АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/143/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2072/16Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді Акопян В.І.,

суддів: Гальонкіна С.А., Абрамова П.С.

при секретарі Маладиці Л.В

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременчуцького районного суду м.Кременчука Полтавської області від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення страхового відшкодування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, з урахуванням змінених позовних вимог просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь 57309 грн. 08 коп. матеріальної шкоди, а також стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" 50000 грн. матеріальної шкоди

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3 у жовтні 2014 року, йому завдані матеріальні збитки, які він прохав стягнути з страхової компанії та винної особи.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

Додатковим рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 липня 2016 року вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, що суд не врахував того, що він надав всі необхідні докази на підтвердження вини відповідача ОСОБА_3, розміру матеріальної шкоди, яка завдана йому в результаті ДТП(висновок експерта ОСОБА_4 ).

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законними і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, згідно частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

В статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Частиною першою статті 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 жовтня 2014 року, приблизно о 18 год. 00 хв. на 17 км + 400 м автодороги Кременчук-Манжелія, на вул. Перемоги у с. Омельник Кременчуцького району, поблизу будинку № 34 сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зіткнулися автомобілі НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та «ВYD - G3» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_2.

Внаслідок даного зіткнення автомобілі отримали механічні ушкодження, а водії отримали незначні тілесних ушкодження.

За даним фактом було відкрите кримінальне провадження №0001069 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

21.11.2014 року кримінальне провадження було закрите, а матеріали стосовно водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були направлені у ВДАІ для вирішення питання про притягнення їх до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Кременчуцького районного суді Полтавської області від 08 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнаний винним за ст. 124 КУпАП, на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гри. (справа № 536/2533/14-п).

Справа про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_5, 18 травня 2015 року закрита у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення (справа № 536/2532/ 14-п).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» - надалі ОСОБА_6 «УОСК» (поліс серії АС № 7372912), який на момент настання страхового випадку був чинним.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди місцевий суд зазначив, що позовні вимоги позивача в частині визначення розміру завданої шкоди в результаті ДТП є недоведеними та не обґрунтованими: суд не взяв до уваги висновок експерта від 22.04.2015 року про вартість відновлювального ремонту та наряд-замовлення на ремонтні роботи; заяву повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду ОСОБА_2 разом з додатками; визнав що позивач заяву про страхове відшкодування подав до страхової кампанії за межами одного року з дня скоєння ДТП.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2014 року відбулося ДТП за участю двох автомобілів, в тому числі і автомобіля, який належить на праві власності позивачу ОСОБА_2, автомобіль було пошкоджено. За фактом ДТП було відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України, яке було закрите 21.11.2014 року, матеріали були направлені у ВДАІ для притягнення водіїв, ОСОБА_3та ОСОБА_5, до адміністративної відповідальності.

Винним згідно постанови судді від 8 грудня 2014 року про адміністративне правопорушення визнано відповідача ОСОБА_3, який допустив порушення Правил дорожнього руху.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за ст.124 КУпАП закрито в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність ОСОБА_3 перед третіми особами була застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія», страховий договір був чинним на час пригоди.

1 квітня 2015 року ОСОБА_2 направив страховій компанії заяву (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду з додатками, яку страхова компанія отримала 3.04.2015 року. В заяві позивач вказав, що зобовязується надати та забезпечити огляд транспортного засобу за адресою м.Кременчук, вул.Київська, 66 до 17.04.2015 року.

24 листопада 2015 року страхова компанія повідомила позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування в звязку з неподанням заяви про страхове відшкодування протягом року.

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд вказав, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визначення розміру завданої шкоди в результаті ДТП є недоведеними та необґрунтованими.

Висновок суду першої інстанції суперечить доказам, які були надані суду сторонами.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 7 жовтня 2014 року та фототаблиць до нього, які складені слідчим СВ Кременчуцького РВУМВС України в Полтавській області, у автомобіля НОМЕР_3 пошкоджено права передня сторона автомобіля, в тому числі праве переднє крило, права сторона капота, праве переднє колесо, права передня фара та бампер.

16 квітня 2015 року експерт ОСОБА_4, який має необхідні дозвільні документи на проведення автотехнічних експертиз та належним чином зареєстрований в Єдиному реєстрі оцінювачів, провів огляд автомобіля позивача. Фототаблиці, які надав до висновку експерт аналогічні фототаблицям, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, опис пошкоджень автомобіля збігається з описом пошкоджень, які зазначені в матеріалах кримінального провадження, лише більше деталізововано. Згідно висновку експерта від 16.04.2015 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля, складає 107 309,08 грн. Вартість визначена на момент скоєння ДТП, з урахуванням курсу долара до гривні 12,94, що відповідає вимогам закону.

Відповідачі не погодились з розміром матеріального збитку, який визначений експертом, але належними доказами не спростували. Відповідно до статті 10 ЦПК України апеляційним судом розяснено було особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, в тому числі і право заявляти клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи, та попереджено про наслідки вчинення та не вчинення процесуальних дій, для цього було зроблено перерив у справі. Відповідачі клопотання про призначення експертизи не заявляли.

В апеляційному суді було встановлено, що огляд транспортного транспорту, автомобіля НОМЕР_4 проводився експертом ОСОБА_4 разом з аварійним комісаром страхової компанії ОСОБА_7

При розгляді справи в суді першої інстанції представник ОСОБА_6»Українська охоронно - страхова компанія» категорично заперечував присутність при огляді аварійного комісара страхової компанії, але при огляді апеляційному суді страхової справи ОСОБА_2С було встановлено, що в матеріалах справи знаходиться акт огляду колісного транспортного засобу від 16 квітня 2015 року Вуd G3 д.н.з. НОМЕР_5., який складено аварійним комісаром страхової компанії, акт складений в день проведення огляду експертом.

Пошкодження автомобіля, які зазначені експертом, аналогічні пошкодженням, які є в акті опису огляду колісного транспортного засобу (ефектній відомості) аварійного комісара ОСОБА_7 Свій розрахунок вартості матеріальної шкоди та вартості страхового відшкодування страхова компанія не проводила.

Колегія суддів, надавши оцінку вищезазначеним доказам, приходить до висновку, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що 5 жовтня 2014 року була дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль, що належить йому на праві власності, отримав механічні ушкодження, винним в ДТП є відповідач ОСОБА_3, який застрахував свою відповідальність перед третіми особами у ОСОБА_6 «Українська охоронно-страхова компанія», розмір матеріальної шкоди завданої позивачу становить 107 309,08 грн. Ненадання позивачем доказів про фактичні витрати на проведення ремонту, при частковому відновленні автомобіля, не є підставою для відмови в стягненні матеріальної шкоди.

Іншою підставою для відмови позивачу в стягнені страхового відшкодування зі страхової компанії місцевий суд вказав порушення позивачем порядку подачі заяви про страхове відшкодування.

Згідно до статті 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 34.1 страховик зобовязаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування.

34.2 протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин страхового випадку та розміру збитків.

Заяву ОСОБА_2 про настання страхового випадку страхова компанія отримала 3 квітня 2014 року, що підтвердив представник компанії.

Отримавши 3 квітня 2015 року заяву повідомлення про настання страхового випадку від ОСОБА_2, страхова компанія направила свого аварійного комісара для огляду пошкодженого майна в м. Кременчук. 16 квітня 2015 року він оглянув автомобіль позивача і склав акт огляду колісного транспортного засобу(дефектну відомість). Компанія не зробила розрахунок страхового відшкодування та не повідомила позивача про результати огляду і нараховану суму відшкодування. Страхова компанія не узгоджувала з позивачем розмір страхового відшкодування ( ст.36.2 закону України «Про обовязкове страхування..»)

Відповідно до ст.35Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності ..» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Позивач до позовної заяви надав копію заяви про страхове відшкодування від 01.04.2015 року та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу 03.04.2015 року( а.с. 21-22).

Представник страхової компанії заперечував отримання компанією заяви про страхове відшкодування, визнавав лише факт отримання заяви повідомлення про ДТП та додатків до неї.

З урахуванням того, що позивач 16.10.2015 року звертався з заявою до АТ «УОСК» з проханням повідомити йому результати розгляду його заяви про відшкодування страхового відшкодування та 11.11.2015 року звертався зі скаргою до Моторно-транспортного страхового бюро про неповідомлення страховою компанією результатів розгляду його заяви про страхове відшкодування та повторне направлення заяви про здійснення страхового відшкодування до страхової компанії, з урахуванням того що, страхова компанія заперечувала факт проведення огляду транспортного засобу, а потім в апеляційного суді було встановлено, що такий огляд проводився та були складені документи, та з урахуванням вимог п. 35.3 статті 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності…», який зобовязує страхову компанію надавати консультаційну допомогу під час складання заяви про страхове відшкодування, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_6 «Українська охоронно-страхова компанія» не спростувала доводи позивача, що він в межах року звернувся до компанії з заявою про відшкодування страхового відшкодування.

Позивач в позовній заяві прохав стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» страхове відшкодування в сумі 50 000 грн., з ОСОБА_3 - 57 309,08 грн..

Колегія суддів, з урахуванням того, що в полісі «АС/ 7372912», виданого ОСОБА_6 «УОСК» ОСОБА_3 ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50 000грн., а розмір франшизи -1000грн., вважає, що розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з страхової компанії становить 49 000грн, різницю між фактичним розміром матеріального збитку та сумою страхового відшкодування 58 309,08 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_3.

При подачі позову до суду ОСОБА_2С не сплатив судовий збір, позовні вимоги позивача задоволено, тому з відповідачів у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України при винесенні рішення необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Додаткове рішення місцевого суду від 28 липня 2016 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2016 року та додаткове рішення від 28 липня 2016 року скасувати.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно- страхова компанія» на користь ОСОБА_2 49 000( сорок девять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 58 309 грн. ( пятьдесять вісім тисяч триста девять грн.) 08 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства « Українська охоронно-страхова компанія» на користь держави 551,20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 583,09 грн.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.І. Акопян

СУДДІ: П.С.Абрамов

ОСОБА_8

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян