441/1135/16-ц 2/441/679/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Карапінка І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позовом, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,9771 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області 21.04.2000 року, після смерті бабці ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Позов мотивує тим, що спадкодавиця ОСОБА_2 на її користь за життя склала заповіт.

Спадщину відповідно до заповіту вона прийняла в порядку ст. 549 ЦК УРСР в ред. 1963 р., звернувшись із заявою до нотаріуса.

Спірна земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_3 згідно розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 22.02.2002 року № 92 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 137.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку, нотаріус в такому відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Натепер в інший спосіб захисту свого порушеного права окрім як звернення до суду з зазначеною вимогою, вона не має і не може оформити в порядку спадкування право власності на вказану земельну ділянку.

В судове засідання позивачка не явилася, подала заяву до суду, в якій уточнила позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку, просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу у її відсутності у звязку з хворобою (а.с.36).

Представник позивача за дорученням ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в телефонному режимі повідомив суд, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу без його участі (а.с.42).

Суд ухвалив, відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України на підставі заяв сторін розглядати справу у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали даної справи, суд встановив.

Спір витікає з цивільних правовідносин.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3., до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Як вбачається з копій паспорта та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.03.1971 року, померла ОСОБА_2 була бабцею ОСОБА_1, позивачки по справі, до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12,14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.04.2000 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.7).

З матеріалів копії Спадкової справи (а.с.23-32) вбачається, що ОСОБА_1 на основну спадкову масу прийняла спадщину.

Крім того після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина і на земельну ділянку площею 1,9771 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області.

Вказана земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого на згідно розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 22.02.2002 року № 95 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 137 (а.с.9).

21.04.1997 року ОСОБА_2 залишила заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області Юрчак О.І. на ім'я позивачки по справі, ОСОБА_1 (а.с.4).

Встановленим є те, що позивачці листом державного нотаріуса від 19.08.2016 р. № 1099/02-14 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 конкретно на земельну ділянку площею 1,9771 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської областіза відсутності правовстановлюючих документів, на даний час спадщину на земельну ділянку не оформила (а.с.8).

Враховуючи наведені вище обставини, при прийнятті рішення суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування та роз'яснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування " від 16.05.2013 року, які носять рекомендаційний характер, в тому, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що за життя, ОСОБА_2 не отримала правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 1,9771 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, що і зазначено в листі нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно то для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті набула або володіла вказаною земельною ділянкою неправомірно не встановлено.

Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду вважити позов підлягаючим до задоволення, оскільки позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, інших спадкоємців, які б на неї претендували немає, за такого суд переконаний в тому, що є підстави до визнання права власності за позивачем на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 рокуна земельну ділянку площею 1,9771 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, та яка належала ОСОБА_3на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого згідно розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 22.02.2002 року № 92 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 137.

Стягнути з Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 551 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн.) 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.І.Яворська