Справа № 697/1328/16-ц
№ пров. 2/697/493/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «М+М» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

22.06.2016 до Канівського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «М+М» про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідач ТОВ «М+М» не сплатив йому грошові кошти за Генеральним договором фінансового лізингу № 192 у розмірі 1 511 889,76 грн. укладеним 16.12.2013 між ТОВ «Український лізинг» та ТОВ «М+М» та за договорами про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 3 056 136,52 грн., всього на загальну суму 4 568 026,28 грн..

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські спори за участю юридичних осіб і громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, в тому числі спори, які виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів з інших підстав, відносяться до компетенції господарських судів.

Відповідно до пунктів 1, 4, 4-1 статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

Частину першу статті 12 ГПК України було доповнено пунктом 4 щодо підвідомчості господарським судам справ, що виникають з корпоративних відносин, згідно із Законом України від 15 грудня 2006 року № 483-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів» (далі Закон № 483-V), який набрав чинності 29 грудня 2006 року.

Верховний Суд України розглядаючи 1 червня 2016 р. справу № 6-1786цс15, зробив відповідний правовий висновок щодо підвідомчості справ, повязаних з корпоративними відносинами.

З огляду на викладене, вважаю, що вказана справа виникає із господарського спору щодо виконання господарських договорів, а саме Генерального договору фінансового лізингу № 192 у розмірі 1 511 889,76 грн. укладеним 16.12.2013 між ТОВ «Український лізинг» та ТОВ «М+М» та договорів про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 3 056 136,52 грн., всього на загальну суму 4 568 026,28 грн., який повязаний з корпоративними відносинами, а тому виходячи з предмету спору, позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, поскільки позивачі наділені правом звернення з позовною заявою в порядку господарського судочинства.

З наведеного суд убачає, що непідвідомчість даної позовної заяви судам в порядку цивільного судочинства, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Оскільки судовий збір за подання позову сплачувався, у суду є підстави для його повернення позивачу.

Відповідно до п.3 ст. 7 Закону України " Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «М+М» про стягнення заборгованості.

Зобов'язати Канівське управління Державної казначейської служби України Черкаської області повернути ОСОБА_1, ідент. код НОМЕР_1, сплачений судовий збір при подачі позовної заяви до суду згідно квитанції № 353 від 22.06.2016 в сумі 6890,00 грн.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О . М . Льон