АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/811/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2701/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Чумак О.В.,

При секретарі Кальник А.М.,

за участі: представників: позивача- Гапона О.Я.,відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_3» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про дострокове солідарне стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_3» про визнання договору поруки припиненим,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» звернулось до суду з вищевказаним позовом. Позивач вказував, що 06 лютого 2007 року між ним і ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 014/15-27/87-0315, відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 26 500 дол. США строком до 06 лютого 2017 року зі сплатою 14 % річних. В забезпечення виконання зобовязання між банком і ОСОБА_2 в той же день було укладено договір поруки № 014/15-27/87-0315, згідно якого ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання відповідати по зобовязанням ОСОБА_5, що виникають з умов кредитного договору. Зазначив, що позичальник належним чином умови договору не виконав, у звязку з чим станом на 19 листопада 2015 року виникла заборгованість, яка у загальному розмірі становить 28 835, 66 дол. США і складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 21 133, 56 дол. США, заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 7 702, 10 дол. США. Просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену заборгованість за кредитним договором, а також стягнути витрати по оплаті судового збору.

В травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом. Зазначала, що 20 квітня 2014 року між нею та банком була укладена додаткова угода №014/15-27/87-0315/03 до кредитного договору №014/15-27/87-0315, згідно умов якої, без її згоди було збільшено розмір процентної ставки за кредитним договором, як поручителя за договором поруки від 06 лютого 2007 року. Вказане призводить до збільшення обсягу її відповідальності. У звязку з наведеним просила суд визнати припиненим договір поруки № 014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2016 року позов ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» заборгованість за кредитним договором № 014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року в сумі 28 835, 66 дол. США.

Стягнуто з ОСОБА_5 і ОСОБА_2 по 5 171, 73 грн. судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» відмовити, а її зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. Вважає, що укладені з банком додаткові угоди збільшують відповідальність поручителя, а тому договір підлягає визнанню припиненим. Крім того, не погоджується з наданим банком розрахунком заборгованості. Вважає, що суд безпідставно здійснив розрахунок заборгованості за кредитним договором поза межами строку позовної давності.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» (правонаступником якого є ПАТ ««ОСОБА_4 ОСОБА_3») та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №014/15-27/87-0315, відповідно до п. 1.1., 1.2. якого кредитор дав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 26 500 дол.США строком до 06 лютого 2017 року включно, згідно графіку надання кредиту (а.с.14-20).

П.1.4., 1.5.2.1. договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом складає 14 % річних. Сторони домовились, що процентна ставка за кредитом збільшується на 5% від ставки визначено в п.1.4. договору, в тому числі за умови відсутності у кредитора договору (полісу) страхування застави/іпотеки та/або життя(або страхування від нещасного випадку) позичальника.

06 лютого 2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №014/15-27/87-0315, відповідно до п.1.2 якого сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по зобов'язанням боржника ОСОБА_5, які виникають з умов кредитного договору №014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року, в повному обсязі цих зобов'язань (а.с.21-22).

06 лютого 2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» та ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки №014/15-27/87-0315, яким, з урахуванням внесених договором від 28 травня 2010 року змін, було забезпечено вимогу іпотекодержателя, яка випливає з кредитного договору №014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року (а також усіх додаткових угод до нього, які були укладені до закінчення строку дії кредитного договору). Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира № 49, що знаходиться за адресою: м. Кременчук Полтавської області, вул. Щорса, 72-А, загальною площею 64, 3 кв.м., яка належить іпотекодавцям на праві спільної власності (а.с. 113-124).

31 березня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року, згідно умов якої тимчасово на строк з 31 березня 2009 року до 31 березня 2010 року встановлено проценту ставку за користування кредитом у розмірі 11 % річних. Графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту викладено в новій редакції, які є невідємною частиною додаткової угоди. ОСОБА_2 надала згоду на зміну умов Кредитного договору відповідно до Додаткової угоди, що підтвердила власноруч поставленим підписом (а.с. 23-32).

28 травня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 02 до кредитного договору №014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року, згідно умов якої строк кредиту було збільшено на 120 календарних місяці до 06 лютого 2027 року. Графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту викладено в новій редакції. ОСОБА_2 надала згоду на зміну умов Кредитного договору відповідно до Додаткової угоди, що підтвердила власноруч поставленим підписом (а.с. 32-44).

20 квітня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду №014/15-27/87-0315 до кредитного договору №014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року, яким встановлено порядок здійснення позичальником на користь кредитора страхування майна, переданого в іпотеку, а також особистого страхування позичальника (а.с. 120-123).

26 квітня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року, згідно умов якої п. 1.4. Кредитного договору викладено у наступній редакції: п. 1.4. Процента ставка за користування кредитом складає 14 % річних. Кредитор має право періодично переглядати проценту ставку за користуванням кредитом в порядку, передбаченому пунктом 6.2. цього Договору (а.с.44).

27 вересня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року, якою графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено в новій редакції. ОСОБА_2 надала згоду на зміну умов Кредитного договору відповідно до Додаткової угоди, що підтвердила власноруч поставленим підписом (а.с. 45-56).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 19 листопада 2015 року виникла заборгованість, яка у загальному розмірі становить 28 835, 66 дол. США (що за курсом НБУ складає 689 564 грн.) та складає: заборгованість за кредитом 211 33, 56 дол. США (що за курсом НБУ становить 505 379, 18 грн.); заборгованість по сплаті відсотків 7 702, 10 дол. США (що за курсом НБУ становить 184 184, 82 грн.).

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано суду розрахунок заборгованості за кредитним договором №014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року (а.с. 7-13).

Задовольнивши позовні вимоги банку в повному обсязі, районний суд виходив з того, що боржник своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав.

Відмовивши в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 щодо припинення поруки, суд зазначив, що умовами додаткової угоди від 20.04.2011р., на яку посилається позивач, не встановлено нових умов виконання зобов'язань по кредитному договору, отже, це не призвело до збільшення відповідальності поручителя.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам справи.

Так, пунктом 3.1 Договору поруки визначено, що сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель та Божник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч.1,2 ст.192 ЦК України.

Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору, передбачено право кредитора достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застав/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадка, передбачених цим договором. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом.

Виходячи з наведеного, банк скористався своїм правом вимоги дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом та нарахованих процентів за користування кредитом.

По даній справі позовну вимогу до поручителя ОСОБА_2 про виконання нею солідарного з боржником зобовязання за кредитним договором позивачем предявлено в межах строку дії поруки.

Згідно з ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не спростований наданий позивачем розмір заборгованості, а тому колегія суддів приходить до висновку про вірно визначений районним судом розмір заборгованості в сумі 28 835, 66 дол. США.

Разом з тим, місцевий суд не звернув увагу на те, що позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість в валюті кредиту (доларах США) за курсом НБУ в національній валюті, однак суд помилково не навів у мотивувальній частині рішення розрахунків з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України.

У звязку з цим рішення підлягає зміні та його резолютивну частину слід доповнити про стягнення суми заборгованості в еквіваленті до курсу НБУ долара до гривні та становить 689 564грн. станом на 19 листопада 2015р.

Що стосується відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, то районний суд вірно проаналізував зміст додаткової угоди від 20.04.2011р. та вказав, що її умови не призвели до збільшення відповідальності поручителя.

Так, відповідно до п. 1 Додаткової угоди №014/15-27/87-0315/03 до кредитного договору №014/15-27/87-0315 від 06 лютого 2007 року, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, кредитор і позичальник досягли згоди щодо наступного порядку страхування за кредитним договором.

Згідно до п. 1 .3 додаткової угоди, у випадку порушення (неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань встановлених п.п. 1.1.- 1.2. цієї додаткової угоди, розмір процентної ставки за кредитним договором підвищується на 500 базисних пунктів в порядку передбаченому додатковою угодою.

Під терміном «базисний пункт» розуміється значення, яке дорівнює сотій частині одного процента, тобто 0, 01 процента.

Зазначені умови додаткової угоди не суперечать п.1.5.2.1 Кредитного договору.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не давала згоду на укладання додаткової угоди від 20.04.2011р. спростовується її підписом ( а.с.123).

Доводи апеляційної скарги про незастосування судом ст.257 ЦК України щодо загальної позовної давності оцінюється колегією суддів з огляду на положення ч.3 ст.267 цього ж Кодексу щодо застосування наслідків спливу позовної давності лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таких заяв ОСОБА_2 до суду першої інстанції не подавала.

За таких обставин відсутні підстави для скасування рішення районного суду.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 ч.1 п.4,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2016 року змінити, доповнивши резолютивну частину вказівкою про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» заборгованості, що що еквівалентно 689 564грн. станом на 19 листопада 2015р.

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1