справа № 361/3342/16-ц
провадження № 2/361/2149/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення та уточнення позовних вимог, просила у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію вартості ? частки придбаного ними за спільні кошти гаража в розмірі 18750 грн. (а. с. 2-4, 35-36).

В обґрунтування позову зазначала, що з 16 травня 2003 року вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_4, від шлюбу вони мають двох синів: Богдана, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на її утриманні та вихованні. 25 січня 2013 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між нею і відповідачем розірвано.

За час шлюбу 16 жовтня 2004 року ними за спільні кошти було придбано гараж № 56, що знаходиться за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Чкалова, 13-а, у гаражному кооперативі Південний, який був оформлений на її бувшого чоловіка.

20 листопада 2015 року без її відома та згоди ОСОБА_4 продав гараж ОСОБА_5 за 1500 доларів США, що за курсом Національного банку України на день подачі позову становить 37500 грн. Сплатити їй грошову компенсацію вартості ? частки гаража відповідач відмовляється, право на частку гаража за нею не визнає. Будь-якої домовленості щодо поділу спільного сумісного майна подружжя між ними не досягнуто.

Позивач ОСОБА_3 у суді позов підтримала, надала аналогічні пояснення, просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач ніякого відношення до проданого ним гаража не має, оскільки цей гараж був придбаний за його особисті кошти. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 16 травня 2003 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2013 року шлюб між ними розірвано.

Згідно із довідкою № 05 від 05 травня 2016 року, виданою Броварським гаражним кооперативом Південний, у період з 16 жовтня 2004 року по 20 листопада 2015 року відповідач ОСОБА_4 був власником гаража № 56 у даному кооперативі, який відповідно до поданої ним заяви до правління кооперативу переоформлено на іншу особу.

За відчуження зазначеного гаража ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, що підтверджується розпискою від 20 листопада 2015 року, що відповідач у суді підтвердив.

Зазначених вище обставин сторони у судовому засіданні не заперечували.

Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У ч. 1 ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно із ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пленум Верхового Суду України в абз. 2 п. 30 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя розяснив, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що придбаний ОСОБА_4 у період шлюбу 16 жовтня 2004 року гараж № 56, що знаходиться у Броварському гаражному кооперативі Південний, відчужений відповідачем 20 листопада 2015 року без відома та згоди позивача за 1500 доларів США, що за курсом Національного банку України на день подачі позову 10 червня 2016 року становить 37500 грн.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що вказаний гараж вважається спільним сумісним майном подружжя, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_3 про стягнення на її користь із ОСОБА_4 грошової компенсації вартості належної їй ? частки цього майна в розмірі 18750 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості ? частки гаража № 56 у Броварському гаражному кооперативі Південний у розмірі 18750 (вісімнадцять тисяч сімсот пятдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.