Справа № 627/1248/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

13 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) розміром 3,47 умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, яка розташована на території Козіївської сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 серпня 1997 року померла ОСОБА_2.

Після її смерті залишилось спадкове майно право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 892208.

При житті ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 13 січня 1997 року Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, в якому вона все майно, яке на день смерті буде їй належати заповідала позивачу.

На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, в звязку з чим звернувся до суду з даним позовом та прохає: поновити йому строк звернення до суду з позовом та визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 3,47 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії РН № 892208 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

В судове засідання позивач не зявився, однак надав заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла 23 серпня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №083184, виданого 02 вересня 1997 року відділом ЗАГСу Козіївської с/Ради Краснокутського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Козіївської сільської ради, КСП імені Леніна, яке належало заповідачу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 892208, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай).

На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.534 ЦК України ( в ред.1964 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

При житті ОСОБА_2 13 січня 1997 року був складений заповіт, який посвідчений Козіївською сільською Радою депутатів трудящих Краснокутського району Харківської області за №1, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що на день смерті буде її належати по закону заповіла ОСОБА_1, тобто позивачу по справі. Окім цього ОСОБА_1 прийняв спадщину та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та грошові вклади, що підтверджується відповіддю Харківського обласного державного нотаріального архіву від 05.12.2016 року №3405/01-24.

Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині, немає, про що свідчать відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву від 05.12.2016 року №3405/01-24 та відповідь Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 24.11.2016 року №1733/01-16.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті заповідача ОСОБА_2, має законне право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 524, 534 ЦК України (в ред.1963 року), п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892208, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 23 серпня 1997 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА