Справа № 515/2166/15-ц
Провадження № 2/515/99/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

при секретарі Унгурян Т.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача представника Нерушайської сільської

ради Татарбунарського району

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадковий будинок,

В С Т А Н О В И В:

07.12.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області помер її чоловік - ОСОБА_2. Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка площею 4,41 га, яка розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1. Позивачка є спадкоємицею першої черги по закону, інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає.

Позивачка своєчасно звернулась до Татарбунарської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак лише на вищезазначену земельну ділянку.

Через брак коштів, ОСОБА_1 нещодавно звернулась до Саратської районної державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, з причини відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок.

Так, згідно архівних даних Татарбунарського БТІ станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстроване. Однак, на підтвердження належності спадкового будинку спадкодавцю, надала довідку виконкому Нерушайської сільської ради Татарбунарського району, згідно якої, за даними погосподарської книги №9 за 2002-2005 роки, особовий рахунок НОМЕР_1, спадкодавець був власником будинку АДРЕСА_1.

Крім того зазначила, що у зв'язку з орфографічними помилками, допущеними посадовими особами при заповненні свідоцтв, у позивачки з чоловіком є розбіжності у написанні прізвища. Так, згідно свідоцтва про смерть спадкодавця, його прізвище значиться, як «ОСОБА_2», тоді як в паспорті позивачки її прізвище зазначено «ОСОБА_1». Нотаріус, яка 07.04.2005 року видавала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, не звернула увагу на вказану помилку. І зараз, нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори у своєму листі-відмови від 20.11.2015 року також не вказав на дані розбіжності.

Зазначені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги.

Представник Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 08.03.1980 року (а.с.5), 08.03.1980 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований у Нерушайській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №9, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 (російською мовою).

З копії технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1, виготовленого 10.09.2013 року (а.с.6), вбачається, що замовником вказаного документу є ОСОБА_1.

Із довідки МБТІ за №250 від 23.11.2015 року вбачається, що згідно архівних даних БТІ, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстроване. Вартість вказаного житлового будинку складає 74291 грн.

Із довідки №830 від 25.11.2015 року виданої Нерушайською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.11) слідує, що згідно даних погосподарської книги №9 за 2002-2005 роки, особовий рахунок НОМЕР_1 спадкодавець ОСОБА_2 був власником будинку АДРЕСА_1.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСА №913451 від 07.04.2005 року (а.с.12), ОСОБА_1 є власницею спадкового майна, а саме земельної ділянки площею 4,41 га, розташованої на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 виданого 23.04.2004 року.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 01.06.2007 року (а.с.13) підтверджується, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 4,41 га, розташованої на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Листом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с.17) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме майно, яке підлягає реєстрації, після смерті чоловіка ОСОБА_2 через відсутність правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 14.01.2016 року (а.с.27) повідомляється, що за результатами пошуку заповіту, спадкового договору після спадкодавця ОСОБА_2 інформація відсутня.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14.01.2016 року (а.с.28) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, Саратською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 3997849, зареєстрована у нотаріуса за №118/2005 від 07.04.2005 року; видано свідоцтво про право на спадщину 07.04.2005 року за № у реєстрі 1418 Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою (а.с.28). Також в копії спадкової справи, наданої нотаріусом на запит суду міститься копія заяви ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини на земельну ділянку, належну її чоловіку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

В силу п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що у зв'язку з орфографічними помилками, допущеними посадовими особами при заповненні свідоцтв, у позивачки з чоловіком є розбіжності у написанні прізвища. Так згідно свідоцтва про смерть чоловіка його прізвище значиться як "ОСОБА_2"(а.с.4), тоді як прізвище позивачки у паспорті вказано "ОСОБА_1" (а.с.3), при цьому у свідоцтві про укладення шлюбу (а.с.5), прізвища подружжя вказано "ОСОБА_1" (російською мовою). Державний нотаріус, яка 07.04.2005 року видала позивачці, як дружині спадкодавця ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, не звернула увагу на дану помилку. І зараз, нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори, у своєму листі-відмові від 20.11.2015 року, також не вказав на дані розбіжності (а.с.17).

На підтвердження факту родинних відносин з чоловіком позивачка надала копію свідоцтва про укладення шлюбу від 08.03.1980 року, де прізвище подружжя на російській мові вказано "ОСОБА_1", ім'я та по батькові чоловіка співпадають з тими, що вказані у свідоцтві про смерть спадкодавця: "ОСОБА_2". Перевірені та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи та належна їх оцінка судом, дають підстави вважати доведеним факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем ОСОБА_2 як подружжям, що дає підстави вважати її спадкоємицею першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.

В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, нотаріальною конторою відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та належність його спадкодавцю ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні (а.с.6-11). Отримати вказаний документ після смерті спадкодавця законом не передбачено, що позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину по закону на вказане майно після смерті її чоловіка в установленому законом порядку.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, суд вважає, що права позивачки мають бути захищені шляхом визнання за нею, як спадкоємицею першої черги за законом, права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, що залишився після смерті її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст.58, 59, 60, 208, 209, 213, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, /паспорт серії НОМЕР_6 виданим Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 18.07.2001 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_7/, право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, який залишився після смерті її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів с дня отримання копії цього рішення

Суддя Семенюк