Провадження №2/760/6587/16;
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суддя -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути на свою користь з відповідача матеріальні збитки у розмірі 120 690 грн., втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 9481,90 грн., моральну шкоду, завдану дорожньо-транспортною подією у розмірі 10 000 грн.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Так, ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві самостійні вимоги: майнову та вимогу про відшкодування моральної шкоди, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Дослідивши матеріали справи, було встановлено, що позивачем було сплачено судовий у розмірі 1401,72 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.646732231.1 від 07.11.2016.

Пунктом 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

Ст. 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

В п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Так, позивачем визначено ціну позову 140 171,90 грн., яка складається з: 120 690 грн. ремонту автомобіля, 9481,90 грн. втрат товарної вартості автомобіля, 10 000 грн. моральної шкоди, однак вбачається, що позивачем заявлено 2 вимоги: 1 немайнову про відшкодування моральної шкоди та 1 майнову, проте сплачено судовий збір на підставі визначеної ним ціни позову.

Як вбачається з позову, позивач просить стягнути відшкодування матеріальної шкоди в сумі 130 171, 90 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн., отже за майнові вимоги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1301,72 грн., а за немайнову моральну - 551,20 грн.

А тому позивачу необхідно доплатити судовий збір за заявлені ним вимоги у сумі - 451,20 грн.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: