Справа № 372/1305/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченка О. М. ,

при секретарях Абашідзе Т.П., Денисенко Ю.С.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачами зобовязань за укладеними сторонами договорами кредиту, поруки та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просить його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися причин неявки суду не повідомила, хоча про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 проти позову заперечив, посилаючись на припинення поруки, неотримання боржником вимоги кредитора.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

21.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір, згідно якого відповідачеві було надано кредит в загальній сумі 116940,00 долари США.

21.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки, згідно якого остання поручилась відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання першим відповідачем зобовязання за вказаним вище кредитним договором.

В подальшому Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» було змінено назву на ПАТ«Укрсиббанк»

Вказані договори були укладені в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України.

Вирішуючи питання про особу, на яку можливо покласти в судовому порядку обовязок сплати заборгованості, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р.у справі № 6-116 цс 13 в порядку перегляду судових рішень у цивільних справах в звязку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, Верховний Суд України зазначив, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Заявою, розрахунком, іншими матеріалами справи підтверджується факт одержання відповідачем ОСОБА_4 передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем.

Відповідач ОСОБА_4 в супереч умовам договору не сплатила в повному обсязі платежі, передбачені договором, і допустила виникнення заборгованості, яка складається з залишку несплаченого кредиту ,заборгованості по процентам за користуванням кредитом, комісії за розрахункове обслуговування, штрафи в розмірі 149499,12 доларів США, що підтверджується вказаним договором та розрахунком заборгованості (а.с.16-28).

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Частиною 1 ст.553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ч.1, ч.2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Правовий аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч.4 ст.559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припиненням права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні ч.4 ст.559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Саме таку правову позицію було викладено у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14).

Враховуючи викладене, з матеріалів справи вбачається, що банк звернувся з позовом до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором після спливу шести місяців з часу несплати боржником чергового платежу за договором.

Виходячи з цього порука є припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача до поручителя - відповідача ОСОБА_6.

Враховуючи подані сторонами письмові докази суд вважає доводи позову про наявність і розмір заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 149499,12 доларів США, що складає 3761797,32 грн., доведеними та такими які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_4 63717 грн. 91 коп. судового збору, які були сплачені позивачем , суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені позивачем внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобовязання по договору і повязаним з цим зверненням до суду. Дані вимоги відповідають ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15, 57, 60,88, 209, 212-214 ЦПК України, ст. 16, 525, 526, 530,553,554,559, 1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббан» задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббан» заборгованість за кредитним договором в сумі 149499,12 доларів США, що еквівалентно 3761797 грн. 32 коп. та 486063 грн. 07 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббан» сплачений судовий збір в сумі 63717 грн. 91 коп..

В задоволені позовних вимог до ОСОБА_5 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги,особами які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_7