Справа № 302/207/16-ц
№ 2/302/108/16
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

22.03.2016 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивачки ОСОБА_2І,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

третя особа ОСОБА_5,

розглячнувши на попередньому відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт. Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до Лозянської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася 04.03.2016 року до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

ОСОБА_2 в заяві зазначила, що вона зареєстрована та постійно проживає у домоволодінні за адресою: с. Лозянський, буд. 223, Міжгірського району, Закарпатської області. Власником домоволодіння за адресою с. Лозянський, № 230, Міжгірського району була її мати ОСОБА_5, яка померла 14.04.2010 року. За життя ОСОБА_5 склала заповіт в якому заповіла своїй дочці ОСОБА_2 позивачці житловий будинок, що розташований в с. Лозянське, 230, земельні ділянки площами: «Біля хати» - 0,690 га, ур. «Вершок» - 0,0531 га, ур. «Погар» - 0,1350 га, ур. «Погар» - 0,1420 (частина земельної ділянки). У спадковому будинку крім ОСОБА_6 ніхто не проживав і не був зареєстрований, згідно погосподарськолї книги за 2005-2010 роки. На час смерті ОСОБА_5 проживала у своєї дочки ОСОБА_2 у дворогосподарстві с. Лозянський, 223, оскільки 26.12.2008 року вибула із спадкового будинку. Позивачка прийняла спадщину у відповідності ст. 1268 ч.3 ЦК України, як спадкоємець першої черги, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем і протягом року, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявляла про відмову від неї. Позивачка не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на спадковий ж/будинок з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно та земельні ділянки, оскільки в державному акті зроблений помилковий запис по батькові «Іллічна» замість правильного написання «Іванівна». За цих підстав позивачка просить встановити факт, а саме, що земельні ділянки згідно державного акту на право власності належать ОСОБА_5, та визнати за нею право власності на нерухоме майно належне за життя ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали, просять такий задовольнити.

Відповідач при розгляді справи позов визнав.

Третя особа ОСОБА_5 при розгляді справи позовні вимоги не заперечив.

Треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_5 подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заперечень до поданої позовної заяви не мають.

Оцінивши позиції сторін, пояснення позивачки та її представника, відповідача та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку.

Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно розяснення Пленуму ВСУ зазначених в Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має місце спір про право, то вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Таким чином всі заявлені вимоги в позові ОСОБА_2 повинні розглядатися судом за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 256 ч.1 п. 6 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів, якщо прізвище, імя, по батькові зазначено в документі не збігається з прізвищем, імям, по батькові цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкового права для заявниці.

Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 036073 від 22.08.1995 року по батькові матері позивачки зазначено «Іллічна» замість «Іванівна».

Згідно поданих документів у справі, а саме: довідки виконкому Лозянської сільради від 23.02.2016 року № 37, рішення ІV сесії XXІІ скликання Лозянської ради від 04.06.1995 року земельна ділянка дійсно передавалася ОСОБА_5 у приватну власність на підставі якого і було виготовлено державний акт серії ІІ-ЗК № 036073 від 22.08.1995 року. Також у державному акті вказано, що громадянка, якій його видано мешкає в с. Лозянське, 230, Міжгірського району, а власником цього будинку була ОСОБА_5. Згідно заповітів від 31.10.2003 року та від 14.05.2009 року ОСОБА_5 робила заповідальне розпорядження щодо земельних ділянок, вказуючи що вони належать їй на праві власності на підставі вищезазначеного державного акту.

Отже, вищезазначене підтверджує, що земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку згідно державного акту ІІ-ЗК № 036073 від 22.08.1995 року належали на праві власності померлій ОСОБА_5.

Згідно технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок від 01.10.2015 року виготовленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 житловий будинок знаходиться за адресою: с. Лозянське, 230, Міжгірського району, був побудований в 1960 році і складається з житлового будинку загальною площею 40 кв.м. Відповідно до зведеного акту дійсна вартість будинку становить 44001 грн..

Згідно висновку з відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури спадковий ж/будинок збудований в 60-х роках минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний. Будинок являє собою одноповерхову будівлю, стіни будинку саман. Дах азбестоцементні хвилясті листи (шифер). Будинок придатний для проживання. В плані забудови земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не виявлено.

Згідно витягів із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок, які вказані в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 036073 від 22.08.1995 року, наданих відділом Держгеокадастру у Міжгірському районі дійсна вартість земельних ділянок становить 53795,91 грн..

Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 174, 213-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Встановити факт, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 036073 від 22.08.1995 року, затвердженого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33, який посвідчує належність особі на праві власності пяти земельних ділянок загальною площею 0,6011 га призначених для ведення особистого підсобного господрства та обслуговування житлового будинку, в написанні прізвища, імя, по батькові особи власника допущено помилку, а саме замість помилкового запису «Пилипчинець Василина Іллічна» правильним є «Пилипчинець Василина Іванівна».

Визнати за ОСОБА_2 Іллічною право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Лозянський, 230, Міжгірського району, Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_5, яка померла 14 квітня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2 Іллічною право власності на земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, а саме на земельні ділянки: «Біля хати» площею 0,0690 га, в ур. «Вершок» площею 0,0531 га, ур. «Погарь» 0,1350 га, ур. «Погарь» площею 0,1420 (частина земельної ділянки ур. «Погарь» площею 0,1920 га), згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗУ № 036073 від 22.08.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33, в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_5, яка померла 14 квітня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2 Іллічною право власності на земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, а саме на земельну ділянку в ур. «Погарь» площею 0,1520 га та частину земельної ділянки площею 0,05 га в ур. «Погарь», загальна площа якої складає 0,1920 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 036073 від 22.08.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33, в порядку спадкування за законом за померлою 14 квітня 2010 року ОСОБА_5.

Судових витрат немає.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_9