У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропак», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропак», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №143/1/13-KL від 21 травня 2013 року.

В судовому засіданні представник ТОВ «Агропак» звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі відносно товариства, оскільки даний спір повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

В судовому засідання представник позивача заперечувала проти закриття провадження, посилаючись на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали клопотання про закриття провадження по справі.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини другої статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 червня 2016 року у справі №6-942цс16, вимоги позивача до кілької відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 07 вересня 2016 року у справі №6-1593цс16 та постанові від06 липня 2016 року у справі №6-1047цс16.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в справі в частині вимог Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до Товариства з обмежено відповідальністю «Агропак».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, наявний предмет спору, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та закриття провадження у справі у частині позовних вимог до Товариства з обмежено відповідальністю «Агропак».

На підставі викладеного, керуючись ст. 205 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропак» про закриття провадження у частині позовних вимог - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропак», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропак» - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?яти днів з дня проголошення.

Головуючий