Справа № 591/5396/16-ц
Провадження № 2/591/2534/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі судового засідання Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: Перша Сумська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує наступним. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1994 року, виданого виконкомом Сумської міської ради, квартира АДРЕСА_1, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2. Позивач вказує, що ОСОБА_3 за життя було складено заповіт, відповідно до якого він належну йому частину квартири АДРЕСА_1 заповів сину ОСОБА_1 (третя особа) та онуці ОСОБА_2 (позивач). 28.12.2001 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась в тому числі і з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Спадкоємці за заповітом: син ОСОБА_1 та онука ОСОБА_2 фактично не вступили в управління і володіння спадковим майном, і не подали до нотконтори заяви про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця ОСОБА_3 ОСОБА_4 як спадкоємець за законом першої черги, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняла спадщину, що складалася з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, однак не оформила її та не отримала свідоцтво про право на спадщину. 06.02.2014 року ОСОБА_4 померла. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого вона все своє майно заповіла сину ОСОБА_1 та онуці ОСОБА_2 Спадкоємці у передбачений законом строк звернулися із заявами про прийняття спадщини. Однак при збиранні документів для оформлення спадщини спадкоємцями було виявлено, що оригінал свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1994 року було втрачено, і тому постановою нотаріуса від 12.03.2016 року спадкоємцю ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують склад спадкового майна та належність його померлій ОСОБА_4 Тому позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 06 лютого 2014 року.

В судове засідання 15 грудня 2016 року представник позивача ОСОБА_5 не зявився направив заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 не зявився, направив заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Представник відповідача виконкому Сумської міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника, надав письмові заперечення, суть яких зводиться до того, що виконавчий комітет Сумської міської ради є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки спір по даній справі можливий лише між спадкоємцями, до кола яких виконком Сумської міської ради не входить. Посилаючись на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ у справах про спадкування», зазначають, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, щодо якого відсутні правовстановлюючі документи у звязку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину. Територіальна громада може бути відповідачем лише у випадку, коли відсутні інші спадкоємці за заповітом і за законом.

Третя особа Перша Сумська державна нотаріальна контора направила лист про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1994 року, виданого виконкомом Сумської міської ради (а.с.54).

Оригінал свідоцтва про право власності на житло власниками був втрачений.

За життя, 20.05.1994 року, ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого належну йому частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 заповів сину ОСОБА_1 та онуці ОСОБА_2 в рівних частках кожному (а.с.37).

28.12.2001 року ОСОБА_3 помер (а.с.10).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась в тому числі з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Однак, як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3, спадкоємці за заповітом син ОСОБА_1 та онука ОСОБА_2 своєчасно не звертались із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та не отримували свідоцтва про право на спадщину (частину квартири) за заповітом після смерті ОСОБА_3, тобто не успадкували після його смерті належну йому 1/3 частину квартири.

В той же час зі спадкової справи ОСОБА_3 вбачається, що спадкоємець ОСОБА_4 (дружина померлого) 09.06.2009 року звернулась до нотконтори з заявою про фактичне прийняття спадщини як спадкоємець за законом першої черги після померлого ОСОБА_3 шляхом сумісного проживання з померлим в одній квартирі на день його смерті та на протязі шести місяців після його смерті (а.с.58).

При цьому з матеріалів спадкової справи також встановлено, що дружина ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги за законом отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 лише на спадкове майно, що складається з 5/64 частин житлового будинку за адресою: м. Суми, провул Орджонікідзе, 20 (а.с.57).

Судом встановлено, що інше спадкове майно після смерті ОСОБА_3, а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, відносно якого був складений заповіт, але спадкоємці за заповітом не прийняли спадщину, дружина померлого ОСОБА_4 також фактично прийняла за законом шляхом спільного сумісного проживання з померлим, однак не оформила своїх спадкових прав на частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3

Враховуючи, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, в тому числі і належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_3, то на момент смерті ОСОБА_4 її частка у вказаній квартирі складала 2/3 (1/3 + 1/3).

06.02.2014 року ОСОБА_4 померла (а.с.11).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого вона належну їй частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 заповіла сину ОСОБА_1 та онуці ОСОБА_2 в рівних частках кожному (а.с.36).

З матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 вбачається, що спадкоємці за заповітом син ОСОБА_1 та онука ОСОБА_2 своєчасно подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.34,47).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07 жовтня 2016 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_3 на тій підставі, що спадкоємцем не надано документів, які б підтверджували склад спадкового майна та належність померлій ОСОБА_7 зазначеного вище майна, а копія свідоцтва про право власності на житло не є достатнім та належним документом при підтвердженні права власності на нерухоме майно. (а.с.9).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом подачі у встановлений строк заяви про прийняття спадщини, в тому числі і належній померлій частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.34-35), але не може отримати свідоцтво про право на спадщину в звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності на житло) (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Як вбачаться з матеріалів спадкової справи, є двоє спадкоємців за заповітом на належну померлій частину квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_1, тобто кожен з них успадковує половину від частки ОСОБА_4, тобто половину від належних померлій 2/3 частини квартири, що становить по 1/3 частини квартири кожному спадкоємцю.

За таких підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 06 лютого 2014 року підлягають задоволенню.

Судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: Перша Сумська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 06 лютого 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми (підпис) Г.В. Кривцова