно своєї дитини ОСОБА_3 (а.с11).

Вищевказані письмові докази, надані позивачкою ОСОБА_1, а саме: акт обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, письмова інформація навчального закладу, де навчається дитина, висновок органу опіки та піклування щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.( а.с.8,10,11), підтверджують факти ненадання відповідачем ОСОБА_2 матеріальної допомоги позивачці ОСОБА_1 на утримання дитини та обставини тривалого періоду часу, під час якого ОСОБА_2, як батько, на спілкувався зі своєю дитиною та не відвідував її.

При цьому, суд бере до уваги обставини, які в порядку ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України визнані сторонами та не підлягають доказуванню. Так, згідно до письмової інформації посадових осіб Демидівського районного відділу державної виконавчої служби управління юстиції у Рівненській області, 25 травня 2011 року у відділ виконавчої служби надійшла письмова заява від стягувача ОСОБА_5 щодо повернення їй без подальшого виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь для утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33). Суд робить висновок про те, що позивачка ОСОБА_1, добровільно і свідомо відмовилася від надання матеріальної допомоги ОСОБА_2 (у вигляд сплати аліментів) на утримання дитини.

Суд вважає доведеними обставини тривалого періоду часу, під час якого ОСОБА_2, як батько, на спілкувався зі своєю дитиною та не відвідував її. При цьому, суду не надані докази, які б свідчили про умисне, свідоме невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини ОСОБА_3.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом дослідженні письмові докази, які характеризують відповідача ОСОБА_2 як особу. Так, за місцем проживання в АДРЕСА_3 ОСОБА_2 характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.32).

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав особи, слід розглядати як виключний на надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Дослідженні судом докази не підтверджують необхідності позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дочки ОСОБА_6, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 60, 88, 158, 213, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Балашівської сільської Ради Березнівського району Рівненської про позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник