Провадження № 2-з/761/527/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви із клопотанням про забезпечення позову

17 листопада 2016 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Осаулов А.А., розглянувши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву із клопотанням представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Садового товариства «Бучанка», третя особа: ОСОБА_6 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Після задоволення суддею Шевченківського районного суду м.Києва Юзьковою О.Л. самовідводу згідно ухвали від 12.10.2016 року вказана справа надійшла в провадження судді цього ж суду Осаулова А.А.

Ухвалою вказаного судді від 13.10.2016 року зазначену справу було призначено до судового розгляду за участю сторін на 01.12.2016 року на 13.00 год. в приміщенні суду.

15.11.2016 року до Шевченківського районного суду м.Києва із Апеляційного суду м.Києва повернулись матеріали щодо оскарження ухвали суду першої інстанції від 12.09.2016 року про повернення клопотання сторони позивача про забезпечення позову у цій справі.

Так, ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м.Києва від 01.11.2016 року було скасовано вищевказана ухвала суду першої інстанції із передачею питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи питання про забезпечення позову представника позивача та позивача ОСОБА_4 заяви із клопотанням від 12.08.2016 року із додатними документами судом встановлено, що останні просять суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на садовий будинок АДРЕСА_1 що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5

Клопотання про забезпечення позову вмотивовано тим, що у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Садового товариства «Бучанка», третя особа: ОСОБА_6 про захист честі та гідності, також було заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди на загальну суму - 24 000 грн. При цьому, позивачі побоюються, що виконання рішення суду в частині стягнення коштів матеріальної шкоди буде ускладнено та неможливо виконати, оскільки відповідач здійснить дії по відчуженню належного їй нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення. Також, відповідач може відчужити вказане майно шляхом укладення із своїм чоловіком цивільно-правової угоди (договір) і розірвуть шлюб, а відтак вказане клопотання про накладення арешту на належне їй нерухоме майно підлягає задоволенню.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 цієї статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів заяви позивач просить шляхом забезпечення цивільного позову накласти арешт на майно відповідача 1 без надання доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову, а викладені ж у заяві підстави для накладення арешт на майно відповідача не є такими, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі.

Більше того, суду не надано доказів тому, що вказаний захід забезпечення позову є співмірний із заявленим розміром позовних вимог моральної шкоди, зважаючи на вартість нерухомого майна відповідача 1.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, , суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви із клопотанням позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову від 12.08.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Садового товариства «Бучанка», третя особа: ОСОБА_6 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: