Справа № 308/9128/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в складі: головуючої судді Лемак О.В., при секретарі Ревачко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який обґрунтовує тим, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, шлюбні відносини між ними фактично припинились з 2009 року, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Крім того, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1286 грн. щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, однак наддала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, та розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, згідно наявної в матеріалах справи заяви, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу не визнає та просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25 листопада 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Оноківською сільською радою за актовим записом № 25, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія І-ФМ №273340 від 25.11.1995 року.

З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору з приводу спільного майна не мають.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зясувавши фактичні обставини справи, суд, у відповідності до ст.112 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб слід розірвати.

Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ФМ №106431 від 04.07.2008 року.

Згідно довідки №569 від 09.04.2015 року виданої виконкомом Оноківської сільської ради вбачається, що ОСОБА_5 проживає разом з матірю ОСОБА_1

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Оскільки, судом було встановлено, що ОСОБА_5 є дитиною сторін та проживає з позивачем, враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини, позивача та платника аліментів, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1286,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112, 180-183 СК України та ст.ст. 60, 61, 174, 208, 209, 212-215, 294, 367 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 25 листопада 1995 року та зареєстрований Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №25, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1286 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 30 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. за позовну вимогу позивача про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. за позовну вимогу позивача про стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6