16 грудня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Балан Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
03.11.2016 року до суду звернулася з позовом ОСОБА_1, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з ОСОБА_2 22 листопада 1996 року у міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №848, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через те, що почуття взаємної любові та поваги з відповідачем безповоротно зникли, взаємодопомога та підтримка з боку ОСОБА_2 припинилась, шлюб почав носити формальний характер. З січня 2015 року вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного бюджету не мають та господарство не ведуть, відповідач переїхав на постійне місце проживання до Швеції. Від шлюбу подружжя має повнолітню доньку. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливі.
Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1».
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, ніяких заяв до суду не надавав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі з 22 листопада 1996 року. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують з січня 2015 року. Їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.
Згідно вимог ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно вимог ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,157,169,174,212-215,224-226 ЦПК України, в силу ст. ст. 110,112 СК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 22 листопада 1996 року у міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №848.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «ОСОБА_1».
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя -