Справа № 750/4980/16-ц
Провадження № 6/750/146/16
У Х В А Л А

25 травня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

за участю секретаря Суспо Л.Ю.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,

в с т а н о в и в :

24 травня 2016 року старший державний виконавець Деснянського відділу ДВС м. Чернігів ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Державний виконавець Деснянського ВДВС м. Чернігів ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена завчасно і належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Деснянському відділі державної виконавчої служби м. Чернігів знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 750/6616/15-ц 2/750/2370/15. Виданого 26.10.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 44811 грн. 04 коп. на відшкодування матеріальної та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 46811 грн. 04 коп. (сорок шість тисяч вісімсот одинадцять грн. 04 коп.).; виконавчого листа № 1кп/750/185/15 виданого 16.07.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова та виконавчого листа № 750/6616/15-ц 2/750/2370/15 виданого 26.10.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 974 грн. 40 коп. судового збору.

У відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції винесені постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаних виконавчих листів.

Як убачається зі змісту подання, з часу відкриття провадження боржником жодної суми в рахунок погашення боргу сплачено не було, на думку заявника, боржник від виконання своїх зобовязань ухиляється.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення громадянина України від виконання ним зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Таким чином, в розумінні вказаних правових приписів, обовязковою законною підставою для обмеження громадянина України у його праві виїзду за межі України може бути лише ухилення боржника від виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Словосполучення „ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Як убачається з матеріалів справи, боржник не ухиляється від виконання зобовязань, а навпаки, у поданих державному виконавцю письмових поясненнях від 08.04.2016 зазначив про те, що не працює і не відмовляється сплачувати борг по мірі можливості. Крім того, згідно з актом заявника від 19.05.2016, за місцем проживання боржника майна, належного йому, та такого, що підлягає опису та арешту, не виявлено.

Отже, при зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець не надав доказів на підтвердження того, що боржник саме свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань, маючи при цьому таку можливість. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності самого лише факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, а тому суд не убачає свідомого невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань і підстав для задоволення подання про встановлення тимчасового обмеження їй у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань не знаходить.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.П.Супрун