Справа № 362/7502/15-ц Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/634/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 20.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Голуб С.А.,

суддів Таргоній Д.О. Приходька К.П.

при секретарі Дрозді Р. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Васильківської Центральної районної лікарні Київської області про визнання правочину недійсним, зобовязання вчинення дій та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач пред»явив в суді названий позов і з урахуванням збільшення позовних вимог просив суд визнати недійсним правочин та зобов»язати відповідача видати медичну довідку про проходження обов»язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав ухвалення рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права. Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з посвідченням серії КХА № 179649 від 30 травня 2000 року, позивач є водієм категорій «А», «В» і «С».

Як вбачається з довідки № 231 від 15 жовтня 2014 року Васильківської ЦРЛ, позивач у 2008 року отримав черепно-мозкову травму, але на обліку в психіатричному кабінеті не стоїть.

У відповідності до матеріалів справи, а саме, медичної картки огляду водія транспорту № 189 та довідки Васильківської ЦРЛ № 711 від 03.12.2015 року, під час його проходження починаючи з 15 квітня 2015 року, лікарем психіатром зазначено, що позивач на обліку в психіатричному кабінету не перебуває. Але ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи. Відповідно до п.4 Приміток до «Переліку медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності, що можуть становити безпосередньо небезпеку для особи, яка провадить цю діяльність, або оточуючих» (постанова Кабінету Міністрів України № 1465 від 27.09.2000 року), інваліди всіх категорій для визначення медичних психіатричних протипоказань для керування транспортними засобами проходить огляд у МСЕК, для чого йому було рекомендовано звернутися за обстеженням на МСЕК та диспансерне відділення КЗ КОР «Обласне психіатрично- наркологічне медичне обєднання».

Відповідно до листів КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» № 24591 від 05.11.2015 року та Васильківської ЦРЛ № 710 від 03.12.2015 року, під час перебування на стаціонарному обстеженні у період з 20-21 квітня 2015 року позивачеві був встановлений діагноз: наслідки тяжкої черепно-мозкової травми (в 2008 році забій і перелом лобової кістки, краніопластика 04.09.2009 року після видалення здавленого перелому, посттравматична енцефалопатія ІІ-ІІІ ст.) лобовий синдром із вираженою психопатизацією по дисоціальному типу із тенденцією до паранояльного розвитку і кверулянтної поведінки».

Як вбачається з листа № 706 від 02.12.2015 року Васильківської ЦРЛ, амбулаторна карта позивача в реєстратурі Васильківської ЦРЛ відсутня.

Згідно листа № 32 від 7 грудня 2015 року Васильківської міжрайонної МСЕК, починаючи з 2009 року (під час першого огляду) позивач визнаний інвалідом ІІІ групи від загального захворювання, а з 1 квітня 2013 року довічно.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на зібрані по справі докази між сторонами відсутні будь-яких правовідносин, існування яких позивачем в суді також жодним чином не доведено. Підстав для зобовязання відповідача вчинити дії щодо надання заявникові медичної довідки, яку він вимагає, суд не вбачав через відсутніх передбачених для цього законодавчих підстав.

Оскільки вимоги щодо відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем є похідними від його первісних позовних вимог, в задоволені яких відмовлено, підстав для задоволення позову в цій частині суд також не вбачав.

Судова колегія у повному обсязі погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами не укладався будь-який правочин в розумінні ст.202 ЦК України, а тому він не міг бути визнаним недійсним. Щодо вимог позивача про зобов»язання відповідача вчинити певні дії, то суд першої інстанції також правомірно відмовив у їх задоволенні і належним чином мотивував своє рішення, пославшись на низку нормативно правових актів, які регулюють порядок видачі медичних довідок щодо придатності до керування транспортними засобами інвалідам ІІІ групи лише на підставі огляду у медико-соціальних експертних комісіях.

Ці висновки суду ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі не спростував, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без мін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314,315 ЦПК України, колегія суддів-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. .

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів .

Головуючий

Судді