Справа № 683/1841/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння та земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Чайковського,20 у м. Старокостянтинів Хмельницької області, а також земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою, площею 0,1273 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, 0,0273 га для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 13 березня 2015 року помер його батько ОСОБА_2 Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька й у встановленому законом порядку прийняв спадщину. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка площею 0,1273 га, що розташовані по вул. Чайковського,20 у м. Старокостянтинів.

Однак, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння він не в змозі, так як за життя батько не отримав свідоцтва про право власності на житловий будинок, а Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку втратив.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області ОСОБА_4 подала письмову заяву, у якій просить справу слухати у її відсутності, проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, дружина спадкодавця.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття

спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що 13 березня 2015 року помер ОСОБА_2, який був для позивача батьком. На день своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із сином ОСОБА_1, який є єдиним його спадкоємцем за законом і у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, свідоцтвом про народження ОСОБА_1, довідкою Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств №2899 від 13 травня 2016 року про склад сім»ї ОСОБА_2 на день його смерті; матеріалами спадкової справи №397/2016, заведеної 07 червня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальної конторою до майна померлого 13 березня 2015 року ОСОБА_1

Судом також встановлено, що на підставі договору на право будівництва житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, який укладено 01 травня 1950 року між комунальним відділом виконкому Старокостянтинівської міської ради депутатів трудящих в особі завідуючого ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_2 з іншого боку, ОСОБА_2 було виділено у безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м в м. Старокостянтинів для будівництва одноповерхового глинобитного житлового будинку житловою площею 23 кв.м.

У п.15 цього договору було передбачено, що побудована на земельній ділянці будівля стає особистою власністю осіб, які її побудували.

По закінченні будівництва зазначеному будинковолодінню було присвоєно адресу: вул. Чайковського,20 в м. Старокостянтинів й на підставі вищезазначеного договору на право будівництва житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 01 травня 1950 року право власності на зазначене будинковолодіння було зареєстровано за ОСОБА_2, про що 03 серпня 1971 року Старокостянтинівським БТІ здійснено відповідний запис в реєстрову книгу за №1331.

При вирішенні даного спору слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення прав власності у спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законами України № 533-ХІІ від 07.12.1990 року „Про місцеві Ради народних депутатів, та місцеве і регіональне самоврядування, Законом України „Про державний нотаріат від 25 грудня 1974 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та погодженою із Верховним Судом Української РСР 15 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року.

Зокрема, цими нормативними актами дозволялось будівництво жилих будинків на праві особистої власності громадянами України з додержанням чинного законодавства: виділення в установленому порядку земельної ділянки під забудову, одержання дозволу компетентних органів на таку забудову, затвердження проекту будівництва, дотримання будівельних норм та правил (ст.ст. 101, 105 ЦК УРСР).

Виникнення права власності на будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

На виконкоми місцевих Рад покладались обов»язки по контролю за дотриманням цього порядку, прийняття збудованих будинків в експлуатацію та видачі свідоцтв про право власності на них.

При недодержанні зазначеного порядку за позовами виконкомів самочинно збудовані будинки вилучались або зносились.

Однак, ОСОБА_2 набув право власності на будинковолодіння по вул. Чайковського,20 в м. Старокостянтинів у встановленому на той час порядку, зареєструвавши своє

право власності у Старокостянтинівському БТІ, а тому зазначене будинковолодіння увійшло до складу спадщини після його смерті.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ХМ №009349 від 09 червня 2003 року належить земельна ділянка площею 0,1273 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, 0,0273 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується архівною копією вищезазначеного Державного акта, а також витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30 червня 2016 року.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

07 червня 2016 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння та земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_2 побудував домоволодіння по вул. Чайковського,20 в м. Старокостянтинів на відповідній правовій підставі договір на право будівництва житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 01 травня 1950 року, зареєстрував своє право власності на це будинковолодіння у Старокостянтинівському БТІ та що зазначене будинковолодіння відповідає даним технічного паспорта, виданого 14 червня 2016 року ПП «Старокостянтинівське БТІ», суд вважає за можливе визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння з господарськими спорудами по вул. Чайковського,20 в м. Старокостянтинів, а також на земельну ділянку площею 0,1273 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, 0,0273 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за тією ж адресою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1261 ч.1 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 13 березня 2015 року, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Чайковського,20 у м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 13 березня 2015 року, право власності на земельну ділянку площею 0,1273 га, з яких: 0,10 га - для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, 0,0273 га - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул. Чайковського,20 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, у межах згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ХМ №009349 від 09 червня 2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя