Номер провадження: 22-ц/785/4207/16
Головуючий у першій інстанції Гусєва
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.,

суддів Короткова В.Д., Таварткіладзе О.М.,

з участю секретаря Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Руно-Агро» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та до інших фізичних осіб, зазначених вище, інтереси яких представляє ОСОБА_8, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ГЛАВАН», Фермерського господарства «ОСОБА_9З.», за участю третіх осіб - Відділу Держгеокадастру в Арцизькому районі Одеської області, Реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області про визнання договорів дійсними, недійсними та визнання права користування за апеляційною скаргою представника відповідачів - ОСОБА_8 та за заявами голови Фермерського господарства «ОСОБА_9З.», ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ГЛАВАН» про приєднання до апеляційної скарги на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22.03.2016 року,-

встановила:

19.06.2013 року позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Руно-Агро», звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та до інших фізичних осіб, інтереси яких представляє ОСОБА_8, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ГЛАВАН», Фермерського господарства «ОСОБА_9З.» про визнання договорів дійсними, недійсними та визнання права користування, посилаючись на те, що в 2006 році позивач ТОВ «Руно-Агро» уклав з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та іншими фізичними особами, інтереси яких представляє ОСОБА_8, договори оренди земельних ділянок, які належать останнім згідно державних актів на право власності на земельну ділянку, строком на 15 років.

В 2008-2009 роках зазначені договори були зареєстровані у відділі Держкомзему у Арцизькому районі Одеської області про що є відмітка на кожному договорі оренди земельної ділянки.

Укладені договори оренди земельних ділянок недійсними не визнані та не розірвані. Позивач вважає, що вищезазначені договори є вчиненими з моменту їх укладання та дійсними з моменту державної реєстрації.

В подальшому, як зазначає позивач, при розгляді цієї справи в суді йому стало відомо, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інші фізичні особи, інтереси яких представляє ОСОБА_8, уклали нові договори оренди земельних ділянок з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та Фермерським господарством «ОСОБА_9З.», тобто під час дії договорів, укладених між ТОВ «Руно Агро» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та іншим фізичними особами (відповідачами).

Позивач також посилається на те, що зазначені договори є недійсними, оскільки на момент укладення оспорюваних договорів існували договори оренди земельних ділянок, укладені між ТОВ «Руно Агро» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та іншими фізичними особами, інтереси яких представляє ОСОБА_8, які не були розірвані та не визнані недійсними у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим і звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати договори оренди землі, укладені між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та іншим фізичними особами (відповідачами) дійсними, визнати договори оренди землі, укладені між відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 і іншим фізичними особами та ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН», ФГ «ОСОБА_9З.» недійсними та визнати за ним право користування земельними ділянками, власниками яких є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інші фізичні особи (відповідачі) на умовах та строках, викладених в договорах оренди земельних ділянок, укладених в 2006 році між останніми та позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інших фізичних осіб (відповідачів) ОСОБА_8 позов не визнав.

Представник Фермерського господарства «ОСОБА_9З.» - ОСОБА_9 позов не визнав.

Справа розглянута у відсутність представників ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН», третіх осіб - Відділу Держгеокадастру в Арцизькому районі Одеської області та Реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 22.03.2016 року позов задоволено частково та визнано недійсними договори оренди землі укладені 16 липня 2012 року між ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5Федорівною, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та іншими фізичними особами, зазначеними вище та інтереси яких представляє ОСОБА_8 визнано недійсними договори оренди землі укладені 04 жовтня 2012 року між ТОВ«АГРОФІРМА ГЛАВАН» та ОСОБА_10, ОСОБА_11

Визнано за ТОВ «Руно-Агро» право користування земельними ділянками, які належать ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та іншими фізичними особами, зазначеними вище та інтереси яких представляє ОСОБА_8

В задоволенні позовних вимог ТОВ «Руно-Агро» про визнання договорів дійсними, визнання недійсними договорів оренди землі укладених між Фермерським господарством «ОСОБА_9З.» та ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду та вважаючи його ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права представник відповідачів - ОСОБА_8 надав до суду апеляційну скаргу про скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Директор ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та голова ФГ «Топалов» - ОСОБА_9 06.07.2016 року та 30.08.2016 року приєдналися до апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі-фізичні особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інші (всього 95 осіб) є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області, що підтверджується відповідними державними актами на право приватної власності на земельні ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законодавством як істотні.

Ч. 2. ст. 640 ЦК України передбачає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 01.01.2006 р., що діяла на момент укладення договорів оренди землі між позивачем та власниками земельних ділянок, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування і розмір земельної ділянки); термін дії договору оренди; орендна плата з зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, термінів, порядку її внесення і перегляду і відповідальності за її несплату; умови використання і цільове призначення земельної ділянки, що передається в оренду; умови збереження стану об'єкту оренди; умови і терміни передачі земельної ділянки орендареві; умови повернення земельної ділянки орендодавцю; існуючі обмеження по використанню земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкту оренди або його частини; відповідальність сторін; умови передачі в заставу і внесення в статутний фонд права оренди земельної ділянки.

Ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 01.01.2006 р. передбачалось, що невід'ємною частиною договору оренди землі є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання-передачі об'єкта оренди, проект відведення земельної ділянки у випадках передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 01.01.2006 р. встановлювалось, що передача об'єкту оренди орендареві здійснюється орендодавцем в терміни і на умовах, визначених в договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Відповідно до діючої редакції Закону України «Про оренду землі», а саме чч. 1, 2 ст. 15 цього Закону, істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи договорів оренди земельних ділянок позивача з відповідачами ОСОБА_2 та іншими (всього 95 фізичних осіб) датованих 2006 роком, які суд першої інстанції вважає чинними, в них відсутня така невід'ємна частина, як акт приймання-передачі обєкту оренди, а також не зазначено ряд істотних умов, а саме: розмір орендної плати вказаний від вартості земельного паю, замість того, щоб бути визначеним від вартості земельної ділянки, а форма платежу (грошова, натуральна або відробіткова), порядок і способи внесення орендної плати не вказані взагалі; всі договори не містять даних про обчислення розміру орендної плати з урахуванням або без урахування індексу інфляції, про місцезнаходження і якісну характеристику переданих в оренду земельних ділянок, про сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкту оренди або його частини (відповідних відміток в договорі не зроблено); частина договорів взагалі не містить дати укладення договору. Також договори не містять кадастрових номерів земельних ділянок.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, вимагаючи визнання дійсними спірних договорів, позивач не довів виникнення фактичних відносин з оренди земельних ділянок відповідачів, а саме виплати орендної плати за час фактичного користування земельними ділянками з 2006 р. до 2012 р. та отримання її відповідачами. Представник позивача в судовому засіданні неодноразово визнавав, що не може надати докази виплати орендної плати відповідачам.

Також, згідно з інформацією від 08.05.2013 р., № 2-2-07/1215 та від 03.06.2013 р., № 2-2-07/1566 (т. 3, а.с. 237, 238), наданою відділом Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області, відомості про державну реєстрацію 52 договорів з тих, що просив визнати дійсними позивач, в автоматизованій системі Державного земельного кадастру відсутні за весь період діяльності ТОВ «Руно-Агро».

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що укладені між ТОВ «Руно-Агро» та фізичними особами-відповідачами договори оренди земельних ділянок пройшли державну реєстрацію у встановленому законом порядку, строк їхньої дії не закінчився та вони зберігають чинність не відповідає обставинам справи.

Крім того, суд першої інстанції в обґрунтування чинності договорів оренди землі між ТОВ «Руно-Агро» та фізичними особами-відповідачами в цій справі послався на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року в справі за адміністративним позовом ТОВ «Руно-Агро» до відділу Держземагенства в Арцизькому районі (справа № 1570/6065/2012), якою визнано протиправними дії цього органу щодо скасування реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених ТОВ «Руно-Агро» з ОСОБА_2 та іншими фізичними особами, які є відповідачами в цій справі (т.5, а.с. 347-352).

Як вбачається з зазначеної постанови суду адміністративний позов ТОВ «Руно-Агро» було задоволено частково: визнано протиправними дії відділу Держземагенства щодо скасування реєстрації договорів оренди земельних ділянок між ТОВ «Руно-Агро» та частиною відповідачів в цій справі, а саме 40 осіб (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49І.). Щодо інших 55 відповідачів таке рішення не ухвалювалось.

Однак, підставою для визнання протиправними дій відділу Держземагенства щодо скасування реєстрації вищезазначених договорів оренди земельних ділянок в постанові суду визначено ту обставину, що зазначені договори було знято з реєстрації без наявного рішення суду про скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, на підставі рішення суду про повернення земельних ділянок з чужого незаконного володіння в справі № 492/611/14-ц за позовом фізичних осіб, які є відповідачами в цій справі, до ТОВ «Руно-Агро» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, в якому не зазначено обовязку Відділу Держземагенства внести запис про скасування державної реєстрації договорів оренди землі.

В звязку з цим апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що виконання рішення суду про повернення земельних ділянок з чужого незаконного володіння не вимагало зняття договорів з державної реєстрації, а також бере до уваги той факт, що адміністративним судом в зазначеній постанові було відмовлено в частині позовних вимог про зобовязання поновити державну реєстрацію спірних договорів, і ця реєстрація не поновлювалась.

Отже, рішення суду першої інстанції в цій справі про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Руно-Агро» про визнання дійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених ним в 2006 році з відповідачами, в частині підстав зазначеної відмови, а саме того, що зазначені договори пройшли державну реєстрацію у встановленому законом порядку, строк їхньої дії не закінчився та вони зберігають чинність, підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи.

У визнанні дійсними зазначених договорів має бути відмовлено через відсутність державної реєстрації, яку щодо частини договорів взагалі не було проведено, а щодо іншої частини договорів скасовано та не поновлено. Крім того, сторони на момент укладення договорів не досягли згоди з ряду істотних умов договорів, власники земельних ділянок не здійснили їхню передачу орендарю в порядку, передбаченому чинним на той час законодавством, орендні відносини фактично не виникли через відсутність внесення орендної плати за час фактичного користування земельними ділянками з боку позивача.

З огляду на положення ч. 1 ст. 210, ч. 2 ст. 215 та ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначені договори слід вважати нікчемними.

Довідкою Арцизького районного суду Одеської області № 912 від 10.12.2013 р. підтверджується, що в провадженні суду перебувала на розгляді цивільна справа (№492/611/14-ц) за позовною заявою ОСОБА_2К та інших фізичних осіб, які є відповідачами в цій справі, до ТОВ «Руно-Агро», яке є позивачем в цій справі, про повернення безпідставно набутих земельних ділянок (т.3, а.с. 155).

Предметом позову в обох цих справах є одні і ті ж самі земельні ділянки, належні фізичним особам, які є відповідачами в цій справі.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 13 березня 2012 року позов фізичних осіб було задоволено повністю: витребувано від ТОВ «Руно-Агро» та повернуто позивачам земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області.

Зазначене рішення в строк, відведений для апеляційного оскарження, не було оскаржено в апеляційному порядку з боку ТОВ «Руно-Агро» та набрало чинності. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2012 року ТОВ «Руно-Агро» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду від 13 березня 2012 року та відкрито апеляційне провадження. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2012 року апеляційну скаргу ТОВ «Руно-Агро» на рішення суду від 13 березня 2012 року відхилено.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, з літа 2012 року ТОВ «Руно-Агро» припинило використання земельних ділянок відповідачів.

16 липня 2012 року та 04 жовтня 2012 року між ТОВ «Агрофірма «Главан» і ОСОБА_2 та іншими (всього 88 фізичних осіб) було укладено договори оренди належних їм земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області (т.4, а.с. 2-315). Зазначені договори пройшли державну реєстрацію, у встановленому законом порядку (т.3, а.с. 178-185).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2012 року касаційну скаргу ТОВ «Руно-Агро» на рішення суду від 13 березня 2012 року та ухвалу апеляційного суду від 12 вересня 2012 року було задоволено частково, скасовано зазначені рішення, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 09 серпня 2013 року за результатами нового розгляду справи позов було повторно задоволено повністю: витребувано від ТОВ «Руно-Агро» та повернуто позивачам спірні земельні ділянки.

Сторонами не оспорюється, що під час повторного розгляду справи користування земельними ділянками продовжували здійснювати ТОВ «Агрофірма «Главан» та власники земельних ділянок.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2013 року прийнято відмову від позову представника позивачів ОСОБА_8, через те, що позивачі отримали належні їм земельні ділянки та більшість з них уклала договори оренди з ТОВ «Агрофірма «Главан», скасовано рішення суду від 09 серпня 2013 року та закрито провадження в справі. В касаційному порядку зазначену ухвалу сторонами оскаржено не було.

02 квітня 2014 року ТОВ «Руно-Агро» звернулось до Арцизького районного суду Одеської області із заявою про поворот виконання рішення цього суду від 13 березня 2012 року, посилаючись на те, що зазначене рішення скасовано, а провадження в справі закрито в звязку з відмовою від позову. Заявник просив в порядку повороту виконання рішення суду від 13 березня 2012 року витребувати від позивачів та повернути йому спірні земельні ділянки.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 24 жовтня 2014 року допущено поворот виконання скасованого рішення суду від 13 березня 2012 року, витребувано у фізичних осіб власників та повернуто в користування ТОВ «Руно-Агро» спірні земельні ділянки. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2015 року скасовано ухвалу про поворот виконання рішення суду, в задоволенні заяви ТОВ «Руно-Агро» про поворот виконання рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13 березня 2012 року відмовлено, в звязку з тим, що зазначене рішення не було виконано виконавчою службою в примусовому порядку або відповідачем в добровільному порядку, земельні ділянки знаходяться в користуванні на підставі договорів оренди та не передавалися в порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року касаційну скаргу ТОВ «Руно-Агро» відхилено та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2015 року залишено без змін.

Таким чином, за наслідками розгляду цивільної справи № 492/611/14-ц за позовною заявою ОСОБА_2К та інших фізичних осіб, які є відповідачами в цій справі, до ТОВ «Руно-Агро», яке є позивачем в цій справі, про повернення безпідставно набутих земельних ділянок, останнє припинило користування земельними ділянками відповідачів.

Сторонами не оспорюється, що фактичне припинення користування земельними ділянками фізичних осіб-відповідачів з боку ТОВ «Руно-Агро» відбулось в 2012 році.

Отже, на момент укладення договорів оренди земельних ділянок між фізичними особами-відповідачами та ТОВ «Агрофірма «Главан» від 16.07.2012 р. та 04.10.2012 р. діючих договорів оренди цих земельних ділянок між ТОВ «Руно-Агро» та фізичними особами-відповідачами не існувало, не існує їх і до цього часу.

З огляду на вищезазначені обставини, висновок суду першої інстанції про те, що в момент укладення договорів оренди земельних ділянок між фізичними особами-відповідачами та ТОВ «Агрофірма «Главан» від 16.07.2012 р. та 04.10.2012 р. сторонами не додержано вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, а саме зміст правочинів суперечить ЦК України та закону, оскільки відповідачі не мали права укладати зазначені договори під час дії договорів 2006 р. між позивачем та відповідачами-фізичними особами, суперечить матеріалам справи. Під час укладення та реєстрації договорів оренди земельних ділянок між фізичними особами-відповідачами та ТОВ «Агрофірма «Главан» від 16.07.2012 р. та 04.10.2012 р., ці земельні ділянки не перебували в оренді інших осіб, в тому числі позивача, за зареєстрованими договорами оренди.

Крім того, позовні вимоги про визнання недійсними зазначених договорів заявлено ТОВ «Руно-Агро» під час розгляду по суті судом першої інстанції первісних вимог позивача про визнання дійсними його договорів оренди земельних ділянок з відповідачами-фізичними особами (т. 5, а.с. 2-4). Таке формулювання позовних вимог змінює предмет та підстави позову. Змінені позовні вимоги розглянуто судом першої інстанції спільно з первісними вимогами позивача.

Таким чином, судом першої інстанції під час обєднання первісних та змінених позовних вимог порушено норми процесуального права, а саме: ч. 2 ст. 31 ЦПК України, відповідно до якої позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову лише до початку розгляду судом справи по суті, та ч. 1 ст. 126 ЦПК України про обєднання позовів, оскільки позовні вимоги за обома позовами не є однорідними та з неоднаковим субєктним складом учасників. Первісний позов заявлено позивачем до відповідачів фізичних осіб, а ТОВ «Агрофірма «Главан» та ФГ ОСОБА_9 є третіми особами за цим позовом; у другому позові відповідачами є фізичні особи-власники земельних ділянок та ТОВ «Агрофірма «Главан» і ФГ ОСОБА_9, а третіми особами виступають Відділ Держгеокадастру в Арцизькому районі Одеської області і Реєстраційна служба Арцизького районного управління юстиції в Одеській області.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Руно-Агро» про визнання недійсними договорів оренди землі, укладених 16 липня 2012 року і 04 жовтня 2012 року між ТОВ «Агрофірма «Главан» та фізичними особами-відповідачами в цій справі.

Судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок між ФГ ОСОБА_9 та відповідачами ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 через недоведеність факту укладання зазначених договорів між цими особами.

Висновок суду першої інстанції про те, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання за ним права користування земельними ділянками відповідачів-фізичних осіб через наявні в матеріалах справи договори оренди земельних ділянок 2006 р. між позивачем та відповідачами-фізичними особами, зареєстрованих у встановленому законом порядку, та у разі скасування незаконного судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру земель виключено запис про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, дія оренди підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі земель, оскільки відпали підстави виключення записів про скасування їхньої державної реєстрації, є незаконним.

Як вже зазначалось, договори оренди земельних ділянок 2006 р. між позивачем та відповідачами-фізичними особами не є дійсними, не зареєстровані у встановленому законом порядку та не можуть бути підставою для користування земельними ділянками відповідачів, в звязку з чим в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального права, а саме: ст. ст. 15, 17 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 01.01.2006 р., ст. ст. 203, 210, 215, 638, 640, 1212-1215 ЦК України, процесуального права, а саме: ст. ст. 31, 126 ЦПК України, допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, внаслідок чого воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про повну відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 15, 17 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 01.01.2006 р., ст. ст. 203, 210, 215, 638, 640, 1212-1215 ЦК України, ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_50 задовольнити.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Руно-Агро» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_17, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_16, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_10, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_21, ОСОБА_67, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_18, ОСОБА_24, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_26, ОСОБА_25, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_27, ОСОБА_29, ОСОБА_12 ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_12, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_31, ОСОБА_30, ОСОБА_32, ОСОБА_37, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_82, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_39, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_38, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_40, ОСОБА_86, ОСОБА_11, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_94, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_49 ОСОБА_101, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Главан», Фермерського господарства ОСОБА_9, за участю третіх осіб: Відділу Держгеокадастру в Арцизькому районі Одеської області, Реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області про визнання договорів оренди землі дійсними, недійсними та визнання права користування земельними ділянками скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Руно-Агро» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_17, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_16, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_10, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_21, ОСОБА_67, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_18, ОСОБА_24, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_26, ОСОБА_25, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_27, ОСОБА_29, ОСОБА_28, ОСОБА_76, ОСОБА_12, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_31, ОСОБА_30, ОСОБА_32, ОСОБА_37, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_82, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_39, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_38, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_40, ОСОБА_86, ОСОБА_11, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_94, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_49, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Главан», Фермерського господарства ОСОБА_9, за участю третіх осіб: Відділу Держгеокадастру в Арцизькому районі Одеської області, Реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області про визнання договорів оренди землі дійсними, недійсними та визнання права користування земельними ділянками відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_102