Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/661/16-ц

Провадження №2-о/377/20/16

14 листопада 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарях Прохоровій О.О., Маряхіній І.В., з участю:

представника заявниці ОСОБА_1,

представників заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_5, заінтересовані особи: служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області, про встановлення факту батьківства померлого щодо дитини, -

УСТАНОВИВ:

15 вересня 2016 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, щодо малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи її тим, що в період з вересня 2015 року по березень 2016 року вона мала близькі стосунки і спільно проживала з ОСОБА_6, що можуть підтвердити свідки, зокрема її батьки та батьки ОСОБА_6. Шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки він у той час перебував у іншому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8. Внаслідок їх спільного проживання без шлюбу вона завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину ОСОБА_7, батьком якої є ОСОБА_6. Оскільки він загинув в результаті ДТП ІНФОРМАЦІЯ_3, встановити його батьківство можливо лише в судовому порядку. Встановлення факту батьківства необхідне для вирішення питання про призначення на дочку пенсії по втраті годувальника.

В судовому засіданні представник заявниці просила про задоволення заяви, посилаючись на зазначені у заяві обставини та докази, досліджені у судовому засіданні, а саме показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та результат аналізу ДНК дитини і батьків померлого ОСОБА_6.

Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області заяву про встановлення факту батьківства підтримала.

Представники заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області проти задоволення заяви про встановлення факту батьківства не заперечували.

Вислухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши надані письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Славутичі, про що складено відповідний актовий запис № 103 від 13 липня 2016 року. Її батьком записаний ОСОБА_12, матір'ю - ОСОБА_5, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 11 серпня 2016 року № 1, відомості про батька дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що складено відповідний актовий запис № 47 від 14 квітня 2016 року (а.с.5).

Довідкою ф. 3 від 10 серпня 2016 року підтверджено, що ОСОБА_6 проживав і був зареєстрований як син наймача за адресою: АДРЕСА_1, наймачем якої є ОСОБА_9 (а.с. 8).

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що її син ОСОБА_6 проживав у їх квартирі спільно з ОСОБА_5 з осені 2015 року по середину березня 2016 року і дитину, яку народила ОСОБА_5, вона вважає своєю онукою.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що проживає в одному під'їзді будинку, де проживають ОСОБА_5, поверхом нижче. У 2015 році особисто бачила ОСОБА_6 у їх під'їзді, а його машину - біля під'їзду і особисто чула від нього, що він тепер їх сусід. Бачила їх разом із заявницею і тоді, коли вона вже була вагітною.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що заявниця є її дочкою. Влітку 2015 року вона познайомилася з ОСОБА_6 і вони стали жити разом. Якийсь час жили у їх квартирі, приїздили до них на дачу, потім жили у його батьків. Коли дочка завагітніла, то вони жили разом. Про те, що у них буде дитина, казала дочка. Перед 8 березня 2016 рони вони посварилися і більше разом не жили, але на УЗД їздили разом.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що є батьком ОСОБА_6, який був одружений з ОСОБА_11, однак кілька разів йшов від неї. Влітку 2015 року у нього з'явилася дівчина ОСОБА_11, з якою він почав разом проживати. 21 березня 2016 року він йому сказав, що у ОСОБА_11 буде дитина і що він буде батьком. Він навіть купив коляску і ліжко для майбутньої дитини. Через кілька днів він зустрів його знову з ОСОБА_11 і тоді він сказав, що з ОСОБА_11 у нього все закінчено. А ще через кілька днів вони з ОСОБА_11 загинули в ДТП.

Згідно Результату Аналізу ДНК від 31.10.2016 р., виконаного лабораторією DDC DNA Diagnostics Center, USA, яка має представництво в Україні за адресою: АДРЕСА_2, належність і допустимість якого як доказу представники сторін не заперечували, були досліджені взяті 20.10.2016 р. аналізи дитини ОСОБА_7 та батьків померлого ОСОБА_6: ОСОБА_9 і ОСОБА_13, виходячи з результатів дослідження яких, ймовірність того, що вони є бабою/дідом дитини, становить 99,9995% (а.с. 56,57).

Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини (частина 1).

Якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1) за заявою матері та батька дитини;

2) за рішенням суду.

Згідно правил статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (частина 1).

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (частина 2).

Відповідно до частини 1 статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

За правилами частини 2 цієї статті заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір'ю дитини.

Частиною першою статті 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 цієї статті).

Перелік таких справ наведено у частині 1 статті 256 цього Кодексу, зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (пункт 1).

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина 1 статті 259 ЦПК України).

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (частина 2 цієї статті).

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1).

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів (частина 2).

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що їх достатньо для встановлення походження дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що є підставою для встановлення факту його батьківства з метою вирішення питання про призначення заявниці пенсії по втраті годувальника на дитину.

Згідно правила частини 7 статті 235 ЦПК України при ухваленні рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 209, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьком ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5.

Цей факт встановлений з метою вирішення питання про призначення заявниці пенсії по втраті годувальника на ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення цього строку, якщо не було подано апеляційної скарги, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не було скасовано.

Суддя А. С. Орел