Справа № 209/2975/16-ц
Провадження № 2/209/1443/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Золотих Л.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дорожник» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з Комунального підприємства «Дорожник» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 серпня 2015 року по 29 червня 2016 року в розмірі 66 503.80 грн.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він, ОСОБА_1, з 08 квітня 2014 р. по 28 січня 2015 року відповідно до контракту перебував в трудових відносинах з Комунальним підприємством «Дорожник». На підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» контракт був укладений з Дніпродзержинською міською радою, в особі міського голови ОСОБА_2, про призначення на посаду директором КП «Дорожник», на термін з 08 квітня 2014 року по 07 квітня 2015 року. Звільнений з посади КП «Дорожник» 28 січня 2015 року за власним бажанням у зв'язку з інвалідністю, що перешкоджає виконанню обов'язків за контрактом, ст.39 КЗпП України. На день звільнення з роботи позивачу була нарахована заробітна плата, але у зв'язку з тим, що ні в день звільнення, ні в подальшому підприємство не здійснило виплату всіх сум, що належать ОСОБА_1 від підприємства, був змушений захищати свої права в судовому порядку. 01 квітня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/1128/15-ц стягнуто з КП «Дорожник», на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 31428 грн. 19 коп., середній заробіток за період затримки (з 28.01.2015 року по 31.03.2015 року) в сумі 13300 грн. 76 коп., моральну шкоду в сумі 500 грн., всього загальну суму в розмірі 45228 грн. 95 коп.. 22.09.2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/3770/15-ц стягнуто з КП «Дорожник» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2015 року по 21.08.2015 року включно в сумі 30004 грн. 04 коп. Судовий наказ та виконавчі листи на виконання рішень суду були передані до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ, на підставі чого було відкрито виконавче провадження. Комунальне підприємство «Дорожник» здійснило виплату нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати згідно судового наказу Дніпровського районного суду по справі №209/5918/14-ц та виконавчого листа по справі №209/1128/15-ц, лише 30.06.2016 року через касу підприємства в повному обсязі. Виконавчий лист по справі №209/1128/15-ц станом на сьогоднішній день - виконано частково, а виконавчий лист по справі №209/3770/15-ц - не виконано. Також позивач зазначає, що зазначені вище обставини поставили його та кого родину в скрутне матеріальне становище. Йому довелося неодноразово відвідувати відповідача після звільнення, просити погасити заборгованість по заробітні платі, що призвело до втрачання його нормальних життєвих звязків.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача КП «Дорожник» в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з 08 квітня 2014 р. по 28 січня 2015 року ОСОБА_1 перебував на посаді директора КП «Дорожник». Звільнений з посади за власним бажанням у звязку з інвалідністю, що перешкоджає виконанню обовязків за контрактом, згідно ст.39 Кодексу законів про працю України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.16), копією контракту №1- к/2014 від 07.04.2014 року, розпорядження міського голови від 07.04.2014 р. № 65-р «ос», наказу від 08.04.2014 № 25, розпорядження міського голови від 28.01.2015 р. № 4-р«ос» (а.с.7-16).

Як зазначено позивачем в позовній заяві, розрахунок по заробітній платі на день звільнення з позивачем не здійснено.

З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №209/1128/15-ц було стягнуто з КП «Дорожник» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 31428 гривень 19 копійок, середній заробіток за період затримки (з 28 січня 2015 року по 31 березня 2015 року) в сумі 13300 гривень 76 копійок, моральну шкоду в сумі 500 гривень, всього загальну суму в розмірі 45228 гривень 95 копійок., що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.04.2015 року (а. с.17-19).

22.09.2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/3770/15-ц було стягнуто з Комунального підприємства «Дорожник» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2015 року по 21.08.2015 року включно в сумі 30004 гривні 04 копійки, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.09.2015 року (а. с. 20-21).

Приймаючи до уваги, що Комунальне підприємство «Дорожник» здійснило виплату нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати згідно судового наказу Дніпровського районного суду по справі №209/5918/14-ц та виконавчого листа по справі №209/1128/15-ц, лише 30.06.2016 року через касу підприємства в повному обсязі, тому суд виходить з тих обставин, що викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затриманням розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці", пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата за час затримки обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

При цьому згідно з п. 5 Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно наданої позивачем довідки, виданої КП «Дорожник», розмір середньоденної заробітної плати позивача становить в сумі 309,32 грн., що підтверджується довідкою про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1, виданої КП "Дорожник" (а.с. 22).

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, суд задовольняє вимоги повністю виходячи з розрахунку, а саме: середній заробіток за час затримки складає: 212 робочих днів затримки розрахунку (серпень 2015 року 5 робочих днів, вересень 2015 року 22 робочих днів, жовтень 2015 року 21 робочих днів, листопад 2015 року 21 робочих днів, грудень 2015 року - 23 робочі дні, січень 2016 року 19 робочих днів, лютий 2016 - 21 робочих днів, березень 2016 року 22 робочі дні, квітень 2016 року 21 робочий день, травень 2016 року 19 робочих днів, червень 2016 року - 18 робочих днів) х 309,32 грн. (середньоденний заробіток) = 65575,84 гривень.

Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 65575,84 гривень, в той час як позивачем заявлено 66503,80 гривень. Тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, в сумі 65575,84 грн. без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача складає 543,48 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дорожник» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Дорожник» (ідентифікаційний код 31329952, місцезнаходження: 51914, м. Кам'янське, вул. Петровського, 176) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 серпня 2015 року по 29 червня 2016 року в сумі 65575,84 (шістдесят п'ять тисяч п'ятсот сімдесят п'ять) гривень 84 копійки.

Стягнути з Комунального підприємства «Дорожник» (ідентифікаційний код 31329952, місцезнаходження: 51914, м. Кам'янське, вул. Петровського, 176) на користь держави судовий збір у сумі 543 ( п'ятсот сорок три) грн. 48 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Решетник