АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/7495/16 Головуючий 1-ї інстанції - Бондарєва І.В.
Справа № 2-645/4149/16 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : сімейне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Міненкової Н.О., Кокоші В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2011 року відповідача по справі зобов'язано сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, 2000 року народження у розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Зазначена сума аліментів ОСОБА_2 не сплачувалась, що підтверджується довідкою Фрунзенського ВДВС ГТУЮ м. Харкова.

На сьогоднішній день розмір аліментів є недостатнім для належного утримання дитини і вона не може забезпечувати прожиткові потреби доньки, необхідні для її розвитку у зв'язку із збільшенням цін на продукти харчування та інші товари.

Оскільки відповідач ніде не працює, просила збільшити розмір аліментів, а саме з 400 грн. до 2 000 грн. на місяць.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував з посиланням на те, що він не має можливості сплачувати аліменти в зазначеній позивачкою сумі, оскільки він офіційно не працює, має мінливий заробіток і утримує другу неповнолітню дитину.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанці та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права, неповне дослідження обставин по справі, які необхідно було врахувати при визначенні розміру аліментів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивачкою не надано доказів щодо зміни матеріального та сімейного стану відповідача.

З таким висновком суду колегія погоджується.

Згідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.4 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо після збільшення встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину розмір аліментів, визначений судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, буде меншим ніж мінімальний розмір аліментів, передбачений частиною другою статті 182 цього Кодексу, одержувач аліментів має право звернутися до суду про відповідне збільшення розміру аліментів до платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року, який рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 березня 2011 року розірвано (а.с.8).

11 серпня 2000 року у сторін по справі народилася донька - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 142914 (а.с.7).

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.04.2011 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 400 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки Фрунзенського ВДВС Харківського міського управління юстиції, станом на 01.04.2015 року відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 17783,87 грн. (а.с.6).

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції вірно прийшов до переконання щодо відмови у задоволенні позову, оскільки позивачкою не представлено жодних документів, про покращення матеріального і зміни сімейного становища відповідача і можливості його сплачувати аліменти в більшому розмірі та в твердій сумі 2000 грн.

Судом установлено, що ОСОБА_2 частково сплачує аліменти.

Посилання апелянта на порушення судом норм матеріального права, зокрема ст.185 СКУ є голослівними і суперечать дійсним обставинам справи.

Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення районного суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.180-183 СК України, ст. ст. 307, 308, 313, 314, ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді-