Справа №150/280/16-ц
Провадження по справі №2/150/121/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Бровко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги для утримання неповнолітньої дитини не надає.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги змінює та просить стягувати з відповідача аліменти для утримання неповнолітнього сина в розмірі 450 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також 450 гривень для її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів для утримання дитини визнає та погоджується сплачувати аліменти для утримання малолітнього сина до досягнення ним повноліття в розмірі 450 гривень. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів для утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку не визнає, заперечує проти їх задоволення, зазначивши, що не має реальної можливості сплачувати зазначені кошти, він ніде не працює, заробітку не має.

З*ясувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є малолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 5/, який проживає з матір*ю та перебуває на її утриманні /а.с. 6, 7/.

В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу для утримання неповнолітньої дитини.

Обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття закріплений частиною 2 статті 51 Конституцією України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. В разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку за ч.3 ст.181 цього Кодексу.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, а не солідарним.

Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, №789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.2 ст.27 Конвенціїї ООН).

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України / із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII затверджено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення.

Позивач просить стягувати з відповідача тверду грошову суму для утримання неповнолітнього сина в розмірі 450 гривень щомісячно, що визнається відповідачем в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення із відповідача аліментів для утримання малолітнього сина.

Оцінюючи в сукупності вище зазначені обставини, суд, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, затвердженого статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VIII, для дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років, приходить до висновку, що обґрунтованим і справедливим буде розмір аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів для утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку судом враховується наступне.

Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Позивач просить стягувати із ОСОБА_2 для її утримання аліменти до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 450 гривень щомісячно.

Відповідачем вище вказані позовні вимоги не визнаються, оскільки, він немає реальної можливості сплачувати вказані кошти через відсутність постійного та регулярного заробітку, ніде не працює.

Відповідачем доведено свої заперечення щодо аліментів, які просить стягувати позивач (450 гривень щомісячно) для її утримання як дружини до досягнення дитиною трирічного віку, відсутність у нього постійного та регулярного заробітку, який би дав можливість сплачувати обумовлену суму аліментів, крім аліментів, які зобов*язаний сплачувати для утримання малолітньої дитини.

Крім того, частиною 2 статті 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Положення вказаної статті СК України свідчать про те, що право дружини на утримання не являється безпосереднім та прямим обов*язком чоловіка - батька дитини, як то встановлено чинним законодавством щодо обов*язку батьків утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

З врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів для утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8, 180, 182, 184 СК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти для утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 450 /чотириста п*ятдесят/ гривень з індексацією відповідно до закону, починаючи з 20.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 551 /п*ятсот п*ятдесяти однієї/ гривні 20 копійок.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Повний текст рішення відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України складено 24 червня 2016 року.

Суддя: Цимбалюк Л.П.