Справа № 755/6612/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити факт смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ялта АРК.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ялта АРК померла її мати ОСОБА_2. Лікарське свідоцтво про смерть її матері видане Ялтинською міською лікарнею №1 Російської Федерації, яке не має юридичної сили на території України. Свідоцтво про смерть її матері, вона не отримувала.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у заяві, просила заяву задовольнити. Пояснила суду, що вона та її мати є особами переміщеними з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції, а саме з м. Луганськ. У червні 2015 року її мати поїхала в м. Ялта провідати свою сестру. Вона постійно підтримувала з мамою зв`язок телефоном. Згодом їй зателефонувала мити та повідомила, що погано себе почуває. Вона одразу ж приїхала в м. Ялта та госпіталізувала маму до лікарні. Стан здоров`я матері не покращувався, лікарі виявили у неї рак крові. Вона мала намір перевезти маму в іншу лікарню, однак у зв`язку з тим, що маму була пневмонія, лікарі не дозволяли цього. В ніч з 16 на ІНФОРМАЦІЯ_3 мама померла в лікарні. Оскільки мама все життя проживала у м. Луганськ, вони вирішили її поховати поруч з її батьками. Вона знайшла чоловіка який згодився перевезти тіло мами до Луганську, де 23 липня 2015 року вона поховала маму. На її прохання свідоцтво про поховання мами було видане КП «Ритуальна служба м. Луганська» з печаткою держави Україна. Свідоцтво про смерть матері ні в м. Ялта ні в м. Луганськ, вона не отримувала так як воно не є дійсним на території України. Встановлення факту смерті матері їй необхідне для оформлення її спадкових прав.

Представник заінтересованої особи - Відділу реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справу за відсутності представника.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що померла є його двоюрідною сестрою та у зв`язку з окупацією м. Луганськ проживала у нього. В червні 2015 року померла поїхала в м. Ялта провідати їх сестру та раптово померла. Похована ОСОБА_2 в м. Луганськ поруч зі своїми батьками. Оскільки він колишній військовий не міг бути на поховані ОСОБА_2

Вислухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась заявник ОСОБА_1, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

27 жовтня 2007 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_1.

Яке вбачається з копій паспортів громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2, останні зареєстровані в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки від 11 листопада 2014 року та від 26 листопада 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ялта померла ОСОБА_2

Документом, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 є медичне свідоцтво про смерть видане 20 липня 2015 року Ялтинською міською лікарнею №1 державного бюджетного закладу охорони здоров`я Республіки Крим Російської Федерації.

Відповідно до свідоцтва про поховання від 23 липня 2015 року №115/2015 виданого КП України «Ритуальна служба міста Луганськ», ОСОБА_2 похована на кладовищ в м. Луганськ 23 липня 2015 року.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені обставини позбавляють заявника можливості зареєструвати факт смерті матері та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із смертю матері.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Таким чином, видане органом на території м. Ялта лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2, не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянки ОСОБА_2, що створює перешкоди та робить неможливим оформлення спадкових прав заявника, як спадкоємця за законом на майно, що залишилось після смерті громадянки ОСОБА_2

Заявник звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районному управлінні юстиції у м. Києві з заявою про видачу свідоцтва про смерть.

Державна реєстрація смерті громадянки ОСОБА_2 не була проведена на території України, оскільки відповідно до наданої довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ст. 257-1 Цивільного процесуального кодексу України - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно п.8 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Враховуючи, що в судовому засіданні заявником доведено факт смерті її матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ялта, та враховуючи те, що реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки ОСОБА_2 у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 212- 215, 256, 257-1 ЦПК України, Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, уродженки м. Снятін Івано-Франківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, особи жіночої статі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ялта Автономна Республіка Крим, причина смерті легенево-серцева недостатність, двостороння пневмонія, гострий лейкоз невизначеного кліткового типу.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: