УХВАЛА

14 листопада 2016 року м. Мукачево Справа № 303/3442/16-ц 2п/303/124/16

Номер рядка стат. звіту - 19

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 вересня 2016 року по цивільній справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача (1) ОСОБА_1

до відповідача (2) ОСОБА_4

до відповідача (3) ОСОБА_2

до відповідача (4) ОСОБА_5

до відповідача (5) ОСОБА_6

до відповідача (6) ОСОБА_7

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Мукачівської РДА

про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом розірвання договору купівлі-продажу жилого будинку від 31.05.2012 року та виселення,

За участю сторін:

представника позивача ОСОБА_8;

представника відповідача (2) ОСОБА_9;

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 вересня 2016 року, ухваленим за результатами судового розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом розірвання договору купівлі-продажу жилого будинку від 31.05.2012 року та виселення, позовні вимоги задоволено повністю, шляхом розірвання договору купівлі - продажу жилого будинку від 31 травня 2012 року та виселено відповідачів з будинку №29, який знаходиться в с. Кайданово по вул. Кайданівській, Мукачівського району (надалі - Будинок).

Відповідачі (1), (3) звернулися до суду із заявою про скасування вищевказаного заочного рішення посилаючись на те, що належним чином не були повідомлені про розгляд справи. Крім того ствердили, що в них в наявності є відомості та докази, які мають істотне значення для справи та спростовують висновок суду про необхідність задоволення позовних вимог позивача.

Як на підставу для задоволення заяви, відповідачі (1), (3) посилаються на наявність рішення Мукачівського міськрайонного суду від 06.10.2011, яке має відношення до предмету оспорюваного у межах розгляду даної справи правочину.

Крім того відповідачі (1), (3) вказали на те, що судом не було враховано того факту, що домоволодіння №29 по вул. Кайданівській в с.Ракошино Мукачівського району є єдиним помешканням відповідачів і їх неповнолітніх дітей, внаслідок чого були порушені права відповідачів на житло.

Прийнявши участь у судовому засіданні представник позивача просив відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що відповідачі (1) та (3) разом мешкають у вказаному домоволодінні з відповідачем (2), якому достовірно було відомо про судові засідання по справі, тому доводи про неналежне їх сповіщення є безпідставними.

Також представник позивача зазначив, що судове рішення від 06.10.2011 по справі №2-3391/11 жодного відношення до даної справи не має.

Представник відповідача (2) у судовому засіданні вимоги за заявою підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити з підстав зазначених у заяві.

Заявники (1), (3), відповідачі (4), (5), (6) та представник третьої особи у судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду заяви були належним чином повідомлені, про причину неявки суд не повідомили.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до вимог частини першої ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Правовими положеннями частини першої ст. 232 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, як свідчить фактичний аналіз змісту вищенаведених положень частини першої ст. 232 Цивільного процесуального кодексу України, вказана норма закону містить імперативне правило, згідно з яким, заочне рішення може бути скасовано судом лише при одночасній наявності двох взаємоповязаних підстав, а саме неявка в судове засідання відповідача та неповідомлення ним про поважність такої причини, а також посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вищевикладене свідчить про те, що метою процедури перегляду заочного рішення є надання можливості відповідачу, який не брав участі у судовому засіданні з поважних причин, і при цьому був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у встановленому процесуальним законом порядку, подати суду свої обґрунтовані доказами заперечення проти позову.

У спірній по справі ситуації суд виходить з того, що відповідачами (1), (3) не дотримано процесуальних вимог цивільного законодавства, які б дозволяли суду дійти висновку про необхідність скасування ухваленого заочного рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі (1), (3) належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 55, 57, 64), однак без поважних причин в судові засідання по справі, які відбулися 01, 08, 18 липня, 29 серпня та 09 вересня 2016 не зявлялися, про причину неявки суду не повідомляли, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали, у звязку з чим у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог на підставі аналізу доказів, які були надані позивачем.

При цьому слід констатувати, що у справі наявні також доказові матеріали про належне сповіщення про час і місце розгляду справи також і відповідача (2) та його представників (8-9, 10-11).

Однак визначальним моментом для вирішення вимоги за заявою є те, що відповідачі (1), (3) у тексті поданої ними заяви, а представник відповідача (2) в судовому засіданні 14.11.2016, не зазначили жодного доказу (стосовно безпідставності позовних вимог позивача), які мали б істотне значення для іншого варіанту (правильного на думку відповідачів) вирішення справи, відмінного від того, який обраний судом.

Посилання заявників (відповідачів) на судове рішення від 06.10.2011 не свідчить про відсутність у позивача права власності на будинок.

Інші зазначені відповідачами обставини в будь якому випадку не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності підстав, які зазначені в частині першій ст. 232 Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням вищенаведеного, суд не знаходить правових підстав для задовлення заяви та скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 вересня 2016 року.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 3, 8, 10, 11, 209, 210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 вересня 2016 року - залишити без задоволення.

2. Роз'яснити відповідачам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Кость