Справа №345/4044/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2016 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.,

секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, стверджуючи, що 18.05.2005 року померла його бабуся ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на ? житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. Січових Стрільців, 96 в с. Вістова Калуського району Івано-Франківської області. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову у видачі даного документа, так як ним пропущений строк прийняття спадщини, а також тому, що в рішенні народного суду Калуського району Івано-Франківської області від 02.08.1988 року по справі № 2-103 про розподіл будинку не зазначено номер будинку, вулицю, місцезнаходження будинку і вищевказане рішення не зареєстроване в органах державної реєстрації. Оскільки спадкоємець першої черги, син спадкодавця ОСОБА_2 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, інших спадкоємців першої черги немає, з 2005 року ОСОБА_1 проживає в даному будинку та несе витрати по його утриманню, то він просить суд визнати за ним право власності на вищезазначене спадкове майно. Крім того, щодо пропуску строку прийняття спадщини позивач пояснив, що вважав, що після смерті бабусі право на спадщину оформив його батько ОСОБА_2, а також він часто перебував на роботі за кордоном. Через ці обставини він не встиг у визначений законом строк оформити необхідні документи для прийняття спадщини.

У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав письмову заяву про слухання справи у його відсутності та у відсутності позивача, зазначивши, що позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяви про визнання позову в повному обсязі, справу просили розглядати без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 18.02.2005 року померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Також судом встановлено, що 15.12.1987 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано (а.с. 22).

З копії рішення народного суду Калуського району Івано-Франківської області від 02.08.1988 року по справі № 2-103, 1988 рік, про поділ житлового будинку та надвірних споруд вбачається, що ОСОБА_4 була виділена частка будинку в с. Вістова Калуського району, що належав ОСОБА_5 (а.с. 9).

Згідно довідки №1068 від 27.10.2015 року, виданої виконкомом Вістівської сільської ради, відповідно до записів в господарській книзі № 5 (1995-2000 рр.) виконкому Вістівської сільської ради за ОСОБА_4 значиться ? цегляного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Вістова по вул. Січових Стрільців (бувша Леніна) 96, калуського району Івано-Франківської області, і розташований на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га (а.с. 8).

Згідно даних, що містяться в технічному паспорті, домоволодіння складається з житлового будинку площею 79,7 м.кв. (літера «А»), гаражу площею 44,9 м.кв. (літера «Б»), убиральні площею 1,3 м.кв. (літера «В»), криниці (№1), воріт (№2), огорожі (№3, 4), його інвентаризаційна вартість 174145 гривень 00 копійок (а.с. 25-27).

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння фактично належало спадкодавцю, однак він не встиг оформити право власності на нього.

Після смерті бабусі позивач звернуся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 5), однак листом № 31/02-32 від 17.02.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва, так як ним пропущений строк для прийняття спадщини, а також в рішенні народного суду Калуського району Івано-Франківської області від 02.08.1988 року по справі № 2-103 про розподіл будинку не зазначено номер будинку, вулицю, місцезнаходження будинку і вищевказане рішення не зареєстроване в органах державної реєстрації (а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що на час смерті ОСОБА_4 проживала сама (а.с. 8).

ОСОБА_1, згідно довідки № 1070 від 27.10.2015 року, виданої виконкомом Вістівської сільської ради, проживає в даному будинку після смерті бабці з 2005 року по даний час та доглядає господарство (а.с. 12).

Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Як передбачено ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причин,оскільки виїзжав на сезонні роботи за межі України.

Син спадкодавця, ОСОБА_2, спадкоємець першої черги за законом, подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 6).

ОСОБА_1, онук спадкодавця, являється спадкоємцем пятої черги, інші спадкоємці пятої черги ОСОБА_3, онук спадкодавця, претензій до спадкового майна не має.

Спадкоємців, які б в силу ст.1241 ЦК України мали право на обовязкову частку у спадщині, немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався, відсутні інші особи, які б зверталися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини.

Таким чином суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезгадане спадкове майно, оскільки остання після смерті спадкодавця належним чином прийняла спадщину.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 376, 1220, 1221,1222, 1235, 1258, 1261, 1265, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 208, 209, 212-216, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, померлого 18.02.2015 року, а саме на 1/2 садибного (індивідуального) житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Січових Стрільців, 96 в с. Вістова Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя