АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1787/16 Справа № 191/3605/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Твердохліб А. В. Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (третя особа - Друга Синельниківська державна нотаріальна контора) про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, вимоги у якому під час розгляду справи уточнила, та в обґрунтування якого посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 5,560 га, яка розташована на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яка в свою чергу належала йому на праві приватної власності на землю, згідно Державного акту НОМЕР_1 від 21.11.2000 року на підставі рішення ХІ сесії ХХІІІ скликання Писарівської сільської ради народних депутатів №30 від 18.05.2000 року.

Також ОСОБА_2 зазначала, що у зв'язку із тим, що вона мешкала в іншій області та мала скрутне матеріальне становище, тому тривалий час не мала змоги приїхати до житлового будинку в якому мешкав її батько до своєї смерті.

У квітні 2015 року на адресу позивача надійшов лист від Писарівської сільської ради, в якому її повідомлено про те, що батько був власником земельного паю в розмірі 5,56 га, розташованого на території Писарівської сільської ради. Оскільки весь час батько позивача проживав в домоволодінні, яке належало СВК "Долина", та не був приватизований ОСОБА_4, а також ним не було оформлено право власності на вказаний будинок, позивач ОСОБА_2 вважала, що в нього відсутні будь-які матеріальна блага, стосовно яких вона має право на спадщину. Про існування земельної ділянки площею 5,560 га, яка розташована на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області позивач не знала до квітня 2015 року, оскільки і сам батько жодного разу їй про це не говорив. З цих підстав вона не мала змоги вчасно звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

У вересні 2015 року позивач звернулась до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) площею 5,560 га, яка розташована на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

30.09.2015 року державним нотаріусом їй видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №02-31/767 в зв'язку з пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, який почався з часу відкриття спадщини. При цьому їй було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.

З урахуванням ч.3 ст. 1272 ЦК України позивач вважала причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори поважною, тому просила суд визначити їй додатковий строк, тривалістю в два місяці, для подання до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.2).

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 року на підставі заяви представника позивача ОСОБА_5, залишено без розгляду частину позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, яка розташована на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, площею 5,560 га в порядку спадкування за законом, після смерті її батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.26).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.30-32).

З таким рішенням не погодилася ОСОБА_2 та звернулася з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В даному ж випадку ухвалене судом першої інстанції по справі рішення цим вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 28.12.2004 року виконкомом Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.6).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення ХІ сесії ХХІІІ скликання Писарівської сільської ради народних депутатів №30 від 18.05.2000 року, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,560 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Писарівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 (серія НОМЕР_3, виданого Роздорською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області 12.11.1979 року), підтверджено факт того, що позивач є дочкою спадкодавця ОСОБА_4, та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом.

Як вбачається з листа Другої Синельниківської державної нотаріальної контори, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 спадкова справа не заведена, а в довідці Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 16.11.2015 року зазначено, що на момент смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1, з 1979 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Разом із ним мешкала та була зареєстрована ОСОБА_6, яка померла у 2010 році (а.с.20) та спадщину після ОСОБА_4 не прийняла (а.с.18).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Другої Синельниківської нотаріальної контори від 30.09.2015 року за вих. №02-31/767, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, у зв'язку із не поданням спадкоємцем у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини (а.с.9).

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, оскільки перешкод для подання заяви не було.

Проте з такими висновками колегія суддів не може погодитися.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" встановлено, що ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заявупро прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Так, у постанові Верховного Суду України за №6-1486цс/15 від 04.11.2015 року зроблено правовий висновок про те, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Як зазначала ОСОБА_2 в своїй позовній заяві та в апеляційній скарзі, будь-якого майна у власності батька не було, тому вона не зверталася до нотаріальної контори. Про існування спадкового майна - земельної ділянки (пай) площею 5,560 га, після смерті у 2004 році її батька ОСОБА_4, яка розташована на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області їй стало відомо лише у квітні 2015 року, на підставі листа Писарівської сільської ради.

В суді апеляційної інстанції представник Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області не заперечуючи проти позовних вимог пояснив, що на початку 2015 року сільською радою було проведено технічну інвентаризацію земельного фонду, у зв'язку з чим було виявлено не переоформлений земельний пай в розмірі 5,560 га, який належав на праві особистої власності ОСОБА_7. Після встановлення родинних зв'язків, в квітні 2015 року було повідомлено ОСОБА_2 про відкриття спадщини після смерті її батька.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати, задовольнивши позовні вимоги та визначити ОСОБА_2 додатковий строк, тривалістю в два місяці, для подання до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскільки, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1022,52 грн.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до виконавчого комітету Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (третя особа - Друга Синельниківська державна нотаріальна контора) про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк, тривалістю в два місяці, для подання до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з виконавчого комітету Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1022,52 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: