АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/3090/15-ц Головуючий суддя І інстанції Божко В. В.
Провадження № 22-ц/790/193/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої майну фізичних або юридичних осіб
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд зобов'язати відповідача відшкодувати матеріальні збитки у сумі 23 355,70 грн.; моральну шкоду в розмірі 7 000 грн.; стягнути судовий збір у розмірі 478,73 грн.; інфляційні нарахування в розмірі 31 167,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 31.10.2013 року на вул. Петровського в смт. М. Данилівка Харківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1, під керування водія ОСОБА_3 та автомобіля Lexos ES 350 д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 03.04.2014 р., провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

06.11.2013 р. позивачем направлено звернення до ТДВ «МСК» щодо страхового відшкодування.

Позивачу сплачено страхову виплату в розмірі 11 291, 30 грн., однак, вказана сума не відповідає висновку експертного авто товарознавчого дослідження.

Крім того, 09.01.2015 року позивач передав, а ФО-П ОСОБА_4 прийняв від позивача на підставі сплаченого рахунка-фактури від 09.01.2015 року № СФ-0000002, готівку в сумі 34 647,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 23 355 (двадцять три тисячі триста пятдесят пять) грн. 70 коп., та судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТДВ «Міжнародна страхова компанія» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення в частині позовних вимог щодо стягнення страхового відшкодування та судових витрат, яким відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що при наявності провини обох учасників ДТП заявнику відшкодовується 50% від загального розміру шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу. Ними було прийнято рішення про відшкодування позивачеві половини від розміру матеріального збитку за винятком франшизи в 1 000 грн. і розміру ПДВ у сумі 9 509 грн. 69 коп. .

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції керувався вимогами п. 36.7 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 979 ЦК України, та, врахувавши рахунок - фактуру від 09. 01. 2015 року про вартість ремонтних робіт автомобіля у розмірі 34 647, 00 грн., дійшов висновку про стягнення страхового відшкодування з Товариства з додатковою відповідальністю « Міжнародна страхова компанія» у сумі 23 355 грн. 70 коп.

Проте, з такими висновками районного суду погодитися не можна за таких підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2013 р. на вул. Петровського в смт. М. Данилівка Харківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1, під керування водія ОСОБА_3 та автомобіля Lexos ES 350 д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 03.04.2014 р., провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито, у зв»язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.30). Із змісту зазначеної Постанови випливає, що останній в скоєнні правопорушення, що мало місце 07.11.2013 р., визнав повністю провину.

Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження ХНДІСЕ імені проф. М.С. Бокаріуса, вартість відновлювального ремонту, пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Lexos ES 350 становить 25 223,26 грн.

Відповідачем виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 11 291,30 грн. (а.с.28-29)

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Статтею 25 закону України «Про страхування» передбачено, страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи.

У разі необхідності, страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Підприємства, установи та організації зобов'язані надсилати відповіді страховикам та Моторному (транспортному) страховому бюро на запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, у тому числі й дані, що є комерційною таємницею. При цьому страховик та Моторне (транспортне) страхове бюро несуть відповідальність за їх розголошення в будь-якій формі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Згідно п. 36. 3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Отже, страховик має право самостійно встановлювати обставини, причини настання страхового випадку та розмір збитку.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 03.04.2014 р., провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.30). Але зазначеною Постановою встановлена вина водія ОСОБА_3 в скоєнні правопорушення, що мало місце 07.11.2013 р. Органами ДАІ протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 не складався.

Представником відповідача надано заключення експертного автотехнічного дослідження № 9103/9104 експертів ХНДІСЕ імені проф. М.С. Бокаріуса за фактом зіткнення автомобілів ВАЗ 2107 під керуванням водія ОСОБА_3 з автомобілем Lexos ES 350 під керування водія ОСОБА_2, згідно до якого в діях водіїв маються порушення Правил дорожнього руху(а.с. 55-62). При проведенні експертного дослідження був використаний відеозапис, зроблений за допомогою відеореєстратора.

Крім того, за клопотанням представника відповідача до справи був залучений диск із відеозаписом ДТП, який був оглянутий в судовому засіданні.

Із висновку судової авто - технічної експертизи № 10517 від 25.12. 2015 року вбачається, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Lexos ES 350 д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 не відповідають вимогам п.п 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України, і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди. Також водій автомобіля ВАЗ - 2107 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України. ( а.с. 168)

За таких підстав, ТДВ «МСК» було прийнято правильне рішення про відшкодування позивачеві половини від розміру матеріального збитку за винятком франшизи в 1 000 грн. і розміру ПДВ ( п. 36.2 ст. 36 Закону), страхове відшкодування у розмірі 9 509 грн. 69 коп. Вказана сума була перерахована на ім'я позивача, що не заперечується сторонами.

Також, була виплачена пеня у розмірі 1 781 грн. 61 коп., а всього виплачено 11 291, 30 коп. ( а.с. 173)

Суд першої інстанції задовольняючи позов та встановлюючи фактичний розмір майнової шкоди, врахував рахунок - фактуру від 09. 01. 2015 року за проведені ремонтні роботи автомобіля Lexos ES 350 в сумі 34 647, 00 грн. ( 34 647 - 11 291, 30 = 23 355 грн. 70 коп..)

Судова колегія не погоджується з висновками районного суду за таких підстав.

Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим видом страхування, що здійснюється в Україні (ст. 7 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 цього Закону розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 29 вказаного Закону України передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 32 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» визначено, що для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

Наданий позивачем розрахунок - фактура від 09. 01. 2015 року ФОП ОСОБА_4 виконаний особою, яка не має статусу оцінювача, експерта, згідно Закону України «Про оцінку майна та майнових прав в Україні»

Також, розрахунок не відповідає розділу 4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом міністерства юстиції України та фонду держмайна від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 з наступними змінами, який містить вимоги до змісту висновку оцінювача про розмір збитку. Зокрема, відсутній протокол огляду пошкодженого автомобіля, також не зрозуміло чи проводилися ремонтні роботи саме для усунення пошкоджень, отриманих в ДТП 31.10. 2013 року., а не інших. Рахунок не відповідає формі висновку оцінювача, затвердженої Методикою.

З огляду на викладене, суд першої інстанції на зазначені вище норми законодавства уваги не звернув, під час перевірки й оцінки вказаного висновку не врахував.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2015 року - змінити.

У частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 23 355 грн 70 коп. та судових витрат у розмірі 243 грн. 60 коп. рішення суду скасувати.

У задоволенні позову у цій частині ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

Л.В. Пшенічна