справа № 208/6802/15-ц
№ провадження 2/208/972/16
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1; представника відповідача ОСОБА_2; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпродзержинський спецкомбінат» до Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 «Про визнання електронних торгів недійсними», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд визнати недійсними електронні торги по реалізації арештованого рухомого майна, та скасувати Акт від 26.08.2014р. про проведення електронних торгів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, позивач є власником автобусу «кубань», модель 21А1, НОМЕР_1. Вказаний автобус було реалізовано на електронних торгах, проведених 26.08.2014р. Враховуючи, що, при реалізації вказаного рухомого майна державним виконавцем Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції (далі - Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ) не було дотримано вимог ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема вимог щодо оцінки та уцінки майна, а також не дотримано вимог Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.1999р., просить суд визнати вказані торги недійсними та скасувати Акт від 26.08.2014р. про проведення електронних торгів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позов свого довірителя, та, суду зазначила, що, саме через невиконання державним виконавцем вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та положення вищевказаної Інструкції, електронні торги було проведено з порушеннями, які, в свою чергу, є підставою для визнання вказаних торгів недійсними.

В судовому засіданні суд уточнив вимоги позивача, та, наголосивши на тому, що, електронні торги були проведені Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, роз'яснив представнику позивача право звернутись до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або про залучення іншої особи як співвідповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 суду зазначив, що порядок проведення торгів було порушено саме відповідачем, тому, клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або про залучення іншої особи як співвідповідача - позивач не має.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, посилаючись на те, що, при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому позивач є боржником, Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було дотримано вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», та вимоги Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.1999р.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 суду зазначив, що, автобус «кубань», модель 21А1, НОМЕР_1 було придбано ним на електронних торгах, проведених з дотриманням вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно Акту опису й арешту майна(а.с.42-45), 17.11.2014р., при виконанні зведеного виконавчого провадження, державний виконавець здійснив опис майна боржника - позивача по даній цивільній справі, та, водночас, наклав арешт на описане майно - автобус «кубань», модель 21А1, НОМЕР_1. При цьому, арештоване майно боржника було передане державним виконавцем на відповідальне зберігання представнику боржника - КП «Дніпродзержинський спецкомбінат».

Згідно протоколу № 107609 (а.с.51), 07.08.2015р. відбулись електронні торги, організатором яких є Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; предметом продажу яких є автобус «кубань», модель 21А1, НОМЕР_1; переможцем яких є ОСОБА_3.

Як зазначає відповідач у своїх запереченнях на позов (а.с.39), після отримання протоколу торгів державним виконавцем 26.08.2015 року було складено акт про проведені електронні торги, який направлено сторонам виконавчого провадження та організатору торгів - Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Разом з цим, посилаючись на те, що, Акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна датовано 26.08.2014 року, а не 26.08.2015 року (а.с.52), позивач просить суд визнати вищевказані торги недійсними, та скасувати вказаний акт, оскільки відповідач не виконав вимоги ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Водночас, згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно роз'яснень, наданих у п.24 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» N 6 від 07.02.2014р., у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

З вищенаведеного суд вбачає, що, при виявленні порушень, допущених державним виконавцем під час здійснення своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» в частині призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, сторона виконавчого провадження, якою у даному випадку є позивач, має право звернутись до суду зі скаргою, в порядку, визначеному ст.383 ЦПК України, а не з позовом, з яким звернувся до суду позивач.

Враховуючи вищевикладене, суд, приймаючи до уваги, що, суд захищає права та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України - дійшов висновку, що, даний позов задоволенню не підлягає, оскільки, обраний позивачем спосіб захисту цивільного права не відповідає вимогам ст.58, 82 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.383 ЦПК України та ст.16 ЦК України.

Відмовляючи, таким чином, у задоволенні позову, суд вважає необхідним на підставі ст.88 ЦПК України судові витрати по справі покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215, 383 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ст.16 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Комунального підприємства «Дніпродзержинський спецкомбінат» до Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 «Про визнання електронних торгів недійсними» - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.