Справа № 749/793/16-ц
Номер провадження 2/749/225/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Зорко М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Терещенко Л.О.

представника служби у справах дітей Лихошерст С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування - Щорської районної державної адміністрації та орган опіки та піклування Сновської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після народження сина ОСОБА_6 позивач відразу подала на розлучення, оскільки відповідач часто міг не ночувати вдома, приходив на підпитку та виникали сварки. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню та утриманні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сновської міської ради Терещенко Л.О. послалась на розсуд суду.

Представник третьої особи органу опіки та піклування - Щорської районної державної адміністрації Лихошерст С.П. позов підтримала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що приживає з позивачем по сусідству, відповідач жодного разу не відвідував дитину, не турбувався про забезпечення дитини взагалі, де знаходиться відповідач їй невідомо.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що позивачка є її невісткою, яка 5 років проживала з її сином в її сім"ї. Відповідач жодного разу не приходив до свого сина.

Суд перевіривши матеріали справи, дослідивши їх в сукупності прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року, який розірвано 23 листопада 2010 року рішенням Щорського районного суду Чернігівської області, що підтверджується (а.с.11).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сновської міської ради про доцільність позбавлення громадянина ОСОБА_5 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що зі слів ОСОБА_10 батько дитини ОСОБА_5 в період з 2011 року по 2016 рік з сином ОСОБА_6 не зустрічався. В ході огляду місця проживання дитини було встановлено, що дитина проживає в гарних умовах та вважає своїм батьком теперішнього чоловіка позивача - ОСОБА_11. Також орган опіки зазначає, що враховуючи те, що з ОСОБА_5 поспілкуватися не вдалося виконавчий комітет Сновської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне вирішити на розсуд суду питання про позбавлення батьківських прав відповідача по справі стосовно малолітнього сина ОСОБА_6 (а.с.26).

З наведеного висновку вбачається, що орган опіки та піклування Сновської міської ради не просить позбавити батьківських прав відповідача, а посилається на розсуд суду.

З висновку органу опіки та піклування Щорської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що зі слів матері ОСОБА_1 батько дитини ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони: часто вживав спиртні напої, додому приходив в нетверезому стані, вчиняв сварки, часто не ночував вдома, що стало причиною розірвання шлюбних відносин. Після виповнення дитині шести місяців рідний батько його зовсім не відвідує, нецікавиться станом його здоров?я, не піклується про сина, аліменти не сплачує, матеріально не допомагає його утримувати, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків. З метою соціального захисту законних прав малолітньої дитини, забезпечення її необхідними умовами проживання та виховання орган опіки та піклування - Щорської районної державної адміністрації вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_6.

Згідно з ч. 6 ст. 19 СК суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З наведеного висновку вбачається, що інформації про факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов?язків взята зі слів позивача. Посилання органу опіки на те, що відповідач не сплачує аліменти є необгрунтовани, оскільки в матеріалах справи міститься довідка ВДВС Щорського РУЮ від 28.07.2016 року № 14.22-58 198 (а.с.15) з якої вбачається, що позивач самостійно відмовилась від стягнення аліментів, на підставі чого виконавче провадження було завершено. Зазначене піддає сумніву зазначений висновок органу опіки та піклування та не дає підстави суду вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Отже висновок органу опіки та піклування зроблений формально без об'єктивного з'ясування обставин.

Відповідно до довідки КУ «Щорський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 23.08.2016 року №02-210 вбачається, що дитина ОСОБА_6, 03.08.2010 року знаходиться під наглядом КУ «Щорський районний центр первинної медико-санітарної допомоги». Батько ОСОБА_5 з дитиною ніколи не звертався за медичною допомогою в лікувальний заклад (а.с.29).

Відповідно до довідки Щорського дошкільного навчального закладу № 1 від 19.08.2016 року встановлено, що дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 2013 рік по 2016 рік дійсно відвідував даний заклад з якого його забирала мати або ОСОБА_11 - теперішній чоловік позивача. Біологічного батька дитини - відповідача по справі в дошкільному закладі не бачили (а.с.25).

Крім того в матеріалах справи міститься довідка - характеристика на відповідача, яка за свої змістом задовільно характеризує відповідача (а.с.12). Також в матеріалах справи міститься характеристика на позивача, яка за свої змістом задовільно характеризує позивача, однак зазначені характеристики абсолютно однакові, змінено лише особу яку вони характеризують.

Інших докази на підтвердження свідомого ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачем, до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом наведеної правової норми ухилення від виконання зобов'язань батьків по вихованню дитини означає такі діяння (дії чи бездіяльність), які полягають у навмисному свідомому невиконанні зазначених обов'язків, коли особа має реальну можливість виконати їх, але не вчиняє відповідних дій. Навмисність такого ухилення має місце тоді, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз"яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками.

У даній справі судом не встановлено обставин, які беззаперечно підтверджують навмисне, свідоме ухилення відповідачем від виконання обов?язків по вихованню дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, також не встановлено, що відповідач являються хронічним алкоголіком або наркоманом, крім того враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків суд вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.150, 164-167 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3-6, 10-11, 15, 31, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування - Щорської районної державної адміністрації та орган опіки та піклування Сновської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя З.О. Шаповал