УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, яку у ході судового розгляду уточнив та просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2, в провадженні якого перебуває виконавче провадження про вселення ОСОБА_3 до іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1, житловою площею 17,1 кв. м, загальною площею 34,8 кв.м., щодо незупинення виконавчого провадження та невинесення постанови про зупинення виконавчого провадження; стягнути з Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області () на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтвердженні судові витрати на правову допомогу в розмірі 1160 грн. 00 коп. Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що вже після відкриття судового провадження по справі, представник ОСОБА_1 отримав постанову державного виконавця Київського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 від 14 листопада 2016 року про закінчення виконавчого провадження. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не погоджується із вказаною вище постановою про закінчення виконавчого провадження, оскільки на виконанні в Київському ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області знаходився виконавчий лист № 640/18098/14-ц, виданий 05 вересня 2016 року Київським районним судом м. Харкова про вселення ОСОБА_3 до іпотечного майна - АДРЕСА_2, житловою площею 17,1 кв.м, загальною площею 34,8 кв.м. 31 жовтня 2016 року через свого представника ОСОБА_1 отримав постанову державного виконавця Київського ВДВС м.Харків ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_2 ( від 24 жовтня 2016 року за № 18-30/18203/14), у якому зазначалось, зокрема, що примусове виконання рішення суду про вселення ОСОБА_3 до іпотечного майна відбудеться 14 листопада 2016 року об 10 год. 00 хв. Не погоджуючись з такими діями державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 надіслав йому заяву, у якій просив зупинити вчинення виконавчих дій за виконавчим листом № 640/18098/14-ц до моменту скасування арешту майна, та винести постанову про зупинення виконавчого провадження. Підставою для зупинення виконавчого провадження було те, що ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000084 від 24 листопада 2012 року задовольнили, та було накладено арешт на зазначені у клопотанні квартири, зокрема, на АДРЕСА_3. Одночасно апеляційний суд Харківської області своєю ухвалою від 29 лютого 2016 року на заяву прокурора прокуратури Харківської області роз'яснив, що арешт на зазначені у клопотанні слідчого квартири та будівлі забороняє вчинення будь-яких дій, в тому числі в рамках виконавчих проваджень. У зв'язку з тим, що вчинювати будь-які виконавчі дії щодо цього нерухомого майна - АДРЕСА_4 заборонено, ОСОБА_1 просив державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 у своїй заяві зупинити вчинення виконавчих дій про вселення стягувача до арештованої квартири, та винести постанову про зупинення виконавчого провадження., однак державний виконавець проігнорував заяву ОСОБА_1, виконавче провадження безпідставно не зупинив, постанову про зупинення виконавчого провадження не виніс та на адресу боржника не надіслав, замість цього, 14 листопада 2016 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з посиланням на фактичне та повне виконання рішення суду, чим на думку скаржника порушив принцип законності та обов'язковості виконання рішень.

В судове засідання скаржник не з'явився, подав до суду заяву, в якій вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності.

В судовому засіданні державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2 заперечував проти задоволення скарги, вважав що його дії щодо не зупинення виконавчого провадження та не винесення відповідної постанови є законними, надав свої пояснення по суті скарги та долучив до матеріалів справи письмові заперечення.

Вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, у провадженні старшого державного виконавця відділу ОСОБА_2 на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 52596111 з виконання виконавчого листа №640/18098/14-ц, виданого 05.09.2016 року Київським районним судом м.Харкова, про вселення ОСОБА_3 до іпотечного майна - АДРЕСА_4, житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 34,8 кв.м. 04.10.2016 року державним виконавцем відділу ОСОБА_2 на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження та у відповідності до вимог ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 року), винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за номером ВП №52596111. Копії постанов направлені стягувачу до відома та боржнику - до виконання. / ас. 47-49/

За ч. 1 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження», - державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконанню боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово.

21.10.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем виконання рішення суду, а саме: АДРЕСА_5 для перевірки виконання рішення суду у добровільному порядку. В результаті виходу складено Акт державного виконавця від 21.10.2016 року, яким встановлено, що боржника за виконавчим документом (ОСОБА_1В.) по вищевказаній адресі не виявлено, рішення суду боржником в строк для самостійного виконання не виконано. / а.с. 50/

Боржника повідомлено про відкриття виконавчого провадження у спосіб передбачений ЗУ «Про виконавче провадження» (згідно повідомлення про отримання поштової кореспонденції постанову отримано представником боржника за довіреністю 13.10.2016 року), рішення суду не виконано, примусове виконання призначено на 14.11.2016 року о 10:00год. / а.с. 51/

Згідно ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача.

24.10.2016 року державним виконавцем на адресу боржника направлено Повідомлення про проведення примусового виконання рішення суду, де боржника повідомлено про те що, 14.11.2016 року о 10:00 год. відбудеться примусове виконання рішення суду з вселення ОСОБА_3 до іпотечного майна - АДРЕСА_4, житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 34,8 кв.м., а також зобов'язано виконати рішення суду боржником до 14.11.2016 року. Також боржника попереджено про кримінальну відповідальність за вчинення дій, які перешкоджають виконанню рішення суду чи ускладнюють його виконання. Згідно повідомлення про отримання поштової кореспонденції повідомлення отримано представником боржника за довіреністю 31.10.2016 року. / а.с. 52/

Згідно ч. 4 ст. 67 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

26.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників поліції до проведення виконавчих дій, які відбуватимуться 14.11.2016 року о 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_6. / а.с. 60/

Стаття 34 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу; зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника; звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої

сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу; затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

04.11.2016 року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_1, боржника за виконавчим провадженням про не проведення виконавчих дій 14.11.2016 року з вселення ОСОБА_3 до іпотечного майна - квартири АДРЕСА_7, житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 34,8 кв.м., викладені обставини зупинення виконавчого провадження в заяві не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим державним виконавцем постанова про зупинення не винесена.

08.11.2016 року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_1, боржника за виконавчим провадженням про зупинення вчинення виконавчих дій 11.11.2016 року о 10:00 год. з вселення ОСОБА_3 до іпотечного майна - квартири АДРЕСА_8, житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 34,8 кв.м., та долучена фото копія Ухвали Апеляційного суду Харківської області № 640/9079/13-к від 11.02.2016 року, якою накладено арешт на майно та Ухвалу Апеляційного суду Харківської області № 640/9097/13-к від 29.02.2016 року якою заборонено вчиняти будь-які дії, в тому числі рамках виконавчих проваджень, щодо нерухомого майна зазначеного в Ухвалі Апеляційного суду Харківської області №640/9079/13-к від 11.02.2016 року.

Згідно вищевказаної ухвали нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_9 не виявлено.

Згідно ч.2 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

За ч.5 ст. 67 ЗУ «Про виконавче провадження» про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення.

14.11.2016 року державним виконавцем в присутності понятих та співробітників поліції було проведено примусове вселення ОСОБА_3 до іпотечного майна - АДРЕСА_10, житловою площею 17,1 кв.м., загальною площею 34,8 кв.м., про що складено відповідний Акт державного виконавця. / а.с.61- 62/

14.11.2016 року старшим державним виконавцем відділу ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№52596111 від 14.11.2016 року у відповідності до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». / а.с. 64/

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що доводи наведені в скарзі є безпідставними, а викладені обставини не відповідають дійсності, оскільки дії державного виконавця відповідають нормам процесуального та матеріального права, вчинені відповідно до вимог чинного законодавства і відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстав для задоволення скарги у суду не має, у звязку з чим вимоги заявника про відшкодування грошових коштів на правову допомогу у розмірі 1160 грн. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 210, 213, 218, 383, 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5-ти днів з дня її проголошення або отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -