Справа № 361/1598/16-ц Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/4433/16 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 49 13.10.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Приходько К.П.,

при секретарі Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернуласядо суду із вказаним вище позовом,який мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначала, що син навчається на третьому курсі денного відділення коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ «Київського Національного економічного університету ім.В.Гетьмана», що розташований у м.Києві. Вказувала, що у зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги на проїзд, харчування, одяг, книги тощо. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. Посилаючись на статті 199, 200 СК України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі розмірі 2500 грн. щомісяця до закінчення навчання.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітнього сина в розмірі 750 грн. на місяць до досягнення 23-х років за умови продовження навчання.

Не погоджуючись із рішенням позивачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким її позов задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що відповідач не надав доказів про неможливість сплати ним аліментів у зв'язку із захворюванням. Висновки суду про наявність у відповідача на утриманні матері не підтверджені доказами. Суд не вирішив її клопотання про витребування доказів про реальний розмір заробітку відповідача та знехтував думкою відповідача про можливий розмір аліментів, який він міг би сплачувати.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 подану скаргу підтримала, просила задоволити та скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також судом встановлено, що син сторін ОСОБА_4 досяг повноліття і навчається на в коледжі інформаційних систем і технологій ДВНЗ «Київського Національного економічного університету вм.В.Гетьмана» на денній формі навчання, що розташований у м.Києві. Термін закінчення навчання - 30 червня 2017 року, що стверджується довідкою коледжу.

Навчання проводиться на безоплатній основі.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків, що є передбачені законом підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги.

Такі висновки суду є правильними і відповідають приписам ст.199 СК України, яка покладає на батьків обов'язок утримувати повнолітню дитину, якщо вони продовжують навчання.

Проте, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь доньки, суд не врахував вимог закону та всіх обставин справи, які впливають на розмір аліментів.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошові сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання іншим з батьків.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом вказаних норм при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд зобов'язаний брати до уваги можливість надання утримання іншим з батьків (ст.200 СК).

Судом залишено поза увагою, що позивачка перенесла операцію на хребті, має ряд тяжких хронічних захворювань у зв'язку з чим не працює і позбавлена можливості надавати матеріальну допомогу сину (а.с.6-10).

Крім того, у надісланих до суду відповідачем ОСОБА_3 запереченнях останній вказав, що його місячний заробіток становить 5000 грн. і він не заперечує проти стягнення із нього 1/6 частини заробітку, що перевищує розмір аліментів, визначений судом.

Наведені обставини не були враховані судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів не грунтується на матеріалах справи і підлягає зміні з визначенням аліментів на навчання повнолітнього сина сторін в розмірі 1000 грн.

Рішення в частині розподілу судових витрат колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року в частині розміру аліментів змінити, стягнувшиіз ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 гривень щомісячно починаючи із 23 березня 2016 року і до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: