У х в а л а

Іменем України

"06" грудня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки сторін та в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача на користь позивача 20741,64грн., як компенсацію за платежі, сплачені позивачем за договором про надання банківських послуг.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 118, 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог пунктів ч. 2 та ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити серед іншого: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України, заявник має право об'єднати в одній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Вимоги вважаються такими, що пов'язані між собою, якщо вони випливають із одних правовідносин та мають спільні підстави. В таких випадках позивач вправі об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог.

Разом з тим, вимоги позову про стягнення аліментів та про поділ майна подружжя не пов'язані між собою, більше того, їх спільний розгляд може призвести до затягування розгляду справи, в той час, як цивільним процесуальним законодавством визначені скорочені строки для розгляду справ про стягнення аліментів. Отже їх спільний розгляд є недоцільним.

Крім того, позовна заява в частині вимог про поділ майна подружжя не відповідає вимогам п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, оскільки обґрунтування цієї вимоги є суперечливим. Так позивач зазначає, що за договором кредитні кошти були використані в інтересах сім'ї та спрямовані на поточні потреби: придбання продуктів харчування, предметів повсякденного вжитку. Однак, в подальшому позивач стверджує, що ці кошти були використані на придбання майна, що залишилось в користуванні відповідача. При цьому позивачем взагалі не конкретизовано, яке саме майно було придбано на кредитні кошти, не зазначені докази, що це підтверджують, як і докази перебування цього майна у фактичному володінні відповідача.

Також, позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до позовної зави не долучений документ, що підтверджує сплату позивачем судового збору за вимогою майнового характеру - про поділ майна подружжя (стягнення коштів).

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (в редакції на час звернення позивача до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви подати до суду в письмовому вигляді позовну заяву з урахуванням зазначених вище недоліків та викладенням позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб передбачений законом, враховуючи також положення ст. 118 ЦПК України, а при поданні позовної зави про поділ майна подружжя - надати документ, що підтверджує сплату судового збору, в розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: