Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/2053/16-ц

Провадження № 2/185/1544/16

28 березня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий суддя Бабій С.О., при секретарі судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини померлого 22.012015 року батька позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 22.01.2015 року помер батько позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якого залишилось спадкове майно, у вигляді права на земельну ділянку, площею 0,1268 га, кадастровий номер :02:002:0471 з розміром частки 1/2, на якому розташовані будинок та допоміжні споруди за адресою: с. В'язівок Павлоградського району Дніпропетровської області вул. Перша Набережна будинок № 5; 1/2 частина квартири за адресою АДРЕСА_1; 1/2 частина автомобіля марки MG, модель 350, державний реєстраційний № НОМЕР_1. За відсутністю заповіту спадкоємцями за законом щодо спадкового майна були позивач, ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_3. У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_6 та ОСОБА_3 звернулись до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини. Позивач вказує, що не був в змозі з поважних причин звернутись із заявою про прийняття спадщини особисто, оскільки постійно мешкає в м. Донецьку, з кінця 2014 року був відрізаний від зовнішнього світу через проведення на прилеглій території бойових дій. В грудні 2015 року позивач отримав можливість виїзду з окупованої зони для здійснення нотаріальних дій на території Донецької області, а у січні 2016 позивач зміг потрапити до нотаріуса, який знаходиться в м. Артемівськ Донецької області, у якого оформив довіреність на право представлення інтересів позивача у суді та в державній нотаріальній конторі ОСОБА_3. Вказує, що нотаріус повідомила позивачу про неможливість прийняти від позивача заяви про прийняття спадщини, так як відповідач ОСОБА_6, який прийняв спадщину, не надав позивачу письмової згоди для прийняття спадщини, а ОСОБА_3 не заперечувала проти надання нею письмової згоди до нотаріальної контори на прийняття позивачем спадщини і спадкоємцями вже було прийнято спадщину, а тому було запропоновано позивачу звернутись до суду.

Представник позивача адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні проти позову заперечував, подав письмові заперечення відповідача на позовну заяву. Вказував, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач безпідставно пропустив шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який тривав з 22 січня 2015 року по 22 липня 2015 року. Вказує, що без звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання від нот.контори відповіді з приводу такого звернення розгляд справи про визнання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини є передчасним та свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Вказує, що позивач знав про смерть батька 22 січня 2015 року та з цього моменту міг подати заяву про прийняття спадщини, крім того був присутній на похованні батька. Також зазначає про наявність транспортного зв'язку з цими територіями, що не контролюється Україною, та можливістю для мешканців зони АТО має переїхати на не окуповану територію держави.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала повністю, зазначивши, що вважає несправедливим позбавлення інших спадкоємців, включаючи позивача, права на спадщину, через обєктивну неможливість останніх звернутися до нотаріуса через проведення антитерористичної операції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 602665, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 22.01.2015 року, про що 26 січня 2015 року складено відповідний актовий запис № 3 (а.с.7)

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,1268 га, кадастровий номер :02:002:0471 з розміром частки 1/2, на якому розташовані будинок та допоміжні споруди за адресою: с. В'язівок Павлоградського району Дніпропетровської області вул. Перша Набережна будинок № 5; 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1; 1/2 частину автомобіля марки MG, модель 350, державний реєстраційний № НОМЕР_1 (а.с13-15).

Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.06.2015 р., спадкова справа № 177/2015 рік після смерті ОСОБА_4? який помер 22.01.2015 року, 02.06.2015 р. заведена в Другій павлоградській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області (а.с.6)

Позивач є донькою ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про народження серії УІ-УР № 262153 від 29.08.1964 р. та довідки про розірвання шлюбу позивача № 07-78-201 від 29.09.2003 р., (а.с11-12), а, відтак, спадкоємцем першої черги по закону, після смерті ОСОБА_4, відповідно до ст.1261 ЦК України крім інших спадкоємців - відповідачів у справі, які звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_6 було видано 16.09.2015 р. свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно (а.с14-15).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п.2.1.,2.4.,3.1-3.6. Глави 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та розяснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

Відповідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини

третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі

відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину

(частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про

право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 « Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.06.2014 року за № 640/25417, з метою забезпечення захисту прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, у звязку із соціально-політичною ситуацією тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, зокрема в місті Донецьк.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось до початку розгляду справи по суті.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Крім того, главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

За статтею 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, згідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат».

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відтак, визначення судом додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини є винятковим способом захисту позивача, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Із наданих до суду доказів та пояснень представника позивача не вбачається, що після смерті ОСОБА_4 позивач взагалі звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачем не надано до суду відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позовні вимоги заявлені передчасно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій