Справа №461/6544/16-ц
Провадження №2/461/1851/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

10 листопада 2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в якому просить визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, а саме на автомобіль марки «Nissan» модель «Tiida», 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

В обгрунутвання позову покликається на те, що 08.09.2012 року помер чоловік позивача ОСОБА_4 Після смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема на вищевказаний автомобіль. Зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_5 Стверджує, що ОСОБА_5 до нотаріальної контори подано заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 24.05.2016 року невідомі особи здійснили крадіжку свідоцтва про реєстрацію зазначеного вище транспортного засобу, у звязку з чим у позивача відсутні правовстановлюючі документи на зазначений автомобіль. З цих причин нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом. Тому просить позов задоволити.

Позивач та її представник у судове засідання не зявились, однак від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.08.1976 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який було зареєстровано Львівським палацом урочистих подій, про що зроблено запис №2205.

У даному шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народився син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії ІІ-СГ №296064 від 17.11.1977 року.

08 вересня 2012 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 298833, виданим Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №595 від 08 вересня 2012 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема на автомобіль марки «Nissan» модель «Tiida», 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Спадкоємцями померлого першої черги за законом є ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

01 березня 2013 року ОСОБА_2 подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в якій зазначено, що спадщину ОСОБА_2 приймає.

У свою чергу, 01.03.2013 року ОСОБА_5 подав заяву до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про те, що відмовляється від належної йому частини спадкового майна, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4

Також встановлено, що ОСОБА_2 спадщину, у встановлений законом строк прийняла на все належне померлому майно, окрім транспортного засобу - автомобіля марки NISSAN, модель Tiida, реєстраційний номер НОМЕР_3, який належав померлому на праві приватної власності, оскільки 24 травня 2016 року невідомі особи здійснили крадіжку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме автомобіля НОМЕР_4.

Даний факт підтверджується довідкою від 01 червня 2016 року, виданою старшим слідчим Франківського ВП ГУНП у Львівській області. За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за №0001751 від 24.05.2016 року.

Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 листом від 16.08.2016 року повідомлено ОСОБА_2 про те, що останній для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на згаданий вище автомобіль, оскільки нотаріус позбавлений можливості видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину, враховуючи те, що в останньої відсутній правовстановлюючий документ на це спадкове майно.

За зверненням позивача, 05.08.2016 року Територіальним сервісним центром №4641 РСЦ МВС у Львівській області ОСОБА_2 надано витяг з журналу карток на транспортний засіб NISSAN Tiida, реєстраційний номер НОМЕР_3, який зареєстровано за ОСОБА_4. Тобто, дана відповідь підтверджує той факт, що померлому ОСОБА_4 належав на праві приватної власності вищевказаний автомобіль.

Окрім того, як вбачається із позову, майнових спорів з приводу заявлених вимог про спадкування зазначеного автомобіля не існує, інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4 немає.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягало державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Положенням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що судовому розгляду підлягають вимоги про визнання права на спадщину за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. А у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А частиною пятою цієї статті встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивачем надані суду докази неможливості отримання правовстановлюючих документів на прийняте спадкове майно.

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно залишити за позивачем, оскільки у позові ОСОБА_2 не просила про їх розподіл.

Керуючись ст.ст.15, 16, 331, 392, 1216-1218, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно, а саме автомобіль марки «Nissan» модель «Tiida», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 08 вересня 2012 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.