Справа № 466/9530/15 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/987/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цап П.М.

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскарженою ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, з участю третьої особи Третьої Львівської нотаріальної контори, про визнання незавершеного будівництва та земельної ділянки, грошових вкладів спільною сумісною власністю; визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництва, на 1/2 частину земельної ділянки, на 1/2 частину грошових вкладів; визнання права на спадщину на 1/4 частину незавершеного будівництва, на 1/4 частину земельної ділянки та 1/4 частину грошових вкладів; виключення із складу спадкового майна строкового валютного рахунку, визнавши його власністю позивачки.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2004 року про заборону проводити дії, повязані з відчуженням незавершеного будівництва житлового будинку та господарських будівель за адресою смт. Брюховичі, вул. Чорнична,9 та земельної ділянки, закріпленої за даним обєктом, до вирішення справи по суті та заборону Другій Львівській державній нотконторі м. Львова видавати свідоцтво про право на спадщину покійного ОСОБА_6 (помер 22.04.2004 р.), який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, до вирішення справи по суті.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову ґрунтується виключно на її намірах зняти арешт і відповідно відчужити спірне майно. Зазначає, що на даний момент це порушує її законні права та інтереси. Крім того, у Шевченківському районному суді м. Львова слухається інша цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення її права власності власності на нерухоме майно, щодо якого застосовувались скасовані заходи забезпечення даного позову.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2004 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання незавершеного будівництва та земельної ділянки, грошових вкладів спільною сумісною власністю; визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництва, на 1/2 частину земельної ділянки, на 1/2 частину грошових вкладів; визнання права на спадщину на 1/4 частину незавершеного будівництва, на 1/4 частину земельної ділянки та 1/4 частину грошових вкладів; виключення із складу спадкового майна строкового валютного рахунку, визнавши його власністю позивачки, заборонено проводити дії, повязані з відчуженням незавершеного будівництва житлового будинку та господарських будівель за адресою смт. Брюховичі, вул. Чорнична, 9 та земельної ділянки, закріпленої за даним обєктом, до вирішення справи по суті та заборонено Другій Львівській державній нотконторі м. Львова видавати свідоцтво про право на спадщину покійного ОСОБА_6 (помер 22.04.2004 р.), який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, до вирішення справи по суті.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.04.2007 року, яким позов ОСОБА_2 задоволено, 03.09.2007 року залишено без змін Апеляційним судом Львівської області, а отже розгляд справи завершено.

Згідно із ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до розяснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Частиною 5 ст.154 ЦПК України визначено, що питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам ст.ст. 151 153 ЦПК України та розясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: