Справа №295/6812/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира

в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

при секретарі Савіній Л.І.

розглянув в відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної, майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири ,-

В С Т А Н О В И В :

07.05.2015 року позивач звернулась до суду з вищезгаданою позовною заявою, в якій вказала, що 18.04.2015 року з вини відповідачів, які проживають у квартирі № 22 по пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі, відбулось затоплення квартири №19 пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі, яка належить позивачу на праві власності. Враховуючи уточнені позовні вимоги, просить стягнути з відповідача кошти за завдану матеріальну шкоду у розмірі 8741,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, витрати понесені в зв"язку зі сплатою судового збору, проведення експертизи, надання правової допомоги.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, з урахуванням уточнюючих позовних вимог, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, оскільки вина відповідачів у залитті квартири відсутня. Представник ОСОБА_6 пояснила, що залиття сталось в наслідок зриву крану на кухні біля мийки, зазначила, що відповідачі пропонували позивачу здійснити ремонт власним силами, однак остання не погодилась. ОСОБА_5 заперечувала щодо висновку експерта, зазначила, що при проведенні експертизи не враховано фізичний знос, відновлювальні роботи, не погодилась з оцінкою вартості матеріалів, заперечувала щодо оцінки вартості меблів, крім того зазначила, що експертом не враховано, що кухонний куточок перетягувався, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки не встановлено чітку причину затоплення, крім того просила врахувати, що відповідач - її довіритель не була присутня при складанні акту. Питання про проведення повторної експертизи щодо завдання матеріального збитку представниками відповідача не порушувалося.

Свідок ОСОБА_7 - інженер комбінату "Рекорд", в судовому засіданні пояснив, що був присутній в квартирі позивача 18.04.2015 року під час залиття, зазначив, що вода шла зверху, був мокрий шов стиків перекриття, з люстри бігла вода, пояснив, що крім нього був сусід зверху, особа молодої статі, прізвище, ім"я та по батькові якого свідку не відомі, крім всказаних осіб був присутній представник КВЖРЕП та головний інженер комбінату "Рекорд".

Свідок ОСОБА_8- головний інженер комбінату "Рекорд", зазначив, що 18.04.2015 року він прибув до квартири № 19 за дзвінком ОСОБА_7, в даній квартирі з потолка та світильників капала вода на меблі, пол. Затоплення сталося з квартири зверху, присутні склали відповідний акт, який скріпили підписами присутніх та сусіда з квартири зверх, у з якої відбулось затоплення, свідок ОСОБА_9 піднімався в квартиру №22 для підписання вказаного акту сусідом ОСОБА_4 Свідок зазначив, що 21.04.2015року привозив майстра КВЖРЕП - ОСОБА_10 для складання акту. Будинок до 2002 року був на балансі комбінату "Рекорд".

Свідок ОСОБА_9- інженер комбінату "Рекорд" пояснив, що 18.04.2015 року його запросила ОСОБА_1 в зв"язку з затопленням. В квартирі були присутні працівники комбінату "Рекорд" , власниця квартири № 19 та її донька, особи, що проживають в квартирі 22 ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Під час огляду квартири № 19 вода бігла по потолку, бігла на меблі, присутні склали відповідний акт, який крім решти осіб підписав ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_11 за зверненням було складено акт про затоплення 18.04.2015 року, 21.04.2015 року передано власнику квартири № 19.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири №19 по пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі відповідно до договору купівлі-продажу частини квартири від 110.02.2003 року /а.с. 8/ та договору дарування частини квартири від 21.08.2002 року ( а.с. 28).

Зі змісту довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22.06.2016 року в квартирі № 22 по пров. 9-му Максютова , 5 в м.Житомирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Згідно акту від 18.04.2015 року складеного працівниками КП "КВЖРЕП" № 14 вбачається, що відбулося залиття квартири № 19 по пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі, в наслідок чого підтоплено стелю на кухні, коридорі, ванні кімнаті, пошкоджено стіни в коридорі, затопленням пошкоджено електропроводку в кухні, ванні та коридорі. /а.с.69/.

Зі змісту акту огляду приміщення від 18.04.2015 року, який складено в присутності ОСОБА_4- мешканця квартири № 22 пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі вбачається, що внаслідок витоку ( прорив біля підключення мийки) води було затоплено приміщення кухні, порушено з"єднання між плитами перекриття, мало місце витоку води з місць під"єднання світильників, частина води потрапила на меблі, чим привело їх до значного пошкодження. Суд вважає, що винними в залитті квартири позивача є саме мешканці № 22 пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобовязані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до обєктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в підїздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування.

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, при вирішенні даного спору обовязковому зясуванню підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні.

Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі у відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Згідно положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч. 2 ст. 65 речовими доказами є магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно висновку судово будівельно-технічної експертизи № С-006/11/15 від 17.11.2015 року вартість завданого матеріального збитку внаслідок залиття приміщень квартири №19 по пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі складає 6379,00 грн. ( а.с 99-108). Відповідно до звіту про оцінку майна від 17.11.2015 року вартість матеріального збитку пошкоджених меблів становить 2362,00 грн. ( а.с. 119-125). Таким чином, загальний розмір завданої матеріальної шкоди становить 8741,00 грн.

Судом приймається, як достовірний доказ на підтвердження розміру матеріальних збитків, які були спричинені внаслідок затоплення приміщень квартири висновок судової будівельно-технічної експертизи №С-006/11/15 від 17.11.2015 року та звіт про оцінку майна від 17.11.2015 року, оскільки відповідачі на спростування висновку та звіту інших доказів не надали, клопотання про призначення повторної експертизи з даних питань не заявляли. Крім того, представниками відповідача не було надано обґрунтованих заперечень з приводу вищезазначеного висновку експерта, які б дали суду підстави для сумніву в правдивості даного висновку.

Показами свідків підтверджується, що залиття квартири №19 по пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі відбулось 18.04.2015 року, шляхом витоку води зверху. З пояснень представника відповідача ОСОБА_6 вбачається, що остання була присутня в квартирі квартири №19 по пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі, зазначила, що витік води стався не з вини жильців квартири 22, оскільки стався зрив крану на кухні біля підключення мийки.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27.03.1992 №6 заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

В даному випадку халатне відношення мешканців квартири щодо невжиття всіх заходів по унеможливленню завдання шкоди шляхом належного використання та збереження підключення до санітарно-технічного обладнання і стало причиною залиття квартири позивача.

Таким чином, обєктивною стороною даного складу цивільного правопорушення є неправомірна дія невжиття всіх заходів по унеможливленню завдання шкоди, наслідок матеріальна шкода , заподіяна залиттям та причинний звязок зрив крану.

В звязку з цим, суд приходить до висновку, що залиття квартири позивача відбулося з вини мешканців квартири №22 по пров. 9-му Максютова, 5 у м. Житомирі, оскільки вони зобовязані були слідкувати за сантехнічним станом своєї квартири та неухильно дотримуватись правил поводження із сантехнічним обладнанням, однак цього зроблено не було.

Враховуючи викладене вище, суд, з урахуванням вимог законності, розумності та справедливості стягує солідарно з відповідачів на користь позивача 8741,00 грн. завданої матеріальної шкоди.

При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, судом враховуються спричинені йому душевні та моральні страждання, що повязано з перенесенням протягом тривалого часу незручностей проживання в непридатній, пошкодженій квартирі, потребою у додаткових зусиллях для організації звичного порядку життя, часу необхідного для відновлення попереднього стану квартири.

З урахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх негативних наслідків, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити дану вимогу частково та визначає розмір моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., які підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 1167 ЦК України.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів у межах частки кожного щодо користування квартирою відповідно, належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1042,80 грн., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви та 3195,60 грн. витрат понесених із проведенням судової експертизи.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року вбачається, що граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Законами України про Державний бюджет на 2015 рік та на 2016 рік мінімальна заробітна плата встановлена з 1 січня 2015 року по 30.11.2015 року в розмірі 1218,00 грн., з 01.12.2015 року - 1378 грн. Таким чином, за годину участі у судовому засіданні розмір компенсації за правову допомогу складає 487,20 грн. (1218 грн.х 40%) та 551,20 грн. (1378 грн.х40%). З журналів судових засідань вбачається, що представник позивача - ОСОБА_12 приймав участь у судових засіданнях:

- 29.05.2015 року - з 11 год. 06 хв. до 11 год. 30 хв. ( 24хв.);

- 15.06.2015 року - з 16 год. 32 хв. до 16 год. 36 хв. (4 хв.);

- 13.07.20152 року - з 16 год. 14 хв. до 16 год52 хв. (38хв.);

- 21.07.2015 року - з 14 год. 40 хв. до 16 год. 49 хв. (129 хв.);

- 17.02.2016 року - з 15 год. 39хв. до 15 год. 47 хв. (8 хв.);

Загалом за травень 2015- липень 2015 рік - 187 хв., що складає 1583,40 грн. (187 хв. х 487,20 грн. /час.) та з лютого 2016 роки - 73,49 грн. (8 хв. х 551,20 грн./ час). Крім того, представником надавалась правова допомога щодо ознайомлення з матеріалами справи в сумі 200,00 грн., щодо підготовки позовної заяви 500,00 грн, разова консультація ( кількість 4 рази) 800,00 грн., що загалом становить 1500,00 грн. та підтверджується актом приймання виконаних робіт від 28.03.2016 року( а.с. 154), оплату послуг щодо надання юридичної допомоги проведено відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 15 від 28.04.2015 року (.а.с. 143). З урахуванням викладеного, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 3156,89 грн. (1500,00 грн. + 1583,40 грн. + 73,49 грн.) витрат на правову допомогу, у межах частки кожного щодо користування квартирою.

Суд не приймає до уваги акти виконаних робіт про надання правової допомоги від 23.05.2016 року та від 23.06.2016 року, оскільки позивачем не надано суду докази про проведення

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 1166, 1167,1192 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 8741,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 з кожного по 347,60 грн. судового збору, по 1065,20 грн. витрат понесених з проведенням судової експертизи, по 552,30 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Чішман