Справа № 760/7391/16-ц
Провадження № 2-о/760/233/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

з участю секретарів - Кучерини Ю.С., Горбач О.М. Подобєда О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту державної реєстрації смерті фізичної особи, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, -

В С Т А Н О В И В:

20.04.2016 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт державної реєстрації смерті ОСОБА_2, 1910 року народження, який помер у жовтні-листопаді 1943 року в м. Києві.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що він є сином ОСОБА_2, який у 1943 році був арештований та помер в гестапо. У 1943 році його батька було захоронено на Лук'янівському кладовищі у м. Києві, а свідоцтво про смерть батька було втрачено. На даний час він не має можливості для отримання повторного свідоцтва про смерть свого батька, у зв'язку з тим, що актовий запис про смерть гр. ОСОБА_2 у Державному реєстрі актових записів цивільного стану громадян відсутній.

Зазначає, що поховання на Лук'янівському кладовищі ОСОБА_2 здійснювалось на підставі документів, що підтверджують його смерть. Встановлення факту державної реєстрації смерті його батька необхідно для реєстрації місця поховання з метою можливого підпоховання у відповідності до Закону України «Про поховання та похоронну справу».

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги про встановлення факту державної реєстрації смерті його батька - ОСОБА_2, - підтримав і просив задовольнити.

Зацікавлена особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. При таких даних суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності представника зацікавленої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 27.01.1940 року.

З довідки Комісії в справах колишніх партизан Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років від 21.03.1977 року за № 561 вбачається, що у 1943 році ОСОБА_2 був арештований та помер в гестапо.

Згідно довідки, виданої Державним історико-меморіальним Лук'янівським заповідником від 18.03.2016 року № 4, ОСОБА_2 був похований на дільниці 45, ряд 2-а, місце 22/1, відповідно за даними інвентарізацїї поховань 1991-1992 р.р. Лук'янівського цивільного кладовища.

Як зазначено заявником, на даний час свідоцтво про смерть його батька ОСОБА_2 втрачено.

Окрім того, відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_2, що вбачається з витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 22.12.2015 року № 7.

Як далі видно з матеріалів справи, листом від 15.03.2016 року за № 56/03/05.06-79 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відмовив заявнику у поновленні актового запису про смерть його батька та роз'яснив, що відповідно до пункту 3.5 розділу III Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, поновлення втрачених актових записів про смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально), або на підставі рішення суду.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації.

Як визначено у ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з правилами ч. 3 ст. 15 ЦПК України розгляд цивільних справ здійснюється в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За змістом ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлено, зокрема, факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Оцінюючи надані заявником докази у відповідності до положень ст. 212 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заявником не було наданого жодного доказу, який підтверджує факт реєстрації у відповідних органах державної реєстрації актів цивільного стану смерті ОСОБА_2, 1910 року народження, який помер у жовтні-листопаді 1943 року в м. Києві.

У своїх поясненнях заявник зазначив, що йому достеменно невідомо чи яким органом і в який час була здійснена така реєстрація.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що за фактичних обставин справи останній не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, а відповідне рішення суду і буде підставою для видачі йому свідоцтва про смерть його батька ОСОБА_2

Таким чином, з огляду на обставини зазначені вище, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення факту державної реєстрації смерті його батька - належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 234, 235 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту державної реєстрації смерті фізичної особи, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя