Номер провадження 2/754/4366/16 Справа №754/8246/16-ц
02 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
при секретарі Шевчук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Київська місцева прокуратура №3, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та збільшення розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на наступне.
07.04.2007 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя подружжя не склалось, внаслідок чого рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.07.2011 року шлюб між сторонами було розірвано та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Починаючи з липня 2011 року, батько дитини - відповідач по справі проживає окремо та жодним чином не виконує покладених на нього батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров'я неповнолітнього, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не здійснює матеріальне утримання дитини, а від сплати аліментів ухиляється.
На даний час неповнолітній ОСОБА_3 навчається в щколі І-ІІІ ступенів, в м. Києві та додатково займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, курсах англійської мови.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та збільшити розмір аліментів до 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В судовому засіданні представник позивача підтримала пред'явлений позов у повному обсязі та просила його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився. На підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач повідомлявся про розгляд справи та викликався в судове засідання через оголошення в пресі, шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» (а.с. 46-50), а тому суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений, та вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у в матеріалах справи доказів, згідно вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.
Представник Київської місцевої прокуратури №3 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 35, 44).
Від Служби у справах дітей Деснянської в м. Києві РДА надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, згідно якої Служба у справах дітей не заперечує проти позову (а.с. 36, 59).
За таких обставин, вислухавши думку представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, 07.04.2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві складено актовий запис №385 (а.с. 11).
Судом встановлено, що 13.09.2007 року в м. Києві народився ОСОБА_3, актовий запис № 2605 від 25.09.2007 року, місце реєстрації - Відділ РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві. Батьком дитини зазначений - ОСОБА_2 (а.с. 12).
Згідно копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08.07.2011 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, а також присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).
Відповідно до копії довідки ЖК №3 від 27.04.2016 року №39 (а.с. 14) та заяв сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 18-19), неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 - позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1.
В матеріалах справи містяться копії характеристик на ОСОБА_3 зі Спеціалізованого НВК «Деснянка» з поглибленим вивченням англійської мови від 25.10.2012 року №330 та зі школи І-ІІІ ступенів №282, з яких вбачається, що ОСОБА_3 має задовільну поведінку, майже не конфліктує з однокласниками та не виявляє агресії до них (а.с. 16-17).
З копій довідки СДЮШОР з футболу «Зміна», особистої картки спортсмена та заяви про прийняття до СДЮШОР з футболу «Зміна» вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається в СДЮШОР з футболу «Зміна» активно займається спортом (а.с. 20-22).
Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини проголошує, що В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно приписів ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Виходячи зі змісту принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту та навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи положення вищезазначеної процесуальної норми, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 виконує свої обов'язки щодо виховання дитини, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього.
Приймаючи до уваги висновок Деснянської в м. Києві РДА про доцільність позбавлення батьківських прав, а також встановлені судом обставини, що свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо виховання неповнолітнього сина, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3
Щодо вимоги позивача про збільшення розміру аліментів суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Проаналізувавши вищезазначену правову норму, суд вважає, що вимога позивача щодо збільшення розміру аліментів до 1500 грн. не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження зміни матеріального або сімейного стану та/або погіршення здоров'я дитини.
На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.
Керуючись приписами Декларації прав дитини, Конвенції ООН про права дитини, ст.ст.150, 155, ч.1 п.2 164, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Київська місцева прокуратура №3, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: