АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6620/16 Головуючий 1 інст. - Бабкова Т.В..
Справа № 645/5518/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: спори, що виникають із сімейних правовідносин
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Шаповал Н.М.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дружину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/ 4 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення малолітньою дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 29.08.2014 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб, зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 703. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач через три місяці після реєстрації шлюбу почав затримуватися з роботи. В грудні 2014 року позивач пішла на лікарняний у зв'язку з вагітністю і пологами. Відповідач перестав ночувати вдома, перестав її утримувати, а в січні 2015 року зібрав свої деякі особисті речі та пішов з дому. Народження дитини не змінила ставлення відповідача до сім'ї, він продовжує проживати окремо, сім'ю матеріально не забезпечує. У червні 2015 року ОСОБА_3 приїхав додому, зібрав свої речі та техніку та пішов з дому. Тому вона вимушена звертатися до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 1/ 4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 19.06.2015 року та до досягнення дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку; вирішено питання про розподіл судових витрат; допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у розмірі аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3просить скасувати вказане рішення, як незаконне та необґрунтоване, і ухвалити нове. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції при постановленні рішення не враховано, що ним оспорюється батьківство щодо ОСОБА_5, відповідна цивільна справа (№645/3183/16-ц) за його позовом до ОСОБА_4, третя особа - Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ до теперішнього час не розглянута, а отже, судом зроблено передчасний висновок про його батьківство.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, подав клопотання про зупинення апеляційного провадження до вирішення по суті Фрунзенським районним судом м.Харкова цивільної справи №645/3183/16-ц за його позовом до ОСОБА_4 про оспорення батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини, по якій за його клопотанням суд ухвалою від 06.10.2016 року призначив судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, доручивши її проведення КУ «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз» та зупинивши у зв'язку з цим провадження.

Справа розглядається апеляційним судом у відповідності до приписів ст.303-1 та ч.2 ст.305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про зупинення апеляційного провадження та його апеляційна скарга не підлягають задоволенню за таких підстав.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції забезпечив сторонам та їх представникам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено та підтверджується належними доказами, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29.08.2014 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 703. (а.с. 4)

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 12.03.2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 209. (а.с. 3)

Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 188 від 23.04.2015 року, виданої Адміністрацією Фрунзенського району Харківської міської ради, позивачка разом з малолітньою дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 6)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції дійшов висновків щодо їх законності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Положеннями ч. 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (стаття 80 СК України).

При цьому встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2016 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї суду не надано. Не доведено відповідачем і неможливості в силу об'єктивних причин надавати матеріальну допомогу позивачці.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Відповідачем в апеляційній скарзі не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_4 згідно даного рішення. При цьому, він не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про зміну їх розміру, відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України.

Щодо доводів відповідач про оспорювання ним батьківства щодо ОСОБА_5, то необхідно зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 29.09.2015 року було зупинено провадження по даній справі до розгляду справи №645/5517/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ про оспорювання батьківства. (а.с. 32)

19.03.2016 року провадження по справі було поновлено.

При цьому згідно висновку експерта №353 від 07.12.2015 року, проведеної по справі №645/5517/15-ц, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 складає величину не менш ніж 99,99%. (а.с. 34-37)

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 січня 2015 року по справі №645/5517/15-ц зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ про оспорювання батьківства залишено без розгляду за заявою представника ОСОБА_3 (а.с. 41)

В подальшому ОСОБА_3 повторно звернувся до суду з аналогічним позовом.

Таким чином, процесуальні дії та доводи ОСОБА_3 щодо неможливості розгляду даної справи апеляційним судом до вирішення Фрунзенським районним судом м.Харкова цивільної справи №645/3183/16-ц за його повторно поданим позовом про спорювання батьківства не відповідають вимогам щодо добросовісності здійснення процесуальних прав.

Крім того, апеляційний суд виходить з пріоритету захисту інтересів малолітньої дитини, тягар утримання якої здійснює ОСОБА_4

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.168, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

Н.М. Шаповал