Справа №: 398/5763/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" травня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Крімченко С.А

при секретарі Куліковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про визнання прав і обов«язків забудовника,-

встановив:

Позивач звернулася в суд з позовом, який було уточнено і просить визнати за нею права і обов» язки забудовника частини житлового будинку АДРЕСА_1 який належав ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла її баба ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її дід ОСОБА_4. Після їх смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги за законом являються донька померлих - ОСОБА_2, вона та її сестра - ОСОБА_3, оскільки їх батько - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ще до смерті його батьків. Вони прийняли спадщину, але не оформили її.

Вона як спадкоємець по закону звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті діда. Але нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим , що даний будинок не зданий в експлуатацію, про що свідчить постанова про відмову в вчиненні нотаріальної дії від 18 серпня 2010 року.

В судовому засіданні представник позивач підтримав уточнені позовні вимоги, просить їх задоволити.

Інтереси позивача в суді представляв по довіреності ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню.

Правовідносини сторін врегульовані ст. ст. 1218-1223, 1233-1236, 1268 -1275 ЦК України.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1266 ЦК України позивач є спадкоємцем за правом представлення.

Відповідно до вимог прикінцевих та перехідних положень до ЦК України Цивільний кодекс України в редакції 2004 року застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_6 його батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 42 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 73 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 74 роки помер ОСОБА_4, що підтверджуються копією свідоцтва про його смерть. Після їх смерті залишилося спадкове майно, яке до цього часу не успадковане.

За життя спадкодавцями не було складено та посвідчено нотаріально заповіт.

Судом встановлено що житловий будинок по АДРЕСА_1 було збудовано в 1969 році, будівництво проводилось на підставі договору про надання ОСОБА_4 у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 23 листопада 1960 року. Згідно акту від 08 березня 1960 року в натурі було відведено земельну ділянку загальною площею 600 кв. м. по АДРЕСА_2 в користування ОСОБА_4 для забудови відведеної ділянки. За життя спадкодавця у вказаний договір було внесено виправлення номеру будинку із АДРЕСА_2 по АДРЕСА_1 відповідно до рішення від 12 листопада 1966 року Виконавчого комітету Олександрійської міської Ради депутатів трудящих Кіровоградської області УРСР. Судом достовірно встановлено, що будь-кому свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не видавалося, а також відсутня правова реєстрація цього житлового будинку в Олександрійському БТІ. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер.

Суд дійшов висновку, що вказане будівництво відбулось на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва будинок не було здано в експлуатацію, тому до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом.

Спадкоємцями є позивач у справі та відповідачі. Позивач на час відкриття спадщини постійно не проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою від 31 травня 2010 року. Спадщину позивач прийняла після смерті діда, звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після його смерті. Але нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим , що даний будинок не зданий в експлуатацію і не зареєстрований за спадкодавцем в Олександрійському МБТІ, про що свідчить лист від 18 серпня 2010 року.

У разі смерті спадкоємця до відкриття спадщини, його родичі спадкують частку за правом представлення відповідно до вимог ст. 1266 ЦК України. У цьому випадку це є доньки померлого ОСОБА_6. При визначенні частки спадщини, яка б належала померлому спадкоємцю, застосовується такий самий порядок, як при спадкуванні за правом представлення. Якщо спадкоємців декілька, частка померлого родича ділиться між ними порівну.

Зазначені обставини вказують на те, що відповідно до вимог ст. ст. 181, 392 ЦК України та відповідно до вимог ст. ст. 1217-1222 ЦК України є наявним право позивача про визнання за нею права на спадкове нерухоме майно, на котре, як установлено судом не видавалось свідоцтва про право власності та яке не було зареєстрованим в Олександрійському МБТІ як нерухоме майно, тобто не видавалося будь-кому свідоцтво про право власності, а також відсутня правова реєстрація житлового будинку в Олександрійському БТІ. За викладених обставин якщо будівництво здійснювалось за законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно роз«ясень постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права і обов«язки як забудовника входять до складу спадщини.

Звернення до суду свідчить про те, що позивач від спадщини не відмовляється, що дає суду підстави для того, щоб визнати її спадкоємцем за законом на спадкові права, що раніше належали ОСОБА_4. Інші спадкоємці також звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи. За матеріалами спадкової справи спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 також є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Суд дійшов висновку, що факт не оформлення спадкодавцем у встановленому порядку права власності на житловий АДРЕСА_1, не є перешкодою для визнання прав забудовника на вказане нерухоме майно за позивачем. Відповідно даних Олександрійського МБТІ вказаний житловий будинок не значиться за померлим, оскільки після збудованого спадкодавцем житлового будинку до його смерті не була проведена державна реєстрація нерухомого майна і відповідно був відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджується довідкою, виданою Олександрійським МБТІ від 02 липня 2010 року.

Суд вважає доведеним, що позивач за правом представлення має право на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки її батько помер в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Її сестра - відповідач ОСОБА_3 євгенівна також має право на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 Відповідач у справі ОСОБА_2 - донька померлого- має право на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Викладене є підставою для суду встановити права та обов'язки забудовника саме за позивачем, оскільки саме вона в нотаріальній конторі прийняла спадкове майно, що залишилося у спадок після смерті її діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, оскільки син померлого - її батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Тому суд дійшов висновку, що позивач як спадкоємець померлого за правом представлення отримує право забудовника об»єкта нерухомості, зведення якого за життя розпочато спадкодавцем.

Керуючись ст.ст. 1218 ЦК України, ст.ст. 209, 215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 права забудовника в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий