overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 143/1160/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Скрицького Л.П.,

з участю секретаря Москаленко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

встановив:

28 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дітей не надає.

Просить позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобовязані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню дітей, чим порушує права позивачки і її неповнолітніх дітей, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст.213, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого ФГ Колотуцького, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 28.07.2016р. і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області, через Погребищенський районний суд.

Суддя
Справа № 148/1513/16-ц
УХВАЛА

30 серпня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення цивільного позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. 28.07.2016 року ухвалою суду, з метою забезпечення позову, було накладено арешт на рахунки в банках, що належать ОСОБА_2. Дана цивільна справа 10.08.2016 року була залишена без розгляду. Проте, заходи забезпечення позову скасовані не були.

26.08.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 154 ч. 3 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Сторони в судове засідання не з»явились, проте, їх неявка, відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України, не перешкоджає суду у розгляді питання про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 154 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволити.

Скасувати захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.07.2016 у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку №9282, на рахунок/картці №091827, на рахунку №7345, відкритому у ПАТ КБ "Приватбанк", згідно договору № SAMDNWFD501, укладеного ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з ПАТ КБ "Приватбанк" від 23.12.2015 та на всі інші грошові кошти (вклади) відкриті у ПАТ КБ "Приватбанк", які належать ОСОБА_1.

Скасувати захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.07.2016 у вигляді накладення арешту на ггрошові кошти, що знаходяться на рахунку №4901 та №6248, відкритому у "ФВІННИЦЬКЕ ОБЛАСНЕ У АТОЩАД ОСОБА_3 302076", згідно договору №29754901, укладеного ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з ПАТ "Державний ощадний банк України" на вклад "Довіра" від 04.11.2015, та на всі інші грошові кошти (вклади) відкриті у ПАТ "Державний ощадний банк України", які належать ОСОБА_1.

Скасувати захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.07.2016 у вигляді заборони ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючій в ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиняти дії щодо відчуження чи передачі зазначених грошових коштів.

Копію ухвали для виконання направити в Тульчинський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Копію ухвали до відома направити ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом пяти днів з моменту її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_4
Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 433/1578/14-ц
Провадження № 22ц/782/454/16
УХВАЛА

29 серпня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Украінцевої Л.Д., Лозко Ю.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5, третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_6, про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання договору дарування недійсним та розподіл спільно набутого майна,

встановила:

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 02 серпня 2016 року рішення Троїцького районного суду Луганської області від 25 квітня 2016 року змінено, зменшено суму стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля зі 112740 грн. до 63600 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.

15.08.2016 року до Апеляційного суду Луганської області від відповідача ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Апеляційним судом для розгляду зазначеної заяви витребувано вказану справу з суду першої інстанції, яка надійшла 23 серпня 2016 року.

У відповідності до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне призначити заяву до розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Призначити заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про ухвалення додаткового рішення до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області на 06 вересня 2016 року о 09-30.

Повідомити осіб, які беруть участь у справі, про час та місце судового засідання.

Головуючий

Судді:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"15" грудня 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, та стягнути судові витрати.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичних осіб пред"являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позивачем у позовній заяві вказана адреса реєстрації відповідача: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до території Ленінського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч.2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Але, позивач не наводить в своєму позові обставин вказаних в ч. 2 ст. 110 ЦПК України.

Згідно до вимог ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 4 ч..3 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, якщо справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги .

Керуючись ст.ст. 109,110, 115, 121 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути позивачеві, розяснивши йому право щодо повторного звернення із даною заявою до Ленінського районного суду м. Харкова.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1, помилково сплачені кошти - судовий збір - з державного бюджету у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 копійок, який був сплачений 14.12.2016 р., квитанція № б/н, на наступні реквізити: р/р отримувача 0004, МФО: 851011, отримувач УДКС України у Київському районі м. Харкова, код отримувача 37999675, банк отримувача ГУ ДКСУ в Харківській області, призначення платежу: Судовий збір за позовом ОСОБА_1 Київський район. суд.

Ухвала в частині повернення позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

СУДДЯ
Справа № 433/1728/16-ц
Номер рядка звіту 38
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"01" вересня 2016 р. Суддя Троїцького районного суду Луганської області Крівоклякіна Н.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Судом встановлено, що справа підсудна Троїцькому районному суду Луганської області, правила підвідомчості при подачі позову не порушено.

Позовна заява за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст.ст. 119- 120 ЦПК України.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення заяви або для відмови у відкритті провадження, передбачених ст. 121-122 ЦПК України, немає.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами даного спору, проведення попереднього судового засідання є доцільним, тому у справі має бути призначено попереднє судове засідання з метою зясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,119-122,127,128, 129, 131 ЦПК України суддя,-

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності.

Призначити справу до розгляду у попередньому судовому засіданні в залі судового засідання № 1 Троїцького районного суду Луганської області на 12 вересня 2016 року о 12-50 годині.

Невідкладно направити сторонам копію ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі направити копію позовної заяви з доданими до неї копіями документів.

Запропонувати відповідачу подати письмові заперечення проти позову та докази, якими вони обґрунтовуються до початку попереднього судового засідання або у попереднє судове засідання.

Розяснити сторонам, що відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, що у подальшому докази подані з порушенням вищезазначених вимог не приймаються судом, якщо сторона не доведе , що докази подано несвоєчасно з поважних причин, а також

розяснити, що сторони зобовязані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

В попереднє судове засідання викликати : позивача; відповідача.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області лише щодо недотримання правил підсудності у пятиденний строк, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна
Номер провадження2-н/754/624/16
СУДОВИЙ НАКАЗ
21 грудня 2016 року м. Київ
Відповідно до п. п. 19,21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.
Згідно із п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Відповідно до розрахунку суми боргу, станом на 01.12.2016 року у боржника перед ПАТ «Київенерго» розмір заборгованості за спожиту електричну енергію становить 25 309 грн. 77 коп..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 96, 102, 103 ЦПК України, ст. ст. 526, 625 ЦК України, -
Судовий наказ може бути скасований на підставі заяви боржника, поданої до Деснянського районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання судового наказу та доданих до неї документів.
Суддя:
Справа № 144/1091/16-ц Провадження № 22-ц/772/2939/2016Головуючий в суді першої інстанції Задорожна Л. І.
Категорія 23Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 серпня 2016 рокум. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області Сало Т.Б., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ЗІС» на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 01.08.2016 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «ЗІС» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

встановив:

До Апеляційного суду Вінницької області надійшла апеляційна скарга ПП «ЗІС» на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 01.08.2016 року про відкриття провадження.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження апеляційної інстанції через невідповідність вимогам ч. 2 ст. 297 ЦПК України, оскільки при її подачі не були надані докази, які б підтверджували про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями станом на 01.09.2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору складає 1 розмір мінімальної заробітної плати, за подання скарги.

Таким чином, апелянту слід сплатити судові витрати та долучити до апеляційної скарги оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі: 1 378 грн. за такими реквізитами - (отримувач: УК у м. Вінниці /м. Вінниця/ 22030001, Код , Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО: 802015, р/р № 0002).

Оскільки апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції не відповідає вимогам Закону, її необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк на усунення зазначених недоліків.

Керуючись Законом України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року N 3674-VI (зі змінами та доповненнями станом на 01.09.2015 р.) та на підставі ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЗІС» на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 01.08.2016 року про відкриття провадження - залишити без руху, надавши строк протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали, для подання належно оформленого оригіналу платіжного документу, що підтверджує про сплату судового збору в розмірі: 1 378 грн.

У випадку невиконання вимог ухвали судді апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом:
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5336/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідач, який є батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалий час не виконує обовязки батька, не спілкується з дитиною, її життям не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, у звязку з чим просила суд позбавити його батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3.

Позивач позов підтримала просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, заяви про слухання справи за його відсутністю до суду не надходило.

Представниця орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міськради ОСОБА_4 до суду не явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позов підтримала.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.164 СК України батько або мати, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Стаття 150 цього Кодексу перелічує обовязки батьків щодо виховання дитини.

Суд встановив, що сторони є батьком та матірю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкає з матірю в м.Одесі. Шлюб між сторонами розірвано в 2010 році (а.с.7 об.).На підставі виконавчого листа (а.с.12) виданого Київським районним судом м.Одеси у справі №520/8397/13ц, з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки, заборгованість по яких, станом на травень 2016р. складала 33903,22 грн.

Згідно висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради №1839/01 від 10.10.2016р. орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, але враховуючи доведеність винної поведінки відповідача, та те, що він не піклуються про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя; не сприяє засвоєнню неї загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто не виконує обовязки щодо виховання дитини, то суд вважає позовні вимоги щодо позбавити батьківських прав обґрунтованими.

На підставі статей 150,164-165 СК України, керуючись статтями 10, 11, 60, 84, 88, 212, 213 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Бескровний Я. В.