Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/678/15-ц

Номер провадження: 2/511/220/16

14 червня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

при секретарі Міщенко М.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Камянська сільська Рада Роздільнянського району Одеської області про поділ майна в натурі, що належить на праві спільної сумісної власності та усунення перешкод,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_3 з позовною заявою про виділ в натурі частки майна, що належить колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності, а саме визнати право приватної власності на ? частини на житловий будинок в селі Матишівка, вул. Садова, 31, Роздільнянського району Одеської області, як майно нажите в шлюбі, визнати право власності на 1/2 частини земельної ділянки розміром 0,15 га на якій побудований та розташований будинок, а також визнати право власності на 1/2 частини автомобіля марки «Мерседес».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, повноваження якої перевірено, пояснила, що 30.01.1990 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 12

07.11.2013 року вказаний шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області.

Рішенням Камянської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області від 09.12.2005 року ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку з господарчими спорудами. Будинок побудовано та прийнято в експлукатацію, видано свідоцтво на право приватної власності від 24.03.2010 року. 25.03.2010 року зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу №25679567, реєстраційний номер № 30015611. Вважає, що будинок № 31 по вул.Садовій в селі Матишівка необхідно розділити, а вразі виділення меншої долі, вона згодна відмовитися від грошової компенсації. Просить визнати право приватної власності на ? частини будинку, ? частини земельної ділянки та ? частини автомобіля.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2, повноваження якого перевірено, в судовому

засіданні пояснив, вимоги позивача незаконні, проводити поділ будинку без згоди виконкому сільської ОСОБА_2 не можливо, крім цього заперечував проти задоволення позову посилаючись на раніше постановлене рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.05.2014 року.

Третя особа Камянська сільська Рада Роздільнянського району Одеської області повідомлена про слухання справи належним чином в судове засідання не зявилась, суд визнає їх неявку неповажною та проводить розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши докази в судовому засіданні, вислухавши сторони суд вважає, що позов ОСОБА_3 про поділ спільного майна з виділенням долей в натурі підлягає задоволенню з наступних підстав:

Остаточні вимоги позивача викладені в доповненні від 18.05.2015 року А.с. 36-38.

У відповідності з вимогами Сімейного кодексу, а саме ст.60, 61СК, майно житловий будинок № 31 з господарчими спорудами по вул.Садовій в селі Матишівка Роздільнянського району Одеської області було набуте подружжям за час шлюбу. Проведено державну реєстрацію, набуто право власності А.с. 55 -58. Тобто факт набуття майна за час шлюбу встановлено, ніким не оспорюється, а тому вимоги підлягають задоволенню так, як заявлені обґрунтовано та законно А.С. 105-107.

У відповідності з вимогами ст. 328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України на сторони в процесі, в тому числі і позивача та його представників лежить обовязок довести ті обставини на які він посилається, крім випадків відповідно до ст.61 ЦПК України. Докази надано в повному обсязі.

По справі було проведено судово будівельну експертизу, суду надано висновок № 30-15 від 14.10.2015 року відповідно до якого було надано варіанти поділу майна. Судово будівельна експертиза зазначила, що в разі поділу майна не можливий ідеальний поділ майна, долі будуть нерівними, що в свою чергу тягне за собою наслідки у вигляді виплати компенсації однієї сторони за якою суд визнає більшу частку тій стороні, за якою суд визнає меншу частку з загальної вартості майна.

Вивчивши думку сторони - представника позивача, який погодився на меншу частку майна та відмовився від отримання компенсації, а також те, що відповідач не запропонував виплату грошової компенсації позивачу в разі виділення йому більшої частки майна, суд вважає за необхідне виділити на користь ОСОБА_3 45/100 частини майна та визнати за ОСОБА_3 право власності на 45/100 частини /в натурі/ будинку з господарчими спорудами за адресою село Матишівка вул.Садова, 31, Роздільнянського району Одеської області, яка складається з:

Вітальня 1-2 площею 4,6 кв.м (2.10х2.18 м), вартістю 22636 грн.; Кухня 1-3 площею 20,0 кв.м вартістю 98 417 грн; Їдальня 1-4 площею 28,6 кв.м, вартістю 140 737 грн; Кімната 1-5 площею 12,2 кв.м вартістю 60 035 грн; Санвузол 1-6 площею 2,1 кв.м вартістю 10334 грн. Сарай літ « В» вартістю 37 681 грн; Санвузол літ «Г» вартістю 12 397 грн; Літня кухня літ «Б» вартістю 32729 грн; Вимощення І (1/2 частина) вартістю 9 658 грн; Колодязь ІІ ( 1/2 частина) вартістю 4 763 грн; Огорожа № 1 (1/2 частина) вартістю 7182 грн; Ворота № 2 (1/2 частина) вартістю 2 988 грн,

ВСЬОГО : вартість 439 557 х 100= 45/100

Виділити та визнати за ОСОБА_4 право власності на 55/100 частини /в натурі/ будинку з господарчими спорудами за адресою село Матишівка вул. Салова, 31, Роздільнянського району Одеської області, яке складається з коридор 1-1 площею 8,3 кв.м вартістю 40 843 грн; Вітальня 1-2 площею 10,9 3,12м х 3,48 м) кв.м, вартістю 53637 грн; Передпокій 2-1 площею 21,3 кв.м вартістю 104815 грн; Ванна кімната 2-2 площею 8,5 кв.м, вартістю 41 827 грн; Кімната 2-3 площею 21,4 вартістю 105307 грн; Кімната 2-4 площею 25,5 кв.м вартістю 125 487 грн; Гараж з підвалом літ «Д» вартістю 51531 грн; Вимощення І (1/2 частина) вартістю 9 658 грн; Колодязь ІІ (1/2 частина) вартістю 4 763 грн; Огорожа № 1 (1/2 частина) вартістю 7182 грн; Ворота № 2 (1/2 частина) вартістю 2 988 грн.

ВСЬОГО: 548033 грн.

548033 х 100/ 987590 = 55/100

В звязку з відмовою позивача від компенсації за 5/100 частини будинку з господарчими спорудами компенсацію з відповідача не стягувати.

Суд вважає за необхідне визнати право власності за відповідачем на 55/100 частини житлового будинку.

В частині вимог визнання права власності на 1/2 частини земельної ділянки та на 1/2 частини легкового автомобіля необхідно відмовити з наступних підстав: земельна ділянка не приватизована, тобто відсутнє право власності, а тому в цій частині вимоги не обгрунтовані та не грунтуються на Законі, автомобіль марки "Мерседес"евакуатор на імя відповідача не зареєстрований, тобто відсутній предмет спору.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про те, що раніше вказаний спір був вирішений відповідно до рішення суду від 13.05.2014 року. Суд мотивує своє рішення тим, що вказаний спір не був розглянутий по суті, відмова повязана з тим, що не було надано відповідних документів для проведення судово будівельно - технічної експертизи. Суд не вбачає перепон для звернення позивача до суду з відповідними вимогами, що відповідає нормам Конституці ст.41 , як нормам прямої дії. Підстав для закриття провадження не встановлено. Крім цього позивачем в позовній заяві, яка неодноразово змінювалась в процесі розгляду справи було змінено вимоги.

Судом також не беруться до уваги заперечення представника відповідача, щодо переобладнання будинку тільки з дозволу виконавчого комітету сільської ОСОБА_2.

Суд констатує, що дозволу на визнання права приватної власності в судовому порядку на частину житлового будинку у органу місцевого самоврядування суду не потрібно так, як такий порядок не передбачений законом. Переобладнання проводиться відповідно до висновків експертизи без зміни несущих конструкцій. Площа приміщень не змінюється, а тому в данному випадку згоди виконкому сільської ОСОБА_2 не потребується. Необхідно розрізняти переобладнання та перепланування. Мови в експертизі про перепланування не має. Вказане відповідає вимогам ст.152 ЖК України виконання власником будинку робіт з переобладнання та перепланування жилого приміщення / будинку приватного житлового фонду , які не передбачають втручання в несучі конструкції не потребує отримання дозволу на це виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів або відповідних органів. Доказів втручання в несучі констукції в експертизі не встановлено.

Поняття переобладнання та перепланування визначені у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Враховуючи те, що зазначені Правила переважно регулюють відносини за участю суб'єктів, на балансі яких перебувають багатоквартирні жилі будинки, наведені визначення можуть стосуватись переобладнання та перепланування житла його приватним власником лише тією мірою, якою це не суперечить сутності даних відносин.

Правові наслідки здійснення переобладнання і перепланування житла, що перебуває у приватній власності, визначені ст. 376 ЦК, відповідно до ч. 2 якої особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Отриання дозвонлу на переобладнання та перпланування пов.язо тільки з безпекою та подальшим отриманням відповдного правоустановчого документу на право власності .

При розгляді даного питання також слід враховувати положення Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. N 127.

Згідно пункту 3.2 Інструкції не належать до самочинного будівництва:

1) при будівництві будинків садибного типу - зведення на земельній ділянці тимчасових будівель (навісів, палаток, кіосків, накриття, літніх душових, теплиць, покритих поліетиленовою плівкою, споруд тощо), які не потребують виконання робіт з улаштуванням фундаментів; перестановка обладнання в межах призначених приміщень; улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів; збільшення або зменшення площ за рахунок демонтування чи влаштування перегородок, комор, знесення печей та грубок; перепланування, не пов'язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ;

2) у квартирах (багатоповерхових будинках) - перепланування, не пов'язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушення несучих конструкцій; збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок демонтування перегородок, комор, знесення печей, камінів та грубок, засклення балконів, лоджій, улаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; перестановка в межах призначених приміщень, обладнання;

3) поточний ремонт будівель та споруд без змін призначення приміщень;

4) заміна матеріалу стін будинків садибного типу, будівель без збільшення розміру фундаменту чи поверховості (допустиме відхилення площі 5 %).

З цієї норми випливає, що проведення вищезазначених робіт не потребує отримання дозволу виконкому місцевої ради або будь-якого іншого дозволу органів державної влади або місцевого самоврядування. заперечення представника відповідача не грунтуються на Законі.

Суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.316,318,358,361,364,377,392 ЦК України, ст. ст.67-71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,7,88, 208, 212, 213, 215, 221,223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Камянська сільська Рада Роздільнянського району Одеської області про поділ майна в натурі, що належить на праві спільної сумісної власності та усунення перешкод - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 45/100 частини /в натурі/ будинку з господарчими спорудами за адресою село Матишівка, вул.Садова, 31, Роздільнянського району Одеської області, яке складається з: будинку літ «А,А1,а»: та виділити в її власність:

Вітальня 1-2 площею 4,6 кв.м (2.10х2.18 м), вартістю 22636 грн.;

Кухня 1-3 площею 20,0 кв.м вартістю 98 417 грн;

Їдальня 1-4 площею 28,6 кв.м, вартістю 140 737 грн;

Кімната 1-5 площею 12,2 кв.м вартістю 60 035 грн;

Санвузол 1-6 площею 2,1 кв.м вартістю 10334 грн.

Сарай літ «В» вартістю 37 681 грн;

Санвузол літ «Г» вартістю 12 397 грн;

Літня кухня літ «Б» вартістю 32729 грн;

Вимощення І ( 1/2 частина) вартістю 9 658 грн;

Колодязь ІІ ( 1/2 частина) вартістю 4 763 грн;

Огорожа № 1 ( 1/2 частина) вартістю 7182 грн;

Ворота № 2 ( 1/2 частина) вартістю 2 988 грн,

ВСЬОГО: вартість 439 557 грн.

439 557 х 100= 45/100

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 55/100 частини /в натурі/ будинку з господарчими спорудами за адресою село Матишівка, вул. Салова, 31, Роздільнянського району Одеської області та виділити у власність, яке складається з:

Коридор 1-1 площею 8,3 кв.м вартістю 40 843 грн;

Вітальня 1-2 площею 10,9 3,12м х 3,48 м) кв.м, вартістю 53637 грн;

Передпокій 2-1 площею 21,3 кв.м вартістю 104815 грн;

Ванна кімната 2-2 площею 8,5 кв.м, вартістю 41 827 грн;

Кімната 2-3 площею 21,4 вартістю 105307 грн;

Кімната 2-4 площею 25,5 кв.м вартістю 125 487 грн;

Гараж з підвалом літ «Д» вартістю 51531 грн;

Вимощення І (1/2 частина) вартістю 9 658 грн;

Колодязь ІІ ( 1/2 частина) вартістю 4 763 грн;

Огорожа № 1 (1/2 частина) вартістю 7182 грн;

Ворота № 2 (1/2 частина) вартістю 2 988 грн,

ВСЬОГО : 548033 грн.

548033 х 100/ 987590 = 55/100

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3607 грн. за подання позовної заяви.

Право власності підлягає державній реєстрації.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області в 10-ти денний строк з дня його проголошення, або в такий же термін з дня отримання, якщо особа не була присутня при проголошенні рішення, або в разі проголошення вступної та резолютивної частини.

Суддя А. І. Панчук