Ухвала

іменем України

01 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКасьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року станом на 19 травня 2014 року у розмірі 199 672,75 доларів США, що становить 2 346 565 грн 54 коп.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що 11 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за яким банк надав, а вона отримала траншами відповідно до умов та сум, викладених у договорі, 201 100,69 доларів США, та зобов'язалася їх повернути щомісячними платежами у розмірі та строки, визначені графіком платежів, і сплатити фіксовану процентну ставку - 13,49 % річних - за користування коштами.

Крім того, 30 вересня 2010 року та 10 квітня 2013 року між сторонами укладені додаткові угоди до кредитного договору, за якими, зокрема, відповідачу встановлено плаваючу процентну ставку з фіксованим процентом 5,44 % та викладено графік платежів у новій редакції, згідно з додатком № 1.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 жовтня 2007 року та 10 квітня 2013 року між банком, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладені договори поруки, за яким поручителі зобов'язались солідарно з боржником відповідати за повне та своєчасне виконання ним своїх зобов'язань.

ОСОБА_6 порушила умови кредитного договору, не здійснює погашення у визначені строки суми кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого станом на 19 травня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 199 672,75 доларів США, що становить 2 346 565 грн 54 коп., та яка складається з: 169 277,73 доларів США - заборгованість за кредитом, що становить 1 989 361 грн 53 коп., 30 395,02 дол. США - заборгованість за процентами, що становить 357 204 грн.

У зв'язку з цим позивач направляв відповідачам вимоги щодо погашення заборгованості за кредитом та попереджав про можливість стягнення заборгованості у примусовому порядку, однак борг до цього часу не погашено.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2015 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року № ML-F01/015/2007 у розмірі 17 252,81 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19 травня 2014 року еквівалентно 202 720 грн 52 коп.

У решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 та солідарно з ОСОБА_7, з ОСОБА_6 та солідарно з ОСОБА_8 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року у розмірі 199 672,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19 травня 2014 року еквівалентно 2 346 565 грн 54 коп.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 не виконала взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого утворився борг, у рахунок погашення якого звернуто стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, яке набрало законної сили, а подвійне стягнення боргу забороняється, тому солідарно з боржника та поручителів підлягає стягненню тільки заборгованість за відсотками, що становлять різницю між нарахованими за цим позовом та відсотками, що вже були стягнуті за рішенням суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що боржник не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого утворився борг, який підлягає стягненню у повному обсязі з боржника та поручителів у солідарному порядку, оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконано і це не буде подвійним стягненням.

Оскаржуване рішення апеляційного суду є правильним та таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Судом установлено, що 11 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір та додаткові договори до нього: додатковий договір № 1 від 30 вересня 2010 року, додатковий договір № 2 від 10 квітня 2013 року.

Згідно з умовами яких банк надав позичальнику кредит в розмірі 201 100,69 доларів США, а ОСОБА_6 їх отримала та зобов'язалася належним чином використати та повертати суму отриманого кредиту щомісячно у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, а саме - фіксовану процентну ставку у розмірі 13,49% річних та плаваючу процентну ставку з фіксованим процентом 5,44 % річних (додаткова угода № 2).

Грошові кошти надавалися траншами відповідно до умов та сум, викладених у ч. 1 кредитного договору, а саме: кредитна заявка від 11 жовтня 2007 року - 27 302,14 дол. США, кредитна заявка від 19 жовтня 2007 року - 82 037,67 дол. США, кредитна заявка від 06 грудня 2007 року - 30 227,40 дол. США, кредитна заявка від 18 грудня 2007 року - 61 533,48 дол. США.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором 11 жовтня 2007 року та 10 квітня 2013 року між банком, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладені договори поруки, за якими поручителі зобов'язалися відповідати перед кредитором за виконання свого обов'язку солідарно з боржником.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 жовтня 2007 року та 22 березня 2010 року між банком, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладені договори іпотеки, за якими відповідачі передали в іпотеку банку належну їм земельну ділянку та житловий будинок у АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної частково власності.

Боржник не виконала належним чином умови кредитного договору внаслідок чого утворився борг, і рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2013 року за позовом банку звернуто стягнення на предмети іпотеки - земельну ділянку площею 1 000,00 кв. м та житловий будинок - в рахунок погашення боргу перед ПАТ «ОТП Банк» в сумі 1 458 082 грн. 58 коп. шляхом їх продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 01 липня 2014 року, рішення суду першої інстанції змінено та викладено резолютивну частину рішення в іншій редакції.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором в сумі 182 419,94 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 169 277,73 доларів США, заборгованість за відсотками 13 142,21 доларів США, звернуто стягнення на предмети іпотеки шляхом продажу земельної ділянки та розташованого на ній будинку на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, визначено початкову ціну продажу.

Однак відповідач не виконала своїх зобов'язань і станом на 19 травня 2014 року утворився борг у розмірі 199 672,75 доларів США, що становить 2 346 565 грн 54 коп., та який складається з: 169 277,73 доларів США - заборгованість за кредитом, що становить 1 989 361 грн 53 коп., 30 395,02 дол. США - заборгованість за процентами, що становить 357 204 грн.

Банк неодноразово направляв боржнику та поручителям вимоги про погашення боргу та попереджав про можливість його стягнення у примусовому порядку.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції повно та всебічно з'ясував та встановив обставини справи, надав належну оцінку поданим сторонами доказам, та встановивши, що між сторонами виникли відносини з договорів кредиту та поруки (ст. ст. 553, 1054 ЦК України), які не виконані боржником та поручителями, оскільки ними не погашено заборгованість, що виникла станом на 19 травня 2014 року, чим порушено умови договорів та вимоги ст. ст. 526, 530, 554, 629, 1050, 1052 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для її стягнення у солідарному порядку з боржника та поручителів та задоволення позову.

При цьому апеляційний суд вірно виходив з того, що фактично рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості не виконано і борг не погашено, що виключає можливість подвійного стягнення боргу у разі задоволення цього позову.

Такі висновки суду є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при цьому судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно визначено характер спірних правовідносин та застосовано положення закону, що їх регулює.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Ураховуючи, що рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, його потрібно залишити без змін, як передбачено ст. 337 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 відхилити, рішення апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук О.В. Попович