Справа № 493/1500/16-ц
Провадження № 2/493/752/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді НАУМЧАК Л.І.

при секретарі ШЕСТУН І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Свої заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що його вітчим ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай), площею 4,31 умовних кадастрових гектарів на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно сертифіката серії ОД-ОЗ № 0131532.

07.02.2000 року ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 мати позивача ОСОБА_3 його поховала і відповідно до cт. ст. 531, 549 ЦК Української PCP прийняла його спадщину, так як на момент його смерті була непрацездатною особою та тривалий час перебувала на його утриманні і проживала з ним разом однією сімєю в цивільному шлюбі з 1957 року по момент його смерті. Після смерті ОСОБА_2 мати позивача користувалась та розпорядилась предметами його домашнього вжитку та іншим майном і продовжувала проживати в його житловому будинку. Спадщина ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 з моменту відкриття спадщини ОСОБА_2 в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP.

16.10.2008 року померла мати позивача ОСОБА_3. Після смерті матері ОСОБА_1 прийняв її спадщину, так як подав до Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини матері.

Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права, так як мати позивача при житті документально не оформила спадщину ОСОБА_2.

ОСОБА_1 в позасудовому порядку новий сертифікат отримати не має можливості, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні надавши пояснення, позов підтримав.

Представник відповідача - Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій вказала, що з позовними вимогами позивача згодна та підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без участі їх представника. (а.с. 23)

Суд, ознайомившись з доводами позивача, дослідивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що вітчим позивача ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай), площею 4,31 умовних кадастрових гектарів на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно сертифіката серії ОД-ОЗ № 0131532. (а.с. 6)

07 лютого 2000 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 201118. (а.с.9)

Суд констатує, що після смерті ОСОБА_2 мати позивача ОСОБА_3 його поховала і відповідно до cт. ст. 531, 549 ЦК Української PCP прийняла його спадщину, так як на момент його смерті була непрацездатною особою та тривалий час перебувала на його утриманні і проживала з ним разом однією сімєю в цивільному шлюбі з 1957 року по момент його смерті. Після смерті ОСОБА_2 мати позивача користувалась та розпорядилась предметами його домашнього вжитку та іншим майном і продовжувала проживати в його житловому будинку.

Згідно ст. 548 ЦК Української PCP, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української PCP, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Крім того строк оформлення спадщини після її прийняття,- законом не обмежений.

Таким чином, спадщина ОСОБА_2 належить матері позивача ОСОБА_3 з моменту відкриття спадщини ОСОБА_2 в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP.

16 жовтня 2008 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 162955. (а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1163535 (а.с.7) - позивач являється сином покійної ОСОБА_3

Як вбачається з акту від 08.09.2016 року (а.с.10), підписаного свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, засвідченого секретарем Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, - гр. ОСОБА_1 дійсно проживав разом з матірю ОСОБА_3, яка померла 16.10.2008 р., з квітня 2008 року по жовтень 2008 року, здійснював догляд за нею та вели разом спільне господарство; а з акту від 12.07.2016 року (а.с.11), - ОСОБА_2, який помер 07.02.2000 р. та ОСОБА_3, яка померла 16.10.2008 р. дійсно проживали разом однією сімєю в цивільному шлюбі з 1957 року по момент смерті чоловіка ОСОБА_2

Після смерті матері ОСОБА_1 прийняв її спадщину, так як подав до Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини матері. Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права, так як мати позивача при житті документально не оформила спадщину ОСОБА_2.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтвердили факт того, що ОСОБА_2, який помер 07.02.2000 р. та ОСОБА_3, яка померла 16.10.2008 р. дійсно проживали разом однією сімєю в цивільному шлюбі з 1957 року в будинку ОСОБА_2 по момент його смерті.

Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори № 1101/02-14 від 04.11.2016 р. після смерті ОСОБА_3, померлої 16 жовтня 2008 року, заведена спадкова справа № 258/2009 р. На спадщину заявив ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Після смерті ОСОБА_2, померлого 07 лютого 2000 року спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася.(а.с. 27)

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до переліку документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відноситься і рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отже позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 531, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року ст. ст. 1223, 1225, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), площею 4,31 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД-ОЗ № 0131532, яка раніше належала ОСОБА_3, померлої 16 жовтня 2008 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів.

СУДДЯ