Справа № 573/1021/16-ц
Номер провадження 2/573/399/16
РІШЕННЯ

іменем України

21 червня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2, Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

26 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка знаходиться на території Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області. За життя мати склала заповітна користь свого сина, а її рідного брата - ОСОБА_2. Останній не має наміру приймати спадщину після матері. Фактично спадщину після смерті матері прийняла вона, розпорядилася речами, зберігала документи, однак юридично не оформила у зв'язку з втратою сертифіката на право на земельну частку (пай). Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну частку (пай) площею 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Ободівської сільської ради, посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_1 від 10 грудня 1996 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, представник останньої за довіреністю ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 28).

Представник відповідача - Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають (а. с. 27).

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 23).

Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину.

Судом встановлено, що матір'ю позивачки ОСОБА_1 була ОСОБА_3 (а. с. 4-5, 12, 30).

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ободи Білопільського району Сумської області (а. с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Ободівське», розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_1, виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 06 грудня 1996 року №348, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №29 (а. с. 7).

Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Ободівської сільської ради Білопільського району 28 грудня 1992 року, за реєстровим номером 108 ОСОБА_3 все своє майно заповіла сину - ОСОБА_2 (а. с. 9).

У відповідності до довідки Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 20 квітня 2016 року ОСОБА_3 постійно до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та проживала за адресою: Білопільський район, с. Макіївка одна. Заповіт від імені останньої посвідчено виконкомом Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області 28 грудня 1992 року за реєстровим номером 108. Реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 43909809. Вказаний заповіт не змінювався та не відмінявся. Спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її донька, ОСОБА_1, яка поховала матір, розпорядилася речами та зберігала документи, тобто фактично прийняла спадщину (а. с. 11).

Відповідно до заяви від 29 березня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Глушковського нотаріального округу Курської області Росії, ОСОБА_2 повідомив, що спадщину матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, не приймав, на неї не претендує, оформляти свої спадкові права не бажає, до суду для поновлення строку для прийняття спадщини і розподілу спадкового майна звертатися не має наміру (а. с. 10).

Садкова справа після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заведена (а. с. 24).

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що позивачка як спадкоємиця першої черги за законом прийняла спадщину після смерті матері в порядку, встановленому ст. 549 ЦК УРСР. Спадкоємець за заповітом, ОСОБА_2, який залучений до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, спадщину після померлої матері в установленому законом порядку не прийняв.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Аналогічні положення закріплені і в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності САПТЗТ «Ободівське», розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №29 в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з втратою оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 29).

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 527, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, ст. 81, п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2, Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Ободівське», розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 10 грудня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 06 грудня 1996 року №348, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №29.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: