БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2582/15-ц
Провадження № 2/497/29/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенко І. В.

за участю секретаря судового засідання Бекметової Х.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ АВТО» про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом , уточнивши позовні вимоги (а.с.1,16,90), просив постановити судове рішення , яким стягнути з відповідача на його користь: - не донараховану та не виплачену йому заробітну плату за період з 19 червня 2010 року по 01 травня 2011 року та за період з 01 січня 2012 року по 30 листопада 2012 року, - заробітну плата за 04 години кожного робочого дня , які він витрачав на підготовку автобусу до рейсу , - не виплачену заробітну плату за червень 2011 року, - витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. При цьому позивач посилався на те, що він з 19 червня 2010 року по 01 грудня 2012 року працював водієм у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Комфорт Авто» (надалі ТОВ «Комфорт Авто») , виконував маршрути за рейсом «Олександрівка Одеса АВ «Привоз» - Олександрівка» . Заробітна плата за період з 19 червня 2010 року по 01 травня 2011 року стягнена на його користь за рішеннями суду, а за період з 01 січня по 30 листопада 2012 року йому заробітна плата виплачена відповідачем . Але за весь цей період заробітна плата на його користь стягнення з розрахунку 08 годин робочого часу за один робочий день. Фактично ж в зазначений період часу він виконував маршрут «Олександрівка Одеса АВ «Привоз» - Олександрівка» самостійно ( тобто один водій на маршруті) та його робочий час згідно паспорту маршруту складав 11 годин 02 хвилини за кожний робочий день . Тому заробітна плата йому нарахована неправильно та підлягає доплаті заробітна плата за фактично відпрацьований робочий час , а саме підлягає доплаті заробітна плата за 03 години 02 хвилини кожного робочого дня за весь зазначений період.

Крім того, позивач посилається на те, що кожного робочого дня перед виїздом на маршрут він готував автобус до рейсу, а саме ремонтував автобус, перевіряв його технічний стан, прибирав в автобусі та подавав автобус на платформу за 30 хвилин до відправлення. Таким чином на підготовку автобусу до рейсу він кожного робочого дня у зазначений період часу витрачав по 04 години. Але заробітна плата йому за цей час відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась. Тому він просить стягнути додатково з відповідача на його користь заробітну плату за період з 19 червня 2010 року по 01 травня 2011 року та за період з 01 січня 2012 року по 30 листопада 2012 року додатково за 04 години кожного робочого дня.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги щодо стягнення не донарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з 19 червня 2010 року по 01 травня 2011 року та за період з 01 січня 2012 року по 30 листопада 2012 року в повному обсязі. Позовна заява ОСОБА_1 щодо стягнення не виплаченої заробітної плати на червень 2011 року залишена без розгляду ухвалою суду від 15 червня 2016 року за заявою позивача (а.с.191).

Представник відповідача ТОВ «Комфорт Авто» ОСОБА_3, який дії на підставі довіреності , позов визнав частково та пояснив, що позивач дійсно працював у ТОВ «Комфорт Авто» водієм на маршруті «Олександрівка Одеса АВ «Привоз» - Олександрівка» . За цим маршрутом було закріплено чотири водія , тобто товариством була забезпечена можливість виконання рейсу двома водіями день через день. Заробітна плата нараховувалась позивачу як і іншим водіям за 08 годин робочого часу відповідно до паспорту маршруту та з врахуванням виконання рейсу двома водіями. Нарахована заробітна плата виплачена позивачу в повному обсязі. Щодо передрейсової підготовки автобусу , то позивач не надав жодних доказів про те, що він кожного робочого дня 04 години свого часу витрачав на ремонт та підготовку автобусу до рейсу. В паспорті маршруту визначено, що на платформу автобус має бути поданий за 20 хвилин до відправлення, цей час врахований при визначенні тривалості робочого часу водіїв та часу їх відпочинку. Ремонтувати автобус позивач мав можливість безпосередньо у ТОВ «Комфорт Авто» , де працює слюсар. Крім того, зборами засновників товариства від 10 червня 2010 року було прийнято рішення, згідно якого різниця між доходами за маршрутом та обовязковити платежами видавалась водію, за яким закріплений транспортний засіб, на обслуговування автобусу. Тому вимога позивача щодо стягнення зарплати за час передрейсової підготовки автобусу є безпідставною.

ТОВ «Комфорт Авто» згідно виплатити позивачу донараховану заробітну плату за період з 19 червня 2010 року по 01 листопада 2010 року в сумі 1113 грн. 31 коп. та за період з 01 січня по 30 листопада 2012 року в сумі 3621 грн. 37 коп. відповідно до наданих розрахунків. В період часу з 01 листопада 2010 року по 01 травня 2011 року позивач в товаристві не працював , він працював у Ренійському АТП, а тому не має підстав для донарахування позивачу заробітної плати за цей період.

Заслухавши пояснення сторін , свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата це винагорода , обчислена , як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст.. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу , що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Судом встановлено, що позивач працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Комфорт Авто» в період часу з 19 червня 2010 року по 01 грудня 2012 року водієм транспортних засобів , що підтверджується наказами № 27 від 19 червня 2010 року, № 72 від 21 листопада 2013 року (а.с. 36,191,192).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 10 липня 2014 року з ТОВ «Комфорт Авто» на користь позивача стягнена заробітна плата за період з 19 червня 2010 року по 01 листопада 2010 року з врахуванням індексації в сумі 3901 грн. 42 коп. (а.с.78-82).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 лютого 2015 року з ТОВ «Комфорт Авто» на користь позивача стягнена заробітна плата за період з 01 листопада 2010 року по 01 травня 2011 року в сумі 2550 грн. (а.с.83-85). Ці рішення судів набрали законної сили та виконані , заробітна плата у розмірах, визначених рішеннями судів, виплачена позивачу.

При цьому судом встановлено , що заробітна плата за період з 19 червня 2010 року по 01 листопада 2010 року, яка стягнена на користь позивача за рішенням Болградського районного суду від 10 липня 2014 року , була нарахована позивачу ТОВ «Комфорт Авто» за відпрацьовані ним робочі дні: у червні 10 днів, у липні 15 днів, у серпні 12 днів, у вересні 9 днів, у жовтні 3 дні за 8 годин робочого часу кожного робочого дня , що підтверджується табелями обліку робочого часу за цей період (а.с.49-57) .

Заробітна плата за період з 01 листопада 2010 року по 01 травня 2011 року стягнена на користь позивача за рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 лютого 2015 року за відпрацьовані ним в цей період 30 робочих днів згідно відомостей електронного диспетчерського журналу, наданих ПАТ «Чорноморська транспортна компанія» (а.с.86). При визначенні розміру заробітної плати за цей період суд виходив з розрахункової заробітної плати за один робочий день 85 грн. згідно довідок, наданих позивачу відповідачем (а.с.193-195) , тобто суд виходив з заробітної плати , яка нараховувалась позивачу за 8 годин робочого часу кожного робочого дня.

За період з 01 січня по 30 листопада 2012 року заробітна плата нарахована та виплачена позивачу за відпрацьовані робочі дні: у січні 8 днів, у лютому 9 днів, у березні 5 днів, у квітні 12 днів, у травні 7 днів, у червні 10 днів, у липні 8 днів, у серпні 9 днів, у вересні 15 днів , у жовтні 15 днів, у листопаді 14 днів , що підтверджується відомостями виплати заробітної плати (а.с.109-123) та довідкою ТОВ «Комфорт Авто» (а.с.157). Заробітна плата нарахована позивачу за липень, серпень і листопад 2012 року за 11 годин 02 хвилини робочого часу кожного робочого дня , за решту місяців заробітна плата нарахована за 8 годин робочого часу кожного робочого дня.

Судом встановлено , що у періоди з 19 червня 2010 року по 01 травня 2011 року та з 01 січня 2012 року по 30 листопада 2012 року у вказані вище робочі дні позивач , працюючи водієм ТОВ «Комфорт Авто», виконував рейс самостійно (тобто працював один водій на маршруті). Це підтверджується як поясненнями позивача , так і поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Так свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює водієм у ТОВ «Комфорт Авто» , у 2010 2012 роках разом з ОСОБА_1 він працював на маршруті «Олександрівка Одеса АВ «Привоз» - Олександрівка», рейс виконував завжди один водій , 4 дні працював ОСОБА_1, потім 4 дні працював він свідок, іноді іх підмінювали інші водії, але маршрут завжди виконував один водій самостійно без напарника . Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду пояснили , що вони у 2011 2012 роках неодноразово їздили на маршруті «Олександрівка Одеса Олександрівка» разом з водієм ОСОБА_1 , а іноді з водієм ОСОБА_4, рейс завжди виконував один з цих водіїв до м. Одеса та назад. Це підтверджується також відомостями електронного диспетчерського журналу, наданими ПАТ «Чорноморська транспортна компанія» (а.с.86), згідно яких в період з 01 листопада 2010 року по 01 травня 2011 року рейси за маршрутом «Олександрівка Одеса АВ «Привоз» - Олександрівка» протягом 30 робочих днів виконував один водій ОСОБА_1 Відповідач, стверджуючи , що за маршрутом було закріплено чотири водія , не надав жодних доказів на спростування того, що позивач у вказані вище робочі дні виконував рейс самостійно.

Згідно паспорту автобусного маршруту регулярних перевезень «Олександрівка Одеса АВ «Привоз» - Олександрівка» час перебування водія в путі та управління транспортним засобом складає 11 годин 02 хвилини (а.с.26-30). З врахуванням встановленого суд вважає, що заробітна плата позивачу за вказані періоди часу мала бути нарахована за фактично відпрацьований робочий час , тобто за 11 годин 02 хвилини робочого часу за кожний робочий день, в той час як фактично відповідачем позивачу нарахована та виплачена заробітна плата за 08 годин робочого часу за кожний робочий день ( крім липня , серпня та листопада 2012 року).

Відповідачем проведено донарахування заробітної плати , що підлягала виплаті позивачу за період з 19 червня 2010 року по 01 листопада 2010 року за 11 годин 02 хвилини робочого часу за кожний робочий день , в сумі 1113 грн. 31 коп. (а.с.188) та за період з 01 січня 2012 року по 30 листопада 2012 року в сумі 3621 грн. 37 коп. (а.с.181). Ці суми підлягають стягненню на користь позивача.

За період з 01 листопада 2010 року по 01 травня 2011 року відповідачем розрахунок не донарахованої заробітної плати до суду не надано з посиланням на те, що у цей період позивач не працював у ТОВ «Комфорт Авто» , рейси не виконував , а працював у Ренійському АТП. Разом з тим та обставина , що позивач в період з 01 листопада 2010 року по 01 травня 2011 року 30 робочих днів відпрацював у ТОВ «Комфорт Авто» та виконував маршрут «Олександрівка Одеса АВ «Привоз» - Олександрівка» встановлена рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 лютого 2015 року, яке набрало законної сили (а.с.83-85). Оскільки відповідач категорично відмовляється від надання розрахунку не донарахованої та не виплаченої позивачу за цей період заробітної плати , суд виходить з обставин , встановлених вказаним рішенням апеляційного суду Одеської області , яке має при вирішенні цього спору преюдиціальне значення. Заробітна плата за період з 01 листопада 2010 року по 01 травня 2011 року стягнена рішенням апеляційного суду на користь позивача з розрахунку 85 грн. за один робочий день за 30 відпрацьованих днів за 8 годин робочого часу кожного робочого дня. Відповідно заробітна плата за один робочий час складає : 85 грн. : 8 годин = 10 грн. 63 коп. Заробітна плата підлягає донарахуванню за 03 години 02 хвилини х 10 грн. 63 коп. = 32 грн. 10 коп. За 30 робочих днів підлягає стягненню: 32грн.20 коп. х 30 днів = 963 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню на користь позивача за періоди з 19 червня 2010 року по 01 травня 2011 року та з 01 січня 2012 року по 30 листопада 2012 року : 1113 грн. 31 коп. + 3621 грн. 37 коп. + 963 грн. = 5697 грн. 68 коп. З цієї суми підлягають утриманню прибутковий податок та інші зобовязальні платежі , в тому числі страхові внески

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення заробітної плати за 04 години передрейсової підготовки за кожний робочий день задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до Положення про робочий час та час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України 07.06.2010 року № 340, склад робіт підготовчо заключного періоду та час на їх виконання встановлюється Перевізником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Відповідач не надав суду відомостей про склад робіт підготовчо - заключного періоду та час їх виконання (а.с.68-69), що суд розцінює як відсутність у ТОВ «Комфорт Авто» такого документу. Разом з тим час праці та відпочинку водіїв визначено у графіку режиму праці та відпочинку водіїв на маршруті «Олександрівка Одеса АВ «Привоз», який перевірено компетентною комісією на відповідність умовам перевезень та затверджено у визначеному законом порядку (а.с.26-30). Паспортом маршруту враховано час подачі автобусу на платформу для посадки пасажирів. Загальними зборами засновників ТОВ «Комфорт Авто» від 10 червня 2010 року було прийнято рішення про видачу водіям грошових коштів , що складають різницю між оплатою обовязкових платежів та загальним доходом за маршрутом, для обслуговування транспортного засобу (а.с.144). Відповідно до посадової інструкції водій ТОВ «Комфорт Авто» зобовязаний слідкувати за технічним станом закріпленого за ним транспортного засобу , ремонтувати та обслуговувати його (а.с.189). У ТОВ «Комфорт Авто» з 2006 року працює слюсар з ремонту транспортних засобів, тобто у позивача була можливість ремонтувати автобус безпосередньо у товаристві (а.с.190). Разом з тим позивачем не надано до суду будь - яких належних доказів про те, що він кожного робочого дня 04 години або іншу кількість часу витрачав на ремонт автобуса , перевірку його технічного стану та прибирання. Тому суд вважає ці вимоги позивача недоведеними та такими , що не підлягають задоволенню.

Вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. підлягає частковому задоволенню. За змістом ст.. 79 ч.1,3 п.2, 84 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат , повязаних з розглядом справи; до витрат , повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу; граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст.. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Правову допомогу позивачу при розгляді цієї справи надавала ОСОБА_7, яка діяла від імені позивача на підставі довіреності (а.с.100), яка має вищу юридичну освіту , є субєктом підприємницької діяльності та з якою позивачем укладено договір про надання правової допомоги (а.с.169). Згідно квитанції від 05 квітня 2016 року позивачем сплачено ОСОБА_7 за надання правової допомоги в цій справі 2000 грн. (а.с.168). Представник позивача ОСОБА_7 безпосередньо приймала участь у судовому засіданні при розгляді цієї справи : 16 березня 2016 року з 10.04 до 10.07 години , всього 03 хвилини (а.с.100). Представник відповідача ОСОБА_7 не надала суду пояснень та не надала доказів про те, скільки часу було нею витрачено на вчинення окремих процесуальних дій та на ознайомлення з матеріалами справи.

На момент ухвалення рішення суду в цій справі мінімальний розмір заробітної плати складає 1378 грн. 40% від мінімальної заробітної плати складає 551 грн. 20 коп. Відтак граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь представника відповідача в судових засіданнях при розгляді цієї справи складає: 551.20 грн. : 60 хвилин х 03 хвилини = 27 грн. 56 коп.

Відповідно до ст.. 88 ч.3 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 94,97,108,115,232,233 Кодексу законів про працю України , ст. 10,11,60,131,212-215,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ АВТО» на користь ОСОБА_1 не виплачену заробітну плату за періоди: з 19 червня по 30 жовтня 2010 року, з 01 листопада 2010 року по 01 грудня 2011 року, з 01 січня 2012 року по 30 листопада 2012 року в сумі 5 697 ( пять тисяч шістсот девяносто сім) гривен 69 копійок

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ АВТО» нарахувати та утримати з цієї суми прибутковий податок та інші зобовязальні платежі , в тому числі страхові внески.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ АВТО» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 27 (двадцять сім) гривен 56 копійок .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ АВТО» на користь держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривна 20 копійок.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Тимошенко Ірина Вольдемарівна