Номер провадження 2/754/3565/16
Справа №754/5769/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2016 року Деснянський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ярошенка С.В.,

при секретарі Малинці А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, вказуючи на те, що проживають сторони окремо, вважає, що дитині буде набагато краще проживати разом з нею, оскільки зможе подбати про моральний, духовний та фізичний розвиток дитини.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.Мотивував свої вимоги тим, що перебував у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на його утриманні. Просить визначити місце проживання дитиниразом з батьком та стягнути з відповідача на його користь аліменти на дитину в розмірі ? частині від усіх видів доходів відповідача починаючи із дня подачі позову і до повноліття дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі, у задоволенні позову ОСОБА_2 просила відмовити.

ОСОБА_2 з представником у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, у задоволенні позову ОСОБА_1 просили відмовити.

Представник Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у своїй відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.05.16 року №102/03/31-4597, враховуючи інтереси дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1.

Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Сама по собі зміна місця проживання дитини, її оточення можуть серйозно вплинути на психіку дитини. Щоб цього не сталося, потрібен певний період адаптації, дитина має готуватися до плавного переходу від одних умов життя до інших.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної ГА ООН від 20.11.1959 року, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

І тому, оцінюючи у сукупності докази, наявні в матеріалах справи, враховуючи, що виключних обставин, за яких позивач може бути розлучена зі своєю дитиною, судом не встановлено, суд приходить до висновку, що можливо визначити місце проживання дитини разом з матір'ю.

Виходячи з того, що задовольняються позовні вимоги ОСОБА_1, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя