АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1563/2016 Головуючий в суді 1 інстанції - Васильєва Н.П.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою Державного підприємства завод «Арсенал», яка подана представником КОНДЗЕРСЬКИМ Андрієм Віталійовичем, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства завод «Арсенал», третя особа - Казенне підприємство спеціального приладобудування «Арсенал» про визнання незаконними дій та зобов'язання видати пільгову довідку для призначення пенсії на пільгових умовах,

встановила:

В червні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов'язати Державне підприємство Завод «Арсенал» надати довідку, уточнюючу особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії та первинні документи з підтвердженням пільгового трудового стажу згідно з Додатком №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з метою оформлення пільгової пенсії позивач неодноразово звертався до відповідача з заявою про надання довідки, яка підтверджує його трудовий стаж роботи в шкідливих умовах. На вказані заяви отримував формальні відписки відповідача, проте необхідної довідки та первинних документів для оформлення пенсії так і не отримав. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та просить задовольнити позов у заявлений ним спосіб.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано Державне підприємство Завод «Арсенал» надати довідку, уточнюючу особливий характер: роботи чи умов праці необхідних для призначення пільгової пенсії згідно з додатком 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» та первинні документи з підтвердженням пільгового трудового стажу ОСОБА_3 за період роботи з 31.01.1985 року по 12.05.1999 року.

Стягнуто з Державного підприємства завод «Арсенал» на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням, представник Державного підприємства завод «Арсенал» - Кондзерський А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що відповідач не отримував судової повістки про виклик до суду, а тому не міг забезпечити представництво та захист своїх інтересів у суді.

Посилався на те, що ДП завод «Арсенал» не несе зобов'язання, які були до його приєднання до КП СПБ «Арсенал», а повноваження по видачі довідок колишнім працівникам перейшли до КП СПБ «Арсенал», як універсальному правонаступнику, що встановлено Верховним Судом України в постанові від 02.09.2014 року по справі № 3-91гс 14/16/16.

Вказував, що ДП завод «Арсенал» не має ніякого відношення до ВО «Завод Арсенал», на якому працював позивач, та не має підстав видавати йому довідки про наявність стажу зі шкідливими умовами праці. Ковально - пресова ділянка № 12, на якій працював позивач, перебуває на балансі КП СПБ «Арсенал».

В судове засідання представник апелянта не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення 14.12.2015 року.

Позивач ОСОБА_3 та представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні вважали доводи апеляційної скарги безпідставними та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції відповідно до наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що з 31.01.1985 року по 12.05.1999 року позивач ОСОБА_3 працював на посаді коваля на молотах і пресах у Виробничому об'єднанні Завод «Арсенал».

Зазначена посада передбачена Списком №1, розділом XI «Металообробка», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року«Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, часу роботи і розміру заробітної плати.

Враховуючи вимоги п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, та встановлену обставину про те, що відповідач державне підприємство Завод «Арсенал» є правонаступником підприємства, на якому працював позивач ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню як законні і обґрунтовані, оскільки були порушені права позивача.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 затверджено «Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Відповідно до п. 3 зазначеного наказу при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З листа директора Казенного підприємства Спеціального приладобудування «Арсенал» № 219/70-13 від 10.04.2015 року вбачається, що для складання зазначеної довідки ОСОБА_3 необхідні документи була направлені на ДП Завод «Арсенал» листом від 16.02.2015 року.

Як вбачається з довідки № 84 від 15.06.1999 року, виданої Державним підприємством Завод «Арсенал» для пред'явлення у відділ соцзахисту, ОСОБА_3 працював ковалем на молотах і пресах Заводу «Арсенал» в період з 31.01.1985 року по 12.05.1999 року. На даній роботі був зайнятий повний робочий день, інших робіт не виконував. ( а.с. 24).

Також у довідці зазначено, що з 31.01.1985 року по 12.05.1999 року користується правом виходу на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Постанови № 162 від 11.03.1994 року. Атестація робочого місця проведена і затверджена наказом генерального директора об'єднання № 196 від 21.03.1996 року. Список 1, розділ ХІ, п.2 шифр ІІІ0200а-13225, стор 53.

Підстави видачі довідки: особова картка по формі Т-2, накази по заводу, відомості виплати заробітної плати, бухгалтерські рахунки, технологічний процес, ЕТКС ( а.с. 24).

Отже, посада позивача передбачена Списком №1, розділом XI «Металообробка», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року«Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Доводи апеляційної скарги відповідача є аналогічними обґрунтуванню заперечень на позовну заяву, які були предметом перевірки суду першої інстанції та правильно відхилені судом.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо наявності процесуальних порушень при розгляді справи, а саме - відсутність ухвал про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що суперечать матеріалам справи, оскільки з журналів судових засідань від 27.07.2015 року, 19.08.2015 року вбачається, що про відкладення розгляду справи та оголошення перерви судом були постановлені ухвали, які занесені до журналів судових засідань.

Згідно з наявною у матеріалах справи довідкою, складеною секретарем судового засідання 10.09.2015 року, перебіг судового засідання не було зафіксовано технічними засобами у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, оскільки сторони в судове засідання не з'явились. При цьому вбачається, що судом було задоволено клопотання представника відповідача ДП Завод «Арсенал» від 08.09.2015 року про перенесення розгляду справи у зв'язку з необхідністю з'явитись в судове засідання по іншій справі.

Посилання представника відповідача на те, що він не був належним чином повідомлений про судове засідання 01.10.2015 року, колегія суддів не приймає до уваги як підставу для скасування законного і обґрунтованого рішення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 10.09.2015 року відповідачу була направлена судова повістка про виклик в судове засідання на 01.10.2015 року ( а.с. 157). При цьому в ході розгляду справи відповідач двічі подавав до суду письмові заперечення на позовну заяву з доданими до них доказами, які залучені до матеріалів справи та були предметом дослідження в судовому засіданні ( а.с. 50-67, 116-154).

Решта доводів апеляційної скарги відповідача зводяться до тверджень про відсутність правових підстав покладати відповідальність по видачі довідки позивачу на ДП Завод «Арсенал», оскільки відповідач не несе зобов'язань, які виникли до його приєднання до КП СПБ «Арсенал», а повноваження по видачі довідок колишнім працівникам перейшли до КП СПБ «Арсенал», як універсальному правонаступнику.

Проте такі доводи колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до листа Міністерства промислової політики України № 10/3-1-269 від 27.02.1998 року, згідно з наказом Міністра машинобудування, ВПК і конверсії України № 202 від 09.04.1993 року «Про затвердження статутів підприємств і організацій та підписання контрактів з їх керівниками» виробничим об'єднанням «Завод Арсенал» було підготовлено і затверджено Міністром машинобудування, ВПК і конверсії України статут державного підприємства Завод «Арсенал», свідоцтво № 7928 від 07.04.1994 року. Перереєстрація статуту ДП Завод «Арсенал» відбулась у 1997 році, свідоцтво видане 15.10.1997 року за № 8196. На основі затвердженого Статуту і реєстрації його у Печерській райдержадміністрації державне підприємство завод «Арсенал» є правонаступником виробничого об'єднання «Завод «Арсенал».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 525-р від 10.04.2009 року було реорганізовано державне підприємство «Завод «Арсенал» і державне науково-дослідне підприємство «Український технологічний центр оптичного приладобудування» шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал».

Наказом Національного космічного агентства України від 28.05.2009 року № 141 на виконання вищевказаного розпорядження Кабінету Міністрів України було реорганізовано державне підприємство Завод «Арсенал» шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал». Діяльність державного підприємства Завод «Арсенал» було припинено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2011 року визнано незаконним та скасовано положення п. 2 Розпорядження Кабінету Міністрів України № 525-р від 10.04.2009 року в частині реорганізації державного підприємства Завод «Арсенал» шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал», визнано незаконним і скасовано наказ Національного космічного агентства України від 28.05.2009 року № 141 «Про реорганізацію державного підприємства «Завод «Арсенал».

На виконання вказаної постанови наказом Державного космічного агентства України від 26.12.2011 року діяльність Державного підприємства завод «Арсенал» відновлено шляхом виділення з казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал».

Наказом Державного космічного агентства України № 16 від 17.01.2012 року створено комісію для складання передавального акту майна, прав та обов'язків.

Таким чином, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач державне підприємство завод «Арсенал» поновлений у правах як самостійна юридична особа ( а.с. 32-34).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач є правонаступником підприємства, в якому працював позивач, а тому відповідно до вимог ст. 49 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», зобов'язаний видати позивачу відповідну довідку.

Доводи представника відповідача про те, що постановою Верховного Суду України від 02.09.2014 року у господарській справі встановлено, що КП СПБ «Арсенал» є універсальним правонаступником всього майна, прав та обов'язків заводу «Арсенал», колегія суддів не приймає до уваги як підставу для скасування оскаржуваного рішення, оскільки обставини, встановлені у господарській справі у спорі про стягнення заборгованості, стосуються невиконання умов договору про організацію пожежно-профілактичного обслуговування, та не можуть бути застосовані до правовідносин у даній справі.

Доводів щодо відсутності підстав видавати позивачу довідку, передбачену п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року - апеляційна скарга відповідача не містить.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313- 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства завод «Арсенал» - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: