Провадження № 2/0202/140/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Величко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість на свою користь за кредитним договором № 3-138м/2007 від 27.08.2008 року у розмірі 27 654,73 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 11.07.2013 року складає 221 047 грн. 96 коп.; з ПАТ «Акцент банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000 грн. 00 коп., з ОСОБА_1 на свою користь стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3 200 грн. 00 коп. та з ОСОБА_1, ОСОБА_2 стягнути судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 3-138м/2007 від 27.08.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 12 000 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.11.2012 року. Проте, в порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, договором поруки№ДП-1-138м/2007 від 27.11.2007 року з ОСОБА_2, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2013 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості була задоволена частково.

Ухвалою суду від 15 квітня 2015 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2013 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано.

При новому розгляді справи відповідачем ОСОБА_2 було заявлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

В судових засіданнях, які проводилися в режимі відеоконференції були присутні представник позивача та відповідач ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Про причину неявки суд не повідомила.

Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 02.03.2016 року просив суд розглядати справу за його відсутності та не заперечував щодо задоволення позовних вимог позивача.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача в судовому засіданні, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2007 року між відповідачем ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») був укладена кредитна угода № 138м/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15 000 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.11.2012 року.

П. 1.1 Кредитної угоди № 138м/2007 від 27.11.2007 року передбачено, що надання коштів здійснюється окремими частинами - Траншами кредиту (Транш - визначена сума коштів, обговорена в договорі про видачу Траншу, надана в рамках Кредитної угоди), сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати суму, обговорену в п. 1.2 даної Угоди.

Відповідно до п. 1.2 Кредитної угоди загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди: 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч доларів США 00 центів) доларів США.

Згідно п. 1.4 Кредит надається на споживчі потреби.

Відповідно до п. 4.1 за користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення Траншу кредиту згідно до п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 цієї Угоди, п.п. 1.3, 4.1, 4.2, 4.3 договорів про витрачу траншів, позичальник сплачує відсотки в розмірі 16% річних, а при порушенні позичальником будь - якого із зобовязань по погашенню кредиту 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості ( п.4.3).

П. 6.6 Кредитної угоди передбачено, що при порушенні Позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даною угодою, більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим Банк змушений звернутися до суду, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Також встановлено, що 27.08.2008 року між відповідачем ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») був укладений Договір про видачу траншу № 3-138м/2007, відповідно до п. 1.1 якого кошти, надані Банком у рамках даного Договору, надаються в сумі, що не перевищує суму ліміту, що зазначена в п. 1.2 Кредитної угоди на термін і на умовах, передбачених у даному Договорі і Кредитній угоді, а Позичальник зобов'язується повернути отриманий Транш кредиту, сплатити відсотки на суму Траншу кредиту, у встановлені даним Договором терміни, а також виконати свої зобов'язання згідно цього Договору і Кредитної угоди № 138м/2007 від 27.11.2007 року у повному обсязі.

Згідно п. 1.2 Договору про видачу траншу № 3-138м/2007 від 27.08.2008 року сума Траншу кредиту: 12 000 (дванадцять тисяч доларів США 00 центів) доларів США.

Вимоги до відповідача ОСОБА_1 були забезпечені шляхом укладання між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_2 договору поруки № ДП 1-138м/2007 від 27.11.2007 року.

Відповідно до п. 4 Договору поруки № ДП 1-138м/2007 від 27.11.2007 року, у випадку невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно до п. 12 Договору сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом 5 (пяти) років з моменту порушення взятого зобов'язання боржником за Кредитною угодою № 138м/2007 від 27.11.2007 року.

Між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_2 27.08.2008 року була укладена Додаткова угода №1 до Договору поруки № ДП 1-138м/2007 від 27.11.2007 року, якою був змінений п. 1 Договору поруки, відповідно до якого була змінена відсоткова ставка - з 32% до 40% річних за порушення строків повернення кредиту.

Також вимоги до відповідача ОСОБА_1 були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № 138м/2007 від 27.08.2008 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років.

Як вказав в позовній заяві позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № 3-138м/2007 від 27.08.2008 року заборгованість за нею станом на 11.07.2013 р. склала 28 906,29 дол. США, в тому числі 8 834,65 дол. США заборгованість за кредитом; 10 139,99 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 129,87 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 5 395,50 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 31,28 дол. США штраф (фіксована частина); 1 375,00 дол. США штраф (процента складова).

Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони зобовязані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Однак позивач в порушення вимог ч. 3 ст. 131 ЦПК України не надав суду жодної інформації щодо судових рішень по справі.

Відповідачем ОСОБА_2 надано суду копію рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2013 року по цивільній справі №2-387/11 за позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, яким позовні вимоги позивача задоволені. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» за договором № 3-138м/2007 від 27.08.2008 року у сумі 10 858,49 доларів США та 250,00 грн. звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до умов укладеного сторонами договору іпотеки № ДІ 1-138м/2007 від 27.11.2007 року.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 16 вересня 2013 року по цивільній справі № 22ц/793/2529/13 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно - апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2013 року по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно - скасовано.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно - задоволений частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитною угодою № 3-138м/2007 від 27.08.2008 року в сумі 10 858,49 доларів США, в тому числі: 9 024,49 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 179,79 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 90,05 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 38,09 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 517,07 доларів США - штраф (процентна складова), звернено стягнення на належну ОСОБА_1 квартиру 15 в м. Черкаси по вул. Вернигори, 9, шляхом її продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2013 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 16 вересня 2013 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження ( а.с. 85-92).

Однак суду не надано позивачем інформації щодо виконання чи не виконання вищевказаного рішення та реалізації предмету іпотеки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд приймає до уваги, що між сторонами була укладена вищевказана кредитна угода №138м/2007 від 27.11.2007 року на загальну суму кредиту 15000,00 дол. США, договір про видачу траншу №3-138/2007 від 27 серпня 2008 року згідно якого сума траншу 12000,00 дол. США, однак в судовому засіданні представником позивача було надано для огляду меморіальний ордер на 3000 дол. США, та не було надано для огляду оригінал меморіального ордеру на видачу готівки в сумі 12000 дол. США, представником позивача було зазначено, що даний оригінал в матеріалах кредитної справи відсутній, договір поруки з ОСОБА_2 був укладений на суму 15000 дол. США, суд позбавлений можливості визначитися із загальною сумою заборгованості, оскільки не відомо про всі ухвалені рішення між сторонами справи та їх виконання, та не надані всі належні докази по справі, а оскільки представник позивача просив суд розглядати справу на наявних доказах,то виходячи із вищевикладеного, позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню за їх недоведеністю.

Стосовно вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення суми з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» за договором поруки.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З урахуванням того, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" стосовно стягнення суми з ПАТ "Акцент-Банк" за договором поруки витікають з відносин, які виникли на підставі договору укладеного між юридичними особами, то такі вимоги не можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства.

Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745цс15 та від 08 листопада 2015 року № 6-1737цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк " про стягнення заборгованості за договорами поруки підлягає закриттю.

Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ КБ «ПриватБанк», що розгляд його позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» і про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 554, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 27, 30, 60, 61, 88, 169, 205-206, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» доОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк про стягнення заборгованості закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар