У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МазурЛ.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, в особі її правонаступника ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 до товариства з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» третя особа - відділ Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, за касаційною скаргою ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_20, ОСОБА_23, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_26, ОСОБА_15, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_14 ОСОБА_27, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_28, на рішення апеляційного суду Харківської області від 5 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» (далі - ТОВ ім. газети «Ізвєстія»), третя особа - відділ Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 16 січня 2008 року, розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,5883 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 25 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6049 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 5,7021 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_7 звернулася з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 19 листопада 2009 року, укладеного між нею та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,7998 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_8 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 19 листопада 2009 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,8729 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_9 звернулася з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між нею та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,7693 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_11 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6911 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_12 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 7,0174 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_13 звернулася з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між нею та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,5896 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_14 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6618 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_15 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6049 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_16 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного з ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,5883, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_17 звернулася з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між нею та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6117 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_18 звернулася з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 31 січня 2008 року, укладеного між нею та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 5,5800 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_19 звернулася з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між нею та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6938 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_20 звернулася з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між нею та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6927 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_21 звернулася з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 31 січня 2008 року, укладеного між нею та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 5,5800 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_22 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6934 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_23 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6540 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_24 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6306 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_25 звернувся з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між ним та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 5,5800 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути йому зазначену земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_26 звернулася з позовом про визнання недійсним договору земельної ділянки від 16 січня 2008 року, укладеного між нею та ТОВ ім. газети «Ізвєстія», розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 6,6213 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також зобов'язання відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 18 березня 2014 року позови об'єднано в одне провадження (а. с. 126 - 127, т. 4).

У заявлених позовах позивачі посилалися на те, що вони є власниками земельних ділянок на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області з цільовим їх призначенням - для сільськогосподарського виробництва. Між ними та ТОВ ім. газети «Ізвєстія» були укладені договори оренди зазначених земельних ділянок, які зареєстровані у Близнюківському РВ ХРФ Центр ДЗК та пройшли державну реєстрацію.

Однак отримавши примірники оспорюваних договорів у 2012 році, виявили, що вони не містять істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», що у відповідності до ст. 215 ЦК України є підставою для визнання їх недійсними. Зазначали, що при укладенні цих договорів відповідач не дотримався вимог ст. 638 ЦК України; договори не відповідають типовій формі договору оренди землі, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220; підписання договорів відбулося без ознайомлення з усім його текстом на непрошитих аркушах; в розділі «Об'єкт оренди» не зазначено кадастровий номер земельних ділянок; у п. 8 умов договорів вказано, що він укладений на 10 років при відсутності посилання на те, що строк дії договору визначається з урахуванням ротації культур (ротації основної сівозміни) згідно з проектом землеустрою; не визначено від якої дати має обліковуватись перебіг строку дії договору, від дати підписання, чи дати реєстрації договору; у договорах відсутній пункт про порядок внесення орендної плати, оскільки в пунктом 11 визначено лише строк її внесення та не зазначено спосіб її внесення; у п.13 умов договорів не зазначено строки та порядок перегляду орендної плати, які повинні становити дні, місяці, роки, що є істотною умовою договору; у п. 3 умов договору вказано, що нормативна грошова оцінка землі складає суму, яка не відповідає сумі, яка вбачається із отриманих у подальшому відомостях із Відділу Держкомагенства у Близнюківському районі станом на 1 січня 2008 року; у п.10 умов договорів щодо обчислення розміру орендної плати за землю без врахування індексу інфляції, не відповідає домовленості та суперечать чинному законодавству, хоча у п.13 умов договорів визначено умови перегляду орендної плати у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, однак не визначені строки такого перегляду; у актах прийому-передачі земельних ділянок не зазначено дату таких передач, номер державної реєстрації, опис стану земельних ділянок, умов збереження об'єктів оренди та зазначали, що вони як власники землі, об'єкти оренди не передавали ні юридично, ні фактично, оскільки на день укладення договорів не знали, де знаходяться їх земельні ділянки; на час підписання договору не долучено план-схему земельної ділянки, яка передається в оренду, відсутній акт прийому-передачі та акт визначення меж земельної ділянки; також в акті визначення меж земельної ділянки в натурі відсутній номер земельної ділянки за державним актом, номер державної реєстрації, не зазначені особи та відсутні підписи представника відділу Держземагенства та землевпорядника Самійлівської сільської ради і виконавця робіт які були присутні при цьому; у договорі здійснено дописки без доведення до відома орендодавця, у зв'язку з чим він не міг бути зареєстрований. Ці дописки свідчать про зміну і доповнення договору і тому підлягали державній реєстрації. Крім того, у п. 20 договору вказано, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі. Орендар приступив до використання земельної ділянки до дати реєстрації. Позивачі вважали, що таким чином термін дії договору продовжено, що є істотним порушенням договору, оскільки орендодавець цього не передбачав; у п.17 договору не визначено конкретних умов збереження земельних ділянок, тобто не конкретизовано заходи, які має вжити орендар для попередження руйнування земельної ділянки, втрати нею корисних властивостей тощо; орендар не дотримується сівозмін, зокрема перевищує допустимі норми посіву соняшника, веде товарне сільськогосподарське виробництво без затвердження проекту землеустрою. Підставою для визнання недійсності договорів також вважали факт намагання орендодавцями врегулювати та уточнити істотні умови договорів, зокрема, порядку виплати орендної плати у позасудовий спосіб. Як на підставу визнання договорів оренди недійсними, позивачі посилалися на несвоєчасну виплату відповідачем їм орендної плати.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 22 травня 2015 року у задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 5 листопада 2015 року рішення районного суду змінено, виключено із його мотивувальної частини посилання як на підставу відмови позивачам у задоволенні позовних вимог посилання на пропущення ними строку позовної давності. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить частково скасувати рішення ухвалене судом апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що були обумовлені ним.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні. Або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. У разі, якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Місцевий суд, відмовляючи позивачам у задоволенні їхніх позовних вимог про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, виходив із того, що позивачами не було надано суду доказів невідповідності оспорюваних договорів оренди землі вимогам діючого на той час Закону України «Про оренду землі» та нормам ЦК України. У той же час суд відмовив у задоволенні позову з підстав пропущення позивачами строку позовної давності на звернення до суду з зазначеним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд з урахуванням роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п. 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» дійшов обґрунтованого висновку про необхідність виключення із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання суду як на підставу відмови позивачам у задоволенні їхніх позовних вимог - пропущення строку позовної давності, оскільки рішення містило посилання на відмову в задоволенні позову по суті заявлених позивачами позовних вимог.

Разом із цим суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції щодо ненадання позивачами доказів невідповідності оспорюваних договорів оренди землі вимогам діючого на той час Закону України «Про оренду землі»та нормам ЦК України, оскільки наявні у справі належні і допустимі докази, яким у відповідності до вимог ст. ст. 60, 212, 303, 316 ЦПК України, надано правильну оцінку, свідчать про те, що договори оренди відповідають вимогам закону та містять всі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Такий висновок судів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 9 грудня 2016 року, у справі № 6-849цс15.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_20, ОСОБА_23, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_26, ОСОБА_15, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_28, відхилити, рішення апеляційного суду Харківської області від 5 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур В.А. Нагорняк

Колегія суддів: