Справа №642/2525/16
Провадження №2/642/1106/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 20905,29 грн. та моральну шкоду у розмірі 30000 грн.

Вказаний позов ухвалою суду від 04 травня 2016 року був залишений без руху, оскільки поданий без дотримання вимог ст. 119 ч. 2 п. 6 ЦПК України, а саме: не зазначені докази на підтвердження посилання позивача на те, що зухвала і цинічна поведінка відповідача із використанням нецензурних слів до позивача та її дитини призвели до суттєвих психологічних страждань та емоційного перевантаження, погіршення стану здоровя, негативних тяжких спогадів, у дитини викарбувалися негативні спогади, позивач тривалий час позбавлений звичного режиму дня,здійснює постійні часові та матеріальні витрати у звязку з навмисним пошкодженням майна, або наявність підстав для звільнення від доказування цього. Крім того, жодним чином не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 30000 грн., та якими доказами це підтверджується.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк два дні з моменту отримання ухвали.

Зазначена ухвала була отримана позивачем 17 травня 2016 року, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи.

19 травня 2016 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на зазначену ухвалу суду, з якої вбачається, що позивач недоліки, зазначені в ухвалі від 04 травня 2016 року, в повному обсязі та належним чином не усунув, оскільки в ній також не зазначені докази на підтвердження визначення розміру моральної шкоди у сумі 30000 грн., наявності у дитини позивача негативних спогадів, суттєвих психологічних страждань та емоційного перевантаження ОСОБА_1 тощо, або наявність підстав для звільнення від доказування (зазначення) вказаних обставин. Натомість, позивачем зазначені додаткові обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, однак не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що ухвала суду від 04 травня 2016 року про залишення без руху даної позовної заяви залишилася не виконаною належним чином і зазначені в даній ухвалі суду недоліки позивачем належним чином та в повному обсязі не усунуті.

В ухвалі суду від 04 травня 2016 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди було залишено без руху, судом було зазначено про те, що позивачем не були дотримані вимоги ч.2 ст.119 ЦПК України, які передбачають, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Тобто, в ухвалі суду зверталась увага позивача на те, що останній в своїй позовній заяві повинен був послатися на докази, які, на його думку, підтверджують обставини, що викладені ним в позові.

Суд звертає увагу на те, що статтею 119 ЦПК, а саме частиною 2, передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також: ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що вимоги ч.2 ст.119 ЦПК України є обовязковими в частині того, що в позовній заяві позивач обовязково повинен зазначити докази, що підтверджують обставини, які зазначені позивачем у позовній заяві.

При цьому суд звертає увагу, що при поданні позову до суду позивач повинен в позовній заяві саме зазначати докази (тобто послатися на доказ, який ці обставини підтверджує), а не додавати (подавати) докази до позовної заяви.

Не зазначення доказів та неподання таких доказів - це дії, які є різними за характером, змістом та наслідками. Так, не зазначення доказів у позовній заяві є підставою для залишення заяви без руху, а неподання доказів на підтвердження позовних вимог є підставою для відмови в позові.

При цьому також враховується, що відповідно до ст.31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права та обовязки.

З даної норми закону випливає, що сторони в цивільному процесі наділяються рівними можливостями щодо відстоювання своєї позиції в цивільній справі.

Виходячи з даної норми закону, змісту та форми позовної заяви, недоліки якої не були усунуті позивачем відповідно до ухвали судді, відповідач в справі позбавляється можливості реалізувати свої права, визначені ст.31 ЦПК України, та визначитися з обсягом вимог позивача та запереченнями на позов.

Враховуючи наведене, а також зміст ухвали суду від 04 травня 2016 року, в якій суд не вимагав від позивача надання доказів на підтвердження заявлених вимог, а пропонував лише зазначити їх в позовній заяві, суд вважає, що вищевказана ухвала суду про залишення без руху від 04 травня 2016 року позивачем не виконана належним чином та в повному обсязі і тому, відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України, її слід вважати неподаною і повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - визнати неподаною та повернути позивачу.

Повідомити позивача, що згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О.Скляренко