Справа № 461/4187/16-ц
Провадження № 4-с/461/58/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.,

при секретарі - Куц Н.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на постанову старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50938424 від 27.04.2016 р., -

в с т а н о в и в:

скаржник Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (надалі ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулося до суду із скаргою не постанову старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50938424 від 27.04.2016 р., в якій просить визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №50938424 від 27.04.2016 р., боржник ОСОБА_2, винесену старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1- неправомірною та скасувати її. Зобовязати старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 прийняти до виконання один судовий наказ від 07.09.2015р. у справі № 461/9605/15-ц, виданий Галицьким районним судом м. Львова у справі про стягнення з ОСОБА_3, (місце проживання: 79007, АДРЕСА_1) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 2 382,31 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, а також про стягнення з боржника на користь стягувача 121,80 грн. судового збору, відкрити виконавче провадження та забезпечити його примусове виконання.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 27.08.2015 р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось із заявою до Галицького районного суду м. Львова про видачу судового наказу на стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води з ОСОБА_3, (місце проживання: 79007, АДРЕСА_1), однією із вимог якої було витребувати з ДПІ у Львівській області ідентифікаційні номери платників податку вище зазначених боржників.

Так, 07.09.2015р. Галицький районний суд м. Львова у справі № 461/9605/15-ц видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3, (місце проживання: 79007, АДРЕСА_1) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 2 382,31 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, а також про стягнення з боржника на користь стягувача 121,80 грн. судового збору.

20.04.2016р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» супровідним листом № 09-4579 на адресу Галицького ВДВС Львівського МУЮ для примусового виконання було направлено один судовий наказ від 07.09.2015р. по справі № 461/9605/15-ц, виданий Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 2 382,31 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, а також про стягнення з боржника на користь стягувача 121,80 грн. судового збору.

Так, 16.06.2016р. за вхід. № 4937 ЛМКП «Львівтеплоенерго» було отримано супровідний лист Галицького ВДВС Львівського міського управління юстиції від 27.04.2016 р. № 8613, разом з постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 50938424 від 27.04.2016р., винесеної старшим державним виконавцем Галицького ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_1 з примусового виконання судового наказу від 07.09.2015р.у справі № 461/9605/15-ц, виданого Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3, (місце проживання: 79007, АДРЕСА_1) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 2 382,31 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, а також про стягнення з боржника на користь стягувача 121,80 грн. судового збору, оскільки предявлені до виконання виконавчі документи не відповідають вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній індивідуальний номер боржника (для фізичних осіб-платників податків). Дана вимога до виконавчого документа стверджується п.3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/2080.

Отже, враховуючи вищенаведене, скаржник вважає, що вказана постанова прийнята з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасування. Просив суд скаргу задоволити.

Представник скаржника ЛМКП «Львівтеплоенерго» ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення. /а.с.13, 16/.

Старший державний виконавець Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду скарги, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення. /а.с.12, 17/, а тому суд вважає за можливе розглядати таку за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на підставі заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», Галицьким районним судом м.Львова 07.09.2015 р. видано судовий наказ. Яким постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 2382,31 грн., а також судовий збір у розмірі 121,80 грн. /а.с.6-7, 4/.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.96 ЦПК України. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" судові накази підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами. Згідно п.1 ч.1 ст.18 цього ж закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Так, 20.04.2016р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» супровідним листом № 09-4579 на адресу Галицького ВДВС Львівського МУЮ для примусового виконання було направлено один судовий наказ від 07.09.2015р. по справі № 461/9605/15-ц, виданий Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 2 382,31 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, а також про стягнення з боржника на користь стягувача 121,80 грн. судового збору. /а.с.5/.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, 27.04.2016 р. старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50938424. Мотивуючи її тим, що в ході перевірки матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в порушення п.3 вказаної статті не вказано дату народження боржника фізичної особи та її індивідуальний ідентифікаційний номер, що унеможливлює ідентифікацію боржника та унеможливлює проведення виконавчих дій, зокрема, встановлення джерел доходів боржника, рахунків у банківських установах, наявного у боржника майна на праві приватної власності. Для усунення недоліків стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, для приведення виконавчого документу у відповідність із вимогами ст..18 Закону України «Про виконавче провадження», та повторно предявити до виконання виправлений виконавчий документ. /а.с.3/.

Проте, суд вважає, що таке твердження старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчому документі зазначаються, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Частиною 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

З наведеного випливає, що державний виконавець вправі самостійно звернутись до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 25.06.2014 р. у справі №6-62цс14, в якій вказано, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, судом встановлено, що старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 безпідставно та всупереч ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у відкритті виконавчого провадження, що є недопустимим з огляду на ч.5 ст.124 Конституції України.

Відтак, суд приходить до переконання, що постанова старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 про відмову у відкритті провадження від 27.04.2016 р. є неправомірною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України, суд вважає за необхідне зобовязати старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 прийняти до виконання один судовий наказ від 07.09.2015р. у справі № 461/9605/15-ц, виданий Галицьким районним судом м. Львова у справі про стягнення з ОСОБА_3, (місце проживання: 79007, АДРЕСА_1) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 2 382,31 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, а також про стягнення з боржника на користь стягувача 121,80 грн. судового збору, відкрити виконавче провадження та забезпечити його примусове виконання.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що скарга Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на постанову старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50938424 від 27.04.2016 р., підставна, обґрунтована та така, що підлягає до задовлення.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

ухвалив:

скаргу задоволити.

Визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №50938424 від 27.04.2016 р., боржник ОСОБА_2, винесену старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1- неправомірною та скасувати її.

Зобовязати старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 прийняти до виконання один судовий наказ від 07.09.2015р. у справі № 461/9605/15-ц, виданий Галицьким районним судом м. Львова у справі про стягнення з ОСОБА_3, (місце проживання: 79007, АДРЕСА_1) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 2 382,31 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, а також про стягнення з боржника на користь стягувача 121,80 грн. судового збору, відкрити виконавче провадження та забезпечити його примусове виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк