АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/2552/16 Головуючий у 1 інстанції - Бабко В.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Барановської Л.В., Побірченко Т.І.

при секретарі - Желепі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, третя особа ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» банк» звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, третя особа ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» і, з урахуванням уточнень до позову, просило винести рішення, яким звільнити майно з-під арешту, що належить ОСОБА_2, накладеного постановами ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві та зняття його з розшуку, зокрема, що стосується автомобіля марки «SKODA OKTAVIA TOUR», 2014 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2, державний реєстраційний НОМЕР_3,зареєстрований в МРЕВ-5 ДАІ ГУ МВС України у м.Києві 11.03.2006 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4.

Позивач послався на те, що зазначений автомобіль 15.03.2006 року переданий ОСОБА_2 в заставу позивачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на виконання кредитних зобов»язань у сумі 14.742 дол.США.

Однак, у зв»язку з наявністю у ОСОБА_2 інших боргових зобов»язань перед ПАТ»Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», у сумі 955.917,54 грн., на указаний автомобіль постановами ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва від 26.07.2011 року та від 30.09.2015 року накладено арешт.

Вважаючи своє право переважним на забезпечення кредитних зобов»язань позичальника ОСОБА_2, позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року позов задоволено /а.с.68-71/.

Судовим рішенням звільнене майно з-під арешту, накладеного постановами ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 26.07.2011 року по виконавчому провадженню №27686203 та від 30.09.2015 року по виконавчому провадженню №48889550, автомобіль марки «SKODA OKTAVIA TOUR», 2014 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2, державний реєстраційний НОМЕР_3,зареєстрований в МРЕВ-5 ДАІ ГУ МВС України у м.Києві 11.03.2006 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2.

Крім того, судовим рішенням указаний автомобіль знято з розшуку, оголошеного постановою ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 21.10.2015 року по виконавчому провадженню №48889550.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕс Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» /а.с.77-81/.

Скаржник послався на те, що рішення було винесене без участі представника ПАТ «ВіЕс Банк».

Крім того, послався на те, що судом не була визначена вартість спірного автомобіля, а тому представник позивача не надав суду жодних доказів проведення експертної оцінки спірного автомобіля, яка б могла свідчити про те, що вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателя. Відповідно до ч.6 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку встановленому законом, зокрема, стягувача.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» належить відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_2 на час розгляду справи у суді, у зв»язку з невиконанням кредитного договору від 15.03.2006 року має кредитну заборгованість перед позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (на час виникнення відносин - АППБ «Аваль») у сумі 98.867 8грн.65 коп., що підтверджується розрахунком наданим у суді апеляційної інстанції представником ПАТ»Райффайзен Банк Аваль».

Указаний кредит при його оформленні був забезпечений договором застави від 15.03.2006 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно якого ОСОБА_2 заставив банку належний йому на праві власності автомобіль марки «SKODA OKTAVIA TOUR», 2014 року виготовлення, кузов НОМЕР_5, державний реєстраційний НОМЕР_3,зареєстрований в МРЕВ-5 ДАІ ГУ МВС України у м.Києві 11.03.2006 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4.

З витягу Державного реєстру обтяжень рухомого майна №6939550 вбачається, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є запис №3014228 наступного змісту: вид обтяження: приватне; тип реєстрації: поточна; вид обтяження: застава рухомого майна; об»єкт обтяження: автомобіль НОМЕР_1, підстава обтяження договір застави автомобіля 15.03.2006, боржник ОСОБА_2, обтяжувач АППБ»Аваль», розмір основного зобов»язання 14.742 дол.США, зареєстровано 24.03.2006 16:03 за №3014228 ./а.с.120-121/.

Із указаного витягу Державного реєстру обтяжень рухомого майна №6939550 також слідує, що розмір основного зобов»язання 14.742 дол.США, що за курсом валют на час розгляду справи становить 383.513,13 грн.

Будь-яких змін щодо визначення розміру основного зобов»язання до реєстру не вносилось.

Оскільки між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 виникла домовленість щодо добровільного врегулювання питання погашення кредитної заборгованості шляхом добровільної реалізації заставленого автомобіля, указана процедура виявилася неможливою, оскільки, як стало відомо позивачу, заставлений автомобіль перебуває під арештом на підставі постанови винесеної ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві у зв»язку з кредитними зобов»язаннями ОСОБА_2 перед ПАТ «ВіЕс Банк» у сумі 955.917 грн.54 коп.

У зв»язку з цим, судом встановлено, що на підставі виконавчого листа за №2-2889 виданого 30.09.2010 року Апеляційним судом м.Києва, Відділом ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві 22.07.2011 року відкрите виконавче провадження №2766203, а постановою від 26.07.2011 року накладено арешт на все майно боржника.

Постановою від 2.11.2011 року оголошено розшук автомобіля марки «SKODA OKTAVIA TOUR», 2014 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2, державний реєстраційний НОМЕР_3, зареєстрований в МРЕВ-5 ДАІ ГУ МВС України у м.Києві 11.03.2006 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4, який належить боржнику ОСОБА_2.

Постановою ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва від 21.08.2012 року знято указаний розшук, а постановою від 23.12.2014 року повернуто виконавчий лист №2-2889 від 30.09.2010 року стягувачу ПАТ»Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк».

Постановою ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва від 30.09.2015 року повторно відкрите виконавче провадження за №48889550 з виконання вище зазначеного виконавчого листа за №2-2889 виданого 30.09.2010 року Апеляційним судом м.Києва.

Постановами ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва від 30.09.2015 року та від 21.10.2015 року накладено арешт на все майно ОСОБА_2 та оголошено розшук автомобіля «SKODAOKTAVIA TOUR», 2014 року виготовлення державний реєстраційний НОМЕР_3 /а.с.56,57,58/.

Зазначене обтяження також зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень 23.10.2015 року 11:51:29 за №15548457 та 23.10.2015 об. 11:51:53 за №15548458.

Посилаючись на ст.ст.3,5,109 ЦПК України, ст.ст.60,82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.1 Закону України «Про заставу» позивач просив задовольнити позов, звільнивши з-під арешту автомобіль марки «SKODA OKTAVIA TOUR», 2014 року виготовлення, державний реєстраційний НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2, накладеного постановами ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 26.07.2011 року та від 30.09.2015 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов»язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов»язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно дог ст.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувала на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов»язує виникнення прав і обов»язків щодо рухомого майна.

У ст.11 Закону України ««Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначено, що обтяження майна реєструються в державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Оскільки, як встановлено судом, при накладенні арешту на майно боржника ОСОБА_2, згідно постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м .Києві від 30.09.2015 року, реєстрація цього обтяження у Державній реєстраційній службі відбулась 23.10.2015 року, тобто, після реєстрації обтяження застави спірного автомобіля, відповідно до вище зазначеного договору застави від 15.03.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ»Райффайзен Банк Аваль», відповідно слідує, шо пріоритет у праві на обтяження спірного автомобіля має цей договір застави від 15.03.2006 року, а не постанова ВДВС про накладення арешту від 30.09.2015 року.

Крім того, у ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно з ч.3 ст.54 цього Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Водночас ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз»яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно з ч.7 ст.54 цього Закону спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець не виконав вимоги ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює особливість звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Із звітів оцінки спірного автомобіля встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «SKODA OKTAVIA TOUR», 2014 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2, державний реєстраційний НОМЕР_3 становить: згідно Звіту від 4.03.2016 року, наданого суду ПАТ «ВіЕс Банк» - 127.659 грн. , а згідно Звіту від 2.03.2016 року, наданого суду ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», становить 78.872 грн. Кожна зі сторін наполягає на достовірності оцінки автомобіля саме за Звітом, виконаним на його замовлення.

Колегія суддів вважає, що указана обставина не впливає на правильність судового висновку, оскільки ринкова вартість спірного автомобіля за обома Звітами, у будь-якому разі, є нижчою від основного зобов»язання боржника перед ПАТ»Райффайзен Банк Аваль» у сумі 14.742 дол.США, що за курсом валют на час розгляду справи становить 383.513,13 грн.,зміни до якої, в державний реєстр обтяжень не вносились. У зв»язку з цим не підлягає застосуванню ч.6 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, у разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку встановленому законом.

Із наведеного слідує, що державний виконавець не мав правових підстав для накладення арешту на рухоме майно боржника, яке перебуває у заставі позивача, а тому рішення судом першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах, з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді