Провадження № 22-ц/779/1426/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.

секретаря Драганчук У.М.

з участю апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» про стягнення страхової виплати та судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, на рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд в інтересах малолітньої ОСОБА_3 з позовом до ПрАТ «Страхова компанія ВУСО» про стягнення страхової виплати та судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 08.07.2015 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова компанія ВУСО» був укладений комплексний договір страхування осіб, що подорожують за кордон (добровільного страхування медичних, фінансових витрат та від нещасних випадків). Відповідно до договору застрахованими особами є її чоловік ОСОБА_4, вона та їхня дочка ОСОБА_3 12.07.2015 року ОСОБА_3 покусав собака, у звязку з чим у період дії договору вони змушені були звернутись за послугами до медичного центру Аланії в Туреччині. Загальна вартість наданих послуг склала 250 євро, що у перерахунку за курсом НБУ станом на 18.08.2015 року становить 6 110 грн. Після повернення в Україну 21.07.2015 року вона звернулася до ПрАТ «Страхова компанія ВУСО» із заявою про здійснення страхової виплати у звязку з настанням із застрахованою особою - ОСОБА_3 страхового випадку. Однак відповідач відмовив їй у виплаті страхового відшкодування.

В процесі розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги. Зазначила, що ними було оплачено 220 євро за транспортування дитини швидкою допомогою до медичного центру Аланії та 67,20 турецьких лір за надані медичні послуги, що в перерахунку на національну валюту України станом на день звернення до суду становить 6 000 грн. У звязку з наведеним просила позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3. Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» на користь ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 499,94 грн. страхової виплати, 487,20 грн. витрат по оплаті судового збору та 300 грн. за перекладацькі послуги. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволеної суми страхової виплати, яка підлягає стягненню з відповідача, ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що витрати в розмірі 220 євро за транспортування швидкою допомогою, як вид послуг, відноситься до інших витрат і відповідно до договору такі витрати застрахована особа відшкодовує самостійно. Стверджує, що транспортування швидкою допомогою є додатковою медичною послугою, яка невідємно повязана із наданням таких медичних послуг, як ургентний поліклінічний огляд, інєкції, перевязування рани тощо.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з ПрАТ «Страхова компанія ВУСО» на її користь страхову виплату в розмірі 6 000 грн.

В засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав суду письмове пояснення щодо апеляційної скарги.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 02.07.2015 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова компанія ВУСО» був укладений договір добровільного страхування осіб, що подорожують за кордон, що підтверджується Памяткою застрахованої особи до Комплексного договору страхування осіб, що подорожують за кордон (добровільного страхування медичних, фінансових витрат та від нещасних випадків) №1642411 від 20.11.2014 року (а.с. 4-7). Відповідно до договору застрахованими особами є ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Страхова сума встановлена в доларах США.

11.07.2015 року ОСОБА_3 покусав собака, у звязку з чим у період дії договору позивач змушена була звернутись за послугами до медичного центру Аланії в Туреччині. Вказані обставини сторони визнали, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України такі не підлягають доказуванню.

Згідно медичного висновку від 11.07.2015 року пацієнту ОСОБА_3 встановлено діагноз: укус собаки (рана). Вартість наданих послуг становить: 220 євро транспортування швидкою допомогою; 67,20 турецьких лір за надані медичні послуги (а.с. 11-15, 53-56).

21.07.2015 року позивач звернулася до ПрАТ «Страхова компанія ВУСО» із заявою про здійснення страхової виплати (а.с. 8).

Листом №220 від 28.07.2015 року відповідач відмовив позивачу ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування (а.с. 9).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за надані її дочці ОСОБА_3 в медичному центрі Аланії медичні послуги оплачено 67,20 турецьких лір, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 09.09.2015 року становить 499,94 грн., а тому саме ця сума страхової виплати підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення 220 євро витрат за транспортування швидкою допомогою, то такі вимоги не підлягають до задоволення, оскільки даний вид послуг відноситься до інших витрат і відповідно до договору такі витрати застрахована особа відшкодовує самостійно.

Колегія суддів з такими висновком суду першої інстанції погоджується не повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері добровільного страхування медичних витрат, фінансових ризиків та від нещасних випадків врегульовані Законом України «Про страхування».

Згідно ч. 1 ст. 6 вказаного закону добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 цього закону страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п. 3.1. Памятки застрахованої особи (а.с. 4-7) при страхуванні медичних витрат страховим випадком є подія, передбачена програмою страхування, що сталася протягом дії страхового захисту за Договором та не є виключенням зі страхових випадків або обмеженням страхування згідно з Договором, внаслідок якої застрахована особа отримує медичні та (або) додаткові послуги, передбачені Договором, внаслідок чого виникає зобовязання Страховика здійснити страхову виплату Застрахованій особі або Асистансові згідно з умовами Договору, а саме внаслідок, зокрема, розладу здоровя Застрахованої особи, що стався під час дії договору (страхового захисту за Договором) та на території його дії внаслідок раптового захворювання Застрахованої особи; загострення хронічної хвороби; нещасного випадку (п. 3.1.1. Памятки застрахованої особи).

Відповідно до п. 3.2.10. Генерального договору добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордон №1642411 від 20.11.2014 року (а.с. 80-85) нещасний випадок - це раптова непередбачувана подія, викликана впливом зовнішніх обставин, що не залежить від волі особи та супроводжується пошкодженням тканин організму людини з порушенням їхньої цілісності і функцій, деформацією і порушенням опорно-рухового апарату. Нещасними випадками є також випадкове попадання в дихальні шляхи сторонніх предметів, утоплення, тепловий удар, опіки, укуси тварин, отруйних комах, змій, обмороження, переохолодження, ураження електричним струмом або блискавкою, випадкове отруєння отруйними речовинами, газами, ліками, недоброякісними продуктами харчування, кліщовий або після прищеплювальний енцефаліт (енцефаломієліт), правець, ботулізм.

Згідно п. 1.1.8. Памятки застрахованої особи якщо Застрахована особа за погодженням із Асистансом (Страховиком) самостійно сплатила вартість отриманих медичних послуг та (або) додаткових послуг, та (або) придбала медикаменти або витратні медичні матеріали, вона повинна протягом 15 календарних днів з дня повернення з подорожі надати Страховикові документи, що підтверджують факт, причини та обставини настання страхового випадку та розмір збитків відповідно до розділу 7 Памятки. При цьому Страховик відшкодовує Застрахованій особі вартість отриманих медичних послуг та (або) додаткових послуг та (або) придбання медичних матеріалів або витратних матеріалів лише в розмірі, що не перевищує суми, еквівалентної 100 доларів США або євро (залежно від валюти у якій встановлено страхову суму). Інші витрати Застрахована особо відшкодовує самостійно.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що під час дії Договору із застрахованою особою ОСОБА_3 стався нещасний випадок, внаслідок чого позивач змушена була звернутися за медичною допомогою до медичного центру Аланії в Туреччині. Вартість наданих ОСОБА_3 послуг становить: 220 євро за транспортування швидкою допомогою та 67,20 турецьких лір за надані медичні послуги.

Таким чином, суд правильно дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, 499,94 грн., які відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 09.09.2015 року еквівалентні 67,20 турецьких лір.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення витрат за транспортування швидкою допомогою, суд першої інстанції помилково виходив з того, що даний вид послуг відноситься до інших витрат і відповідно до договору такі витрати застрахована особа відшкодовує самостійно.

Судом не взято до уваги, що згідно п. 3.2. Памятки застрахованої особи у разі розладу здоровя Застрахованої особи Страховик забезпечує за допомогою Асистансу надання Застрахованій особі медичних, медико-транспортних та інших послуг відповідно до такої опції страхування, як, зокрема, опція «Невідкладна допомога», що передбачає невідкладну медичну допомогу, надану Застрахованій особі за медичними показниками внаслідок причин, зазначених у п. 3.1.1. Памятки, і включає виїзд бригади невідкладної медичної допомоги; експрес-діагностику та невідкладну допомогу на до госпітальному етапі; забезпечення медикаментами та витратними медичними матеріалами; доставлення каретою невідкладної медичної допомоги до спеціалізованого медичного закладу для проведення подальшого лікування, та доставлення до місця тимчасового проживання (готелю) (п. 3.2.3. Памятки застрахованої особи).

Медичним висновком від 11.07.2015 року (а.с. 53-56) підтверджується надання ОСОБА_3 невідкладної допомоги, а також факт оплати за транспортування швидкою допомогою 220 євро, що станом на дату подання позову - 09.09.2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ становило 5504,40 грн.

З огляду на викладене, з урахуванням п. 1.1.8. Памятки застрахованої особи, відповідно до якого страховик відшкодовує застрахованій особі вартість отриманих медичних послуг та (або) додаткових послуг та (або) придбання медичних матеріалів або витратних матеріалів лише в розмірі, що не перевищує суми, еквівалентної 100 доларів США або євро (залежно від валюти у якій встановлено страхову суму), того, що страхова сума встановлена в доларах США, колегія суддів вважає, що страхова виплата, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, в даному випадку становить 2544,24 грн., що станом на день розгляду справи еквівалентно 100 доларам США.

За наведених обставин та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія ВУСО» на користь ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, суми страхової виплати підлягає зміні, а саме стягненню підлягає сума 2544,24 грн.

Рішення в частині стягнення витрат по оплаті судового збору та витрат за перекладацькі послуги сторонами не оскаржується, а тому в силу ст. 303 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. ст. 6 ч. 1, 8 ч. 2 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2016 року в частині суми страхової виплати змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» на користь ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 2544,24 грн. (дві тисячі п'ятсот сорок чотири гривні 24 коп.) страхової виплати.

В решті рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

ОСОБА_5