АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5997/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 22-ц/789/991/16 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

19 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін - апелянта ОСОБА_1 та її представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 06 червня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання власником нерухомого майна, зобовязання повернути нерухоме майно та грошові кошти, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 06 червня 2016 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу, якою забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_4, посилаючись на те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову, що є підставою для скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, а також те, що є підстави, що до вирішення справи спірна квартира буде продана, що приведе до утруднення виконання рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи викладені в ній, додавши, що згідно довідки, виданої ПМП Совр і долученої до апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 та її двоє дітей із даної квартири уже виписані.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в апеляційну інстанцію не зявились.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано жодного доказу щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, зокрема, що ОСОБА_4 має дійсно намір відчужити спірну квартиру.

Колегія не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до п.2 ч.1ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи вимоги закону та обставини справи, колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням ухвали з питання забезпечення позову.

Так, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що між сторонами виник спір щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, посвідченого 20.11.2013 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за №7223 та щодо визнання за нею права власності на вказану квартиру.

ОСОБА_1 є особою одинокою, похилого віку, інвалідом 2-ої групи, неграмотною, не має родичів та потребує періодичної сторонньої допомоги. Таку періодичну допомогу їй пообіцяла надавати ОСОБА_5, однак для цього переконала ОСОБА_1 продати свою двохкімнатну квартиру та купити однокімнатну квартиру, поближче до місця проживання ОСОБА_5 20.11.2013 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, згідно з яким продала вказану квартиру ОСОБА_4 12.12.2013 року за виручені від продажу спірної квартири кошти, ОСОБА_5 уклала договір купівлі-продажу квартири №89 по проспекті Злуки, 4 в м. Тернополі, згідно з яким вона є власником даної квартири, а не ОСОБА_1

З цих підстав причиною забезпечення позову представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_4 може відчужити належну їй на даний час спірну квартиру АДРЕСА_4, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Як вбачається із довідки ПМП Совр, що ОСОБА_4 та члени її сімї - дочка ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 зняті з реєстрації за вищевказаною адресою спірної квартири.

Таким чином, колегія вважає, що невжиттям заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням ухвали про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Керуючись ст. ст. 152, 303, 307, 312, 313, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 06 червня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_5, яка на праві власності належить ОСОБА_4.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити для негайного виконання у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та у відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9