Справа № 349/1303/15-ц
Провадження № 2/349/18/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 січня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1

У позовній заяві зазначено, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.02.2014 року державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори. Відповідач по справі - ОСОБА_2 в будинку не проживає з січня 2015 року, проте залишається бути зареєстрованим. ОСОБА_2 не підтримує з нею жодних стосунків, не веде спільного господарства. Добровільно знятися з реєстрації не бажає. Його реєстрація в житловому будинку носить формальний характер та спричиняє для позивачки зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, є перешкодою для оформлення субсидії. Просила позов задовольнити, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

Позивачка, представник позивачки у судове засідання, призначене на 17.12.2015 року не прибули, направили на адресу суду письмові клопотання про слухання справи у їх відсутності. Позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув повторно, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день, чакс та місце слухання справи був повідомлий належним чином та у встановленому законом порядку.

Суд, з письмової згоди позивачки по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане 27 лютого 2014 року державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори.

Згідно акта обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 22.12.2015 року, довідки №1005, виданої виконавчим комітетом Букачівської селищної ради 22.12.2015 року, ОСОБА_2 зареєстрований у житловому будинку ОСОБА_1 в с.Букачівська Слобода Рогатинського району, однак більше року в домоволодінні не проживає.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло.

Відповідно до ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним.

За ст.150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом.

Суду не представлено доказів, що підтверджують право відповідача на збереження права на житло при його відсутності за місцем проживання понад рік. Відсутності по місцю реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 понад рік, тобто понад строк, встановлений ст.405 ЦК України, без поважних причин в судовому засіданні підтвердився, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,224-226 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Рогатинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення - в цей же строк з часу отримання копії рішення суду.Рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача ОСОБА_2, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий : Лошак О.О.