Справа № 603/121/16-ц
Провадження №2/603/57/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Швець Н.С.,

сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, шлюб носить формальний характер.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у ньому. Просить розірвати шлюб із відповідачем, вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні відносно розірвання шлюбу не заперечив, проте не погодився із доводами позивача з приводу причин розпаду сім»ї. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2013 року, про що Висоцькою сільською радою Монастириського району Тернопільської області видано свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ИД №096732.

У сторін народилась дитина: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом установлено, що між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, протягом останніх десяти місяців вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені.

У судовому засіданні сторони зазначили, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, вони не бажають зберігати сім»ю.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Також позивач просить стягнути із відповідача в її користь понесені судові витрати, зокрема 551 грн. 20 коп. сплаченого при зверненні до суду із позовною заявою судового збору та 300 грн. витрат на правову допомогу (згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 25.02.2016 року та додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 25.02.2016 року із розрахунком за надану правову допомогу адвоката ОСОБА_5Я.).

Згідно частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Розмір витрат на правову допомогу визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у свої Постанові №10 від 17.10.2014 року у пункті 48 судам роз»яснив, що втрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Отже, слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та 300 грн. витрат на правовому допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстрований 20 серпня 2013 року Висоцькою сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №05.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_1 судові витрати в вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. та понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Ю.Г.Гудкова

Суддя: ОСОБА_6