№ 336/8738/15-ц
пр. № 2/336/24/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі представника позивача адвоката Жидкової Л.І., відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2, вказавши, що відповідач є її рідним батьком, але після досягнення позивачем повноліття не надає матеріального утримання, хоча позивач продовжує навчання у Кровоградській льотній академії. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 02.12.2015 року до досягнення позивачем повнолітня або припинення навчання.

В судовому засіданні 14.01.2016 року позивач підтримала позовні вимоги, пояснивши, що навчається у Кіровоградській льотній академії та потребує матеріальної підтримки з боку батьків, оскільки отримує лише стипендію, якої не вистачає для забезпечення мінімальних потреб. В наступне судове засідання позивач не з'явилась, вказуючи, що мешкає та навчається в іншому місці, тому не має змоги брати участь у кожному судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, вказуючи, що ОСОБА_4 після досягнення повноліття продовжила навчання та на цей час потребує матеріальної допомоги, яку відповідач по справі має можливість їй надавати. Враховуючи, що на цей час з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти та кошти на утримання в розмірі ? частки заробітку. Тож стягнення аліментів на користь позивача в розмірі 1/6 частки заробітку не порушуватиме прав відповідача та не перевищуватиме максимально встановлений законодавство розмір відрахувань.

Відповідач в судовому засіданні визнав заявлений позов повністю, пояснивши, що являється батьком ОСОБА_4 та до досягнення нею повноліття сплачував аліменти в розмірі ? частки заробітку. Також він та ОСОБА_5 є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та за рішенням суду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на дитину та кошти на утримання матері дитини до досягнення сином трьох років. На цей час він згоден сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки заробітку.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 проти позову заперечувала, вказуючи, що на цей час із ОСОБА_2 вже стягуються аліменти на утримання ОСОБА_6 та кошти на утримання ОСОБА_5 до досягнення дитиною трьох років в загальному розмірі 50% заробітку, тож стягнення з ОСОБА_2 додатково аліментів на користь ОСОБА_4 призведе до перевищення максимально допустимого розміру відрахувань з заробітної плати відповідача. Крім того, представник третьої особи вказувала, що обов'язковими умовами для стягнення аліментів на користь повнолітньої особи є потребування такою особою матеріальної допомоги та можливість батька таку допомогу надавати, натомість як у позивачки також є мати, яка також повинна утримувати доньку. На переконання представника третьої особи метою пред'явлення позову ОСОБА_4 є створення умов для зменшення у майбутньому розміру стягнень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 4).

ОСОБА_4 навчається у Кіровоградській льотній академії на денній формі навчання за бюджетним замовленням (а.с. 4) та мешкає у м. Кіровоград у гуртожитку (а.с. 26), сплачуючи за проживання 140 гривень на місяць (а.с. 27).

Відповідно до довідки № 12 від 26.01.2016 року ОСОБА_4 отримує стипендію, розмір якої за грудень 2015 року склав 412,50 гривень (а.с. 28).

Відповідач ОСОБА_2 працює начальником цеху ПАТ «Мотор Січ», його середньомісячний заробіток складає приблизно 7385 гривень (а.с. 29).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2015 року задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, починаючи з 06 травня 2015 року на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також кошти на утримання ОСОБА_5 в розмірі ? частки заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Статтею 174 ч. 1, 4 ЦПК України передбачено право відповідача визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідачем ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_4 визнані повністю, про що він усно заявив в ході розгляду справи судом.

Стаття 11 ч. 2 ЦПК України надає особі, яка бере участь у справі, розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На переконання суду, відповідач, який є дорослою дієздатною людиною у повній мірі розуміє наслідки визнання заявлених вимог, а визнання ним позову є його власним поміркованим вибором, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, передумовою для виникнення у батьків обов'язку утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, є саме наявність у повнолітньої дитини потреби у матеріальній допомозі та можливість батьків таку допомогу надавати.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928 від 25.12.2015 року встановлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2016 року для працездатних осіб складає 1378 гривень, з 01 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень.

ОСОБА_4 отримує стипендію в розмірі 412,50 гривень на місяць, навчаючись при цьому на денній формі навчання, інших джерел прибутку не має, тож на переконання суду вона потребує надання матеріальної допомоги з боку батьків.

Відповідач ОСОБА_2 є дорослим, повністю дієздатним, за його твердженням має задовільний стан здоров'я та постійну роботу, тож може надавати матеріальну допомогу ОСОБА_4 на час її навчання.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного.

За ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин справи. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 128 КЗпП України вказує, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Як вказує ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Отже, нормами чинного законодавства загальний розмір відрахувань з заробітної плати особи за умови стягнення аліментів на неповнолітню дитину обмежений 70%.

Суд не може погодитись посиланням представника третьої особи на те, що нормами чинного законодавства стягнення з заробітку боржника 70% дозволено лише за умови стягнення аліментів на кількох неповнолітніх дітей та розуміє норми КЗпП та Закону України «Про виконавче провадження» так, що граничний розмір відрахувань з заробітної плати може становити 70% від заробітку боржника у разі стягнення аліментів хоча б на одну неповнолітню дитини.

Враховуючи, що з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, 2014 року народження, тож відповідно до вищезазначених норм закону з заробітку ОСОБА_2 можуть здійснюватись відрахування в розмірі до 70%.

При цьому за рішенням суду від 08.06.2015 року з ОСОБА_2 стягується 50% заробітку, з яких 25% стягуються лише до досягнення ОСОБА_6 трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_3), а розмір аліментів, про стягнення яких заявила вимогу ОСОБА_4, становить 1/6 частку, тобто менше 17%. Отже у сукупності загальний розмір відрахувань з заробітку ОСОБА_2 на час розгляду справи судом з урахуванням вимог ОСОБА_4 становитиме менше 67%, що не перевищує максимальний розмір відрахувань, встановлених чинним законодавством, а також не перешкоджає поступовому погашенню заборгованості за аліментами, яка виникла у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 за рішенням суду.

Твердження представника третьої особи без самостійних вимог про те, що метою звернення з позовом ОСОБА_4 є зменшення у майбутньому розміру аліментів на користь ОСОБА_5, на думку суду, не ґрунтуються на фактах, оскільки на цей час будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 звертався до суду з такими вимогами не надано.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази, суд, враховуючи визнання відповідачем позову, вбачає законні підстави для задоволення заявлених вимог в повному обсягу.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2015 року до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, двадцяти трьох років або припинення навчання.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк