У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Приватне виробничо-комерційне підприємство «Антарес», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» - Двойжон Світлани Вікторівни - на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» (далі - ПАТ «Облтеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 13 березня 2015 року він звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання зі ОСОБА_6 за період з 01 квітня 2012 року по 31 січня 2015 року в сумі 4 732 грн 97 коп., яка утворилась за адресою: АДРЕСА_1. Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2015 року судовий наказ скасовано.

Позивач вказував, що у квартирі, власником якої є відповідач, здійснено самовільне відключення від мереж централізованого опалення без відповідного дозволу і технічної документації на вчинення такої дії. Акт про відключення не складався і не затверджувався відповідною комісією Городнянської міської ради.

Факт самовільного відключення підтверджений рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2009 року у справі № 2-118/2009. Рішенням суду відповідача зобов'язано за свій рахунок привести внутрішньо-будинкові тепломережі у квартирі до попереднього стану та підключитись до мереж централізованого опалення, що відповідачем здійснено не було.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року позовну заяву ПАТ «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь ПАТ «Облтеплокомуненерго» заборгованість за послуги у сфері теплопостачання за період з 01 квітня 2012 року по 31 січня 2015 року в сумі 4 732 грн 97 коп. та 243 грн 60 коп. на повернення сплаченого судового збору.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2015 року рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Облтеплокомуненерго» - Двойжон С.В. - порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 з 1997 року є Приватне виробничо-комерційне підприємство «Антарес» (а. с. 53), яке було залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача. Відповідач ОСОБА_6 зареєстрований у квартирі з 23 липня 1998 року, що вбачається з копії паспорта.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2009 року встановлено факт самовільного відключення ОСОБА_6 від системи централізованого опалення та зобов'язано його за свій рахунок привести внутрішньо-будинкові тепломережі в квартирі АДРЕСА_3 до попереднього стану та підключитися до мереж централізованого опалення. Вказане рішення суду відповідачем не виконано.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач у справі не є ні власником, ні наймачем вказаної квартири, із ним не було укладено ні договору найму житла, ні піднайму, а також будь-якого договору на отримання послуг теплопостачання. При цьому судом апеляційної інстанції зазначено, що відповідач здійснює автономне опалення квартири, а позивач безпідставно нараховує плату за послуги, які ним не надаються, та безпідставно вимагає сплати нарахованої суми за теплопостачання.

Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон України № 1875-IV) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 1875-IV споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV), та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону).

Проте сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги.

Згідно із ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що власником квартири АДРЕСА_4 є Приватне виробничо-комерційне підприємство «Антарес», до якого вимоги про стягнення заборгованості за вказані послуги не пред'являлися, правильно вважав, що підстави для стягнення такої заборгованості з відповідача ОСОБА_6 відсутні, оскільки обов'язок з їх сплати покладено саме на власника вказаної квартири.

Однак, відмовивши позивачу у задоволенні позову у зв'язку із тим, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, суд апеляційної інстанції одночасно відмовив в позові ще й з підстав того, що ОСОБА_6 у зв'язку з відключенням від системи центрального опалення фактично не отримував таких послуг, тому позивач безпідставно їх нараховував за вказаний період.

З огляду на те що підставою для відмови у позові було те, що ОСОБА_6 не є споживачем послуг і на нього не може бути покладений обов'язок зі сплати вартості послуг з централізованого опалення, у суду апеляційної інстанції не було правових підстав для встановлення обставин, які б вказували на неотримання відповідачем вказаних послуг, і у зв'язку із цим відмови у позові.

Проте така помилковість на правильність оскаржуваного рішення суду не впливає та не може бути підставою для його скасування, оскільки судом правильно відмовлено у задоволені позову у зв'язку з його пред'явленням до неналежного відповідача.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» - Двойжон Світлани Вікторівни - відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук