Справа № 502/2398/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання -Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до

Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення факту належності та визнання права власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 28.10.2016 року з позовною заявою до Приозерненської сільської ради про встановлення факту належності земельної ділянки та визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що 9 січня 2016 року померла ОСОБА_3, яка постійно на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 залишила на імя позивача, заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області від 15 жовтня 2010 року. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, земельна ділянка площею 2,82 га. розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0129 та :01:002:0363. Спадщину, яка залишилася після спадкодавця, позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв на підставі заяви, поданої до нотаріальної контори. Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД №076220, спадкодавцем, ОСОБА_3, померлою 9 січня 2016 року при житті було втрачено. Зазначене підтверджується повідомленням у засобі масової інформації. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, позивачу було надано розяснення, у якому приватний нотаріус розяснила, що правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя спадкодавця, втрачений, що не підтверджує права власності спадкодавця та рекомендувала звернутись до суду. На підставі вищевказаного представник позивача просив суд: - встановити факт належності земельної ділянки площею 2,82 га на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0129 та :01:002:0363 ОСОБА_3, яка померла 09 січня 2016 року; - визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,82 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, яка в цілому складається з: земельної ділянки площею 1,66 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0129, та земельної ділянки площею 1,16 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0363, - в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 січня 2016 року.

Після відкриття провадження у справі представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду з позовними вимогами.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

З заповіту засвідченого секретарем виконкому Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_5 15.10.2010 р. вбачається, що ОСОБА_3, заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 7.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 447946, виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 46, ОСОБА_3, померла 09.01.2016 р. в с. Приозерне Кілійського району Одеської області /а.с. 5/.

Відповідно до довідки наданої Приозерненською сільською радою Одеської області Кілійського району № 253 від 18.07.2016 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що померла 09.01.2016 р., була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. На день її смерті за вказаною адресою разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Від імені ОСОБА_3 складався заповіт, зареєстрований в журналі для реєстрації нотаріальних дій сільської ради за № 52 від 15.10.2010 р., номер у Державному спадковому реєстрі: 51615533 /а.с. 6/.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 076220, виданого Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області 17 листопада 2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 16 серпня 2004 року №464, зареєстрованого Кілійським районним відділом земельних ресурсів вбачається, що земельна ділянка площею 2,82 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна ОСОБА_3, має кадастровий номер :01:003:0129 та :01:002:0363 /а.с. 8/.

Державний акт на право власності на землю серії ОД № 076220 є втраченим, про що позивачем було розміщено оголошення в газеті «Наше Время» випуск № 57 (2280) від 19.07.2016 року про недійсність акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 076220, зареєстрованого за № 464 на імя ОСОБА_3 /а.с. 10/.

З повідомлення приватного нотаріуса Кілійського нотаріального округу Одеської області за вих. № 552/01-16 від 27.10.2016 року встановлено, що ОСОБА_2 було надано розяснення, у якому приватний нотаріус розяснила, що правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя спадкодавця, втрачений, що не підтверджує права власності спадкодавця та рекомендувала звернутись до суду /а.с. 12/.

За повідомленням приватного нотаріуса Кілійського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, за вих. № 574/01-16 від 04.11.2016 року, після смерті ОСОБА_3, яка померла 09.01.2016 р., спадкова справа № 220/2016 заведена за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог представника позивача про встановлення факту належності відповідної земельної ділянки, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, в звязку з чим задовольняє зазначену позовну вимогу.

Стосовно визнання права власності на земельну ділянку, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З досліджених доказів судом встановлено, що позивач, який є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 згідно положень ст. 1223 ЦК України, прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що в звязку з втратою правовстановлюючого документа на відповідне спадкове майно у виді земельної ділянки, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на відповідну земельну ділянку у нотаріуса, в звязку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1218, 1223 ЦК України, ст. ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності земельної ділянки площею 2,82 га на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0129 та :01:002:0363 ОСОБА_3, яка померла 09 січня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, - право власності на земельну ділянку площею 2,82 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, яка у цілому складається з: земельної ділянки площею 1,66 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0129, та земельної ділянки площею 1,16 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0363, - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 січня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6