Провадження № 2-з/645/7/16
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2016 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою власністю майна, набутого за час шлюбу та поділ майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особистою власністю майна, набутого за час шлюбу та поділ майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме спір стосується квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, згідно договору купівлі продажу № 3678 від 10.05.2010 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 Свою заяву представник позивача мотивував тим, що такий вид забезпечення позову є абсолютно співрозмірним позовним вимогам, та унеможливить намагання відчуження квартири до розгляду справи по суті.

У відповідності зі ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову вирішується суддею чи судом, який розглядає справу, в той же день без повідомлення відповідача й інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб є одним з видів забезпечення позову.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, оскільки не вжиття заходу щодо забезпечення позову, у спосіб зазначений стороною позивача, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд прийшов до висновку про задоволення заяви позивача та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, згідно договору купівлі продажу № 3678 від 10.05.2010 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3

Керуючись статтями 11, 122, 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІДН НОМЕР_1) про забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (ІДН НОМЕР_2), згідно договору купівлі продажу № 3678 від 10.05.2010 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3

Копію ухвали направити для виконання Фрунзенському відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5- днів з дня отримання копії ухвали.

Ця ухвала є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя