Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/75/16-ц

25 серпня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

встановив :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Форум» звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №99/05/14 від 15.12.2005 року у сумі 10366,59 дол.США та 35109,60 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між відповідачем ОСОБА_2 та АКБ «Форум» (реорганізовано у ПАТ «Банк Форум») 15.12.2005 року укладено Кредитний договір №99/05/14, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав у банку 24000 доларів США кредитних коштів зі сплатою 14% річних і строком повернення до 14.12.2012 року.

За умовами договору позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитними коштами у строки та в порядку встановленому Договорами. Однак взяті на себе зобовязання не виконує, у звязку з чим, станом на 06.01.2016 р. у ОСОБА_2 перед банком виникла заборгованість, яка складає 10366,59 дол.США за кредитом та відсотками, а також 35109,60 грн. по сплаті штрафних санкцій. До структури боргу входить 8040 дол.США поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів, 2192,53 дол.США прострочена заборгованість по кредиту, 123,36 дол.США поточна заборгованість по процентах та 10,70 дол.США прострочена заборгованість по процентах.

Відповідно до п.3.2.2 Кредитного договору у банку виникло право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом через неналежне виконання позичальником своїх обовязків.

15 грудня 2005 року банком укладено з ОСОБА_3 договір поруки, за яким вона взяла на себе обовязок відповідати перед банком солідарно за виконання боржником узятих на себе обовязків.

Тому, банк просить стягнути заборгованість, що виникла з відповідачів у судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала. Пояснила, що з моменту отримання кредиту до серпня 2014 року вона та син ОСОБА_2 добросовісно виконували умови кредитного договору і сплачували усі передбачені платежі. Провівши платіж у липні 2014 року, працівники відділення в м. Івано-Франківську попередили її про те, що реквізити рахунків в подальшому будуть змінені, а їх відділення закривають у звязку з ліквідаційною процедурою, яка розпочалась у банку. В 20-х числах серпня 2014 року вона знову звернулась до відділення банку з метою проведення необхідних платежів, але працівники пояснили, що здійснити платежі не можуть, нових реквізитів, на які необхідно перераховувати кошти їй не надали. У ПАТ «Ощадбанк» вона намагалась провести платіж, але здійснити його не вдалось. Телефонуючи на гарячу лінію банку належного розяснення з приводу порядку погашення кредиту не отримала. Тому стала очікувати на те, що буде повідомлена у письмовому порядку про порядок подальшого погашення кредиту. Лише в травні 2015 року на її адресу надійшла вимога для неї та ОСОБА_4 у якій банком вказано було нові реквізити для сплати боргу і одночасно вимагалось достроково виконати зобовязання по кредиту. Відтоді, вона продовжувала щомісячно сплачувати платежі, які були передбачені умовами договору. Проти задоволення вимог про дострокове погашення кредиту заперечує, оскільки вважає, що ніякої вини відповідачів у простроченні платежів немає, оскільки до травня 2015 року банк не повідомив їх про зміну рахунків, на які могли зараховуватись кошти на виконання умов договору, хоч така вимога чітко визначена умовами договору. Можливості повернути усю суму кредиту одночасно немає. Просила у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 15 грудня 2005 року АКБ «Форум» (в подальшому ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №99/05/14-N, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 24 000 доларів США з терміном повернення до 14 грудня 2020 року, зі сплатою 14,0 % річних.

Відповідно до п. 2.3, 2.7, 2.10 Договору позичальник здійснює повернення кредиту та процентів за користування кредитом на відкритий банком рахунок № 0510 в Івано-Франківській філії АКБ «Форум», МФО 336956, при цьому цей рахунок є обов'язковим для обліку руху сум, які позичальник повинен повернути банку.

Договором №1 від 29.06.2010 року про внесення змін до Кредитного договору №99/05/14-N від 15.12.2005 року, змінено редакцію п.2.3 та 2.7 Договору та зазначено нові реквізити рахунку на погашення кредиту та процентів за його користування, зокрема відкрито рахунок №1351 у відділенні №1800 «Івано-Франківської дирекції ПАТ «Банк Форум», МФО 322948.

Відповідно до вимог п. 7.6 кредитного договору від 15 грудня 2005 року №99/05/14-N (з подальшими змінами) усі повідомлення сторін цього договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Повідомлення є обовязковим і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, указаними у цьому Договорі.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 укладено договір поруки від 15 грудня 2005 року № 22, згідно з умовами якого ОСОБА_3 виступила поручителем ОСОБА_2 та зобов'язалася солідарно відповідати з позичальником перед банком в повному обсязі за своєчасне і повне виконання ним зобов'язань за вищезазначеним договором кредиту.

Згідно постанови НБУ від 16.06.2014 у ПАТ «БАНК ФОРУМ» розпочався процес ліквідації і у липні 2014 року відділення ПАТ «Банк Форум» у м. Івано-Франківську припинило свою діяльність.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При цьому виконання зобов'язань вимагається від обох сторін за договором.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання своїх обовязків за договором, зокрема в частині повідомлення відповідно до умов договору відповідачів про зміну, внаслідок ліквідації відділення банку та самого банку, платіжних реквізитів для внесення коштів на погашення кредиту, що позбавило відповідачів можливості своєчасно сплачувати чергові внески на погашення кредиту.

Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що намагалась через відділення інших банків здійснити платіж по зазначених у договорі реквізитах, однак проведення таких платежів було заблоковано. Неодноразово також зверталась з приводу виконання нею зобовязань по сплаті чергової частини боргу до працівників відділення банку, які не могли надати їй розяснень щодо того у якому порядку надалі проводити оплату платежів по кредиту.

Отримавши 26.05.2015 року вимогу банку №5179/12 датовану 07 квітням 2015 року, відповідачем здійснено черговий платіж на вказані у повідомленні нові реквізити банківських рахунків, який зараховано 28.05.2015 року і з того часу відповідачем здійснювались щомісячні платежі на погашення заборгованості по кредиту, що передбачені умовами договору.

Оскільки позивач, не вчинив дій, що встановлені договором, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку, прострочення боржника на думку суду не настало, а відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку з відсутністю правових підстав для дострокового стягнення заборгованості.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 213 215 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №99/05/14 від 15.12.2005 року.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.