АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Лознян О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду із заявою про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 147667 гривень 93 копійки, 1476 гривень 68 копійок судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 149264 гривні 61 копійки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду та постановити ухвалу про скасування заочного рішення суду від 21 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості у розмірі 149 264 гривні 61 копійки.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що в судовому засіданні по розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду у справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості йому було запропоновано написати заяву про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без розгляду.

Разом з тим, оскільки апелянт не мав можливості в судовому засіданні отримати правову допомогу, а судом не було роз'яснено йому правових наслідків написання заяви про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, відтак він не усвідомлював правових наслідків написання ним вищевказаної заяви та фактично дав згоду на стягнення з нього заборгованості по кредитній угоді, яка була сфальсифікована співробітниками банку. про існування якої він отримав інформацію від державного виконавця.

Унікальний номер справи: 755/18023/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3815/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Бірса О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Звертає увагу, що подав відповідну заяву про вчинення кримінального правопорушення в правоохоронні органи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення його заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.

Згідно з ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заявник подав заяву про її залишення без розгляду.

Статтею 13 Конвенції про захист основоположних свобод людини визначено, що кожен чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 не є фахівцем у галузі права та не міг отримати правову допомогу в судовому засіданні, а судом не було роз'яснено правових наслідків залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, апелянт не усвідомлював наслідків написання ним даної заяви та не зміг у повній мірі реалізувати своє право на захист своїх порушених прав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 є необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року - скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду від 21 грудня 2010 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: