Справа № 569/9358/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, та примусово зняти з реєстрації за вказаною адресою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстровані її матері та брат - відповідачі у справі. Відповідачі в квартирі не проживають багато років, однак з реєстраційного обліку не знялися. Формальна реєстрація відповідачів створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні майном.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Пояснила, що матір та брат позивача більше двох років тому виїхали на постійне проживання до Росії. Зняти відповідачів з реєстрації позивач не може, тому що необхідна їх особиста присутність. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнає, оскільки в будинку сестри з мамою не проживають понад два роки, з сестрою не спілкуються.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Свідок ОСОБА_5 показав, що близько двох років проживає з позивачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Брат та матір позивача проживають в Росії. З матір'ю позивача не знайомий, бо вона до дочки не приїздила. Брат був не так давно в м.Рівне, проживав у знайомих. В квартирі АДРЕСА_1 ніхто не живе, бо вона не придатна для проживання.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та показання свідка, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 31618656 від 11 жовтня 2011 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17 листопада 1993 року.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності щодо свого майна, навіть якщо ці перешкоди не поєднані з фактичним позбавленням володіння.

Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Відповідачі зареєстровані у АДРЕСА_1, про що свідчить будинкова книга та довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Рівненській області. Відповідачі у вказаній квартирі не проживають більше двох років, що встановлено з показань свідка, акту жителів вулиці Відінська в м.Рівне від 25 липня 2016 року, листа РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» від 19 вересня 2016 року, листа ПАТ «Рівнегаз» від 20 вересня 2016 року.

Таким чином, наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування належною позивачу квартирою.

Позовна вимога про примусове зняття відповідачів з реєстраційного обліку до задоволення не підлягає, оскільки згідно із ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду. Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, тобто, рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації.

Відповідно до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.391, ч.2 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 551 грн. 20 коп. з кожного у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :