РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

Справа 431/5180/15-ц

Провадження№2/431/83/16

9 березня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області, у складі:

головуючого судді - Березка О.М.,

при секретарі - Войтенко А.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказавши, що 6 квітня 2015 року помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 2/4 часток житлового будинку № 22 по вул. Толбухіна м. Старобільськ, просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Толбухіна, 22, в м. Старобільську, що залишились після смерті її матері ОСОБА_4, та на яке її батько ОСОБА_3, не оформив своїх спадкових прав під час життя. Позивач зазначила, що ? частка вказаного житлового будинку з господарськими будівлями належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на правах особистої власності посвідченого 02.08.1971 року нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори за реєстром № 2261, а ? частка належала матері позивача ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28 липня 1981 року ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою за реєстром № 1498, яка померла 11 серпня 2004 року. Спадкоємцем ОСОБА_4 був її чоловік (батько позивача) ОСОБА_3, який фактично прийняв, але не оформив до своєї смерті спадкових прав на належну померлій ? частку житлового будинку. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, більше спадкоємців немає. У встановлений законом строк позивач звернулась до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Луганської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/4 частки зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. При цьому їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованому за адресою: м. Старобільськ, вул. Толбухіна, будинок 22, що у вказаній частині належав спадкодавцю ОСОБА_3 (батькові позивача). В той же час було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ? частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за вказаною адресою, у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа цієї частки житлового будинку. Тому на підтвердження права власності ОСОБА_4 на ? частку вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, позивач ОСОБА_1 надала копію свідоцтва про право власності від 28 липня 1981 року. Для встановлення права власності на частку майна, що належало матері позивача, їй було рекомендовано звернутись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами., по вул. Толбухіна, будинок 22 в м. Старобільську Луганської області.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60, 61 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Толбухіна, будинок 22, м. Старобільськ, Луганської області в рівних частках належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.9).

11.08.2004 року, померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

06.04.2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

ОСОБА_5 є рідною донькою померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження в якому зазначено, що батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.12).

ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_1, та змінила прізвище «Пушина» на «Крючкова» (а.с. 12).

У судовому засіданні також була досліджена спадкова справа №302/2015 після смерті ОСОБА_3, в якій міститься заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ( а.с.33)

У звязку з чим, суд вважає, встановленим факт прийняття ОСОБА_3 спадщини у вигляді домоволодіння з господарськими спорудами, яке розташоване за адресою: вул. Толбухіна, будинок 22 , м. Старобільск, Луганської області , після померлої 11.08.2004 року ОСОБА_4, у порядку спадкування за законом.

Таким чином, суд вважає, можливим встановити факт того, що ОСОБА_3 на момент його смерті 06.04.2015 року на праві власності володів 1/4 часткою житлового будинку з господарськими спорудами, що належала за життя ОСОБА_4, розташованого за адресою: вул. Толбухіна, буд. 22, м. Старобільськ, Луганської області.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який посвідчує його право власності.

Згідно інформації Державної нотаріальної контори м. Старобільська після смерті 06 квітня 2015 року померлого ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини звернулась його донька ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину конторою не видавалось (а.с11).

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину у вигляді ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою вул. Толбухіна, буд. 22, м. Старобільск, Луганської області, після смерті своєї дружини ОСОБА_4 та спадкоємцем за законом на вказану частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 258, 1261 ЦК України, ст.ст. 10,11, ч. 3 ст. 209, 212, 214-215 ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою вул. Толбухіна, будинок 22, м. Старобільськ, Луганської області, що належали на праві власності і залишилися після смерті ОСОБА_4, які фактично прийняв у спадщину її чоловік та батько позивача ОСОБА_3, але не оформив своїх спадкових прав і помер 06.04.2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Березка