У х в а л а

іменем україни

12 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути на його користь:

- з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 19 012 грн та моральну шкоду у розмірі10 000 грн;

- з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Альфа Страхування») 28 363 грн 04 коп. недоплаченого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, та 750 грн витрат, понесених за оплату проведення автотоварознавчого дослідження.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 05 лютого 2015 року близько 09 год. на автодорозі Мукачево-Рогатин-Богородчани сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням позивача, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Позивач вказував, що постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Також позивач зазначав, що з метою визначення вартості матеріального збитку ним було замовлено автотоварознавче дослідження, вартість якого склала 750 грн, та за висновком якого вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 54 480 грн 57 коп., проте фактична вартість виконаних робіт з ремонту транспортного засобу склала 69 012 грн.

Посилаючись на те, що 24 вересня 2014 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3482031, за яким страхове відшкодування за заподіяну майну шкоду, становить 50 000 грн, тоді як ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було відшкодовано йому лише 21 636 грн 96 коп., ОСОБА_3 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 19 012 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 28 364 грн та суму оплати вартості автотоварознавчого дослідження у розмірі 750 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_4 та рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2015 року скасовано рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 матеріальних збитків у розмірі 19 012 грн та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Також не погодившись з рішенням суду першої інстанції до суду з апеляційною скаргою звернулося ПрАТ «СК «Альфа Страхування».

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2016 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» задоволено частково, скасовано рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року в частині стягнення з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхового відшкодування у розмірі 28 364 грн та 750 грн вартості автотоварознавчого дослідження, ухваливши у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 3 252 грн 77 коп.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду від 29 січня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції оскаржувалося в апеляційному порядку ПрАТ «СК «Альфа Страхування» лише в частині вимог до страхової компанії та за результатами розгляду цієї апеляційної скарги ухвалено оскаржуване рішення від 29 січня 2016 року, а тому судом касаційної інстанції перевіряється на предмет законності та обґрунтованості лише в цій частині.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», виходив з того, що фактичний розмір завданої позивачу шкоди складав 69 012 грн, а тому страховик повинен виплатити страхове відшкодування в межах ліміту страхової відповідальності, а також вартість товарознавчого дослідження у розмірі 750 грн.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та частково задовольняючи позов до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», виходив з того, що відповідно до звіту від 18 лютого 2015 року № 2809/3126 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 29 217 грн 12 коп., а тому саме з цієї суми необхідно виходити при визначенні розміру страхового відшкодування, у зв'язку із чим дійшов висновку про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 3 252 грн 77 коп.; при цьому відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення зі страховика 750 грн вартості автотоварознавчої експертизи, суд дійшов висновку, що вказані витрати не можуть включатися до страхового відшкодування, оскільки вони належать до звичайної господарської діяльності і не підлягають стягненню з особи, відповідальної за спричинену шкоду.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 лютого 2015 року о 09 год. на автодорозі Мукачево-Рогатин-Богородчани сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням позивача, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 7).

Відповідно до звіту від 18 лютого 2015 № 2809/3126, проведеного товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна», визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, з урахуванням зносу, яка склала 29 217 грн 12 коп. (а. с. 76-83).

Як вбачається з акту виконаних робіт від 17 березня 2015 року № 11, складеного приватним підприємцем ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 69 012 грн (а. с. 5).

Також судами установлено, що 23 вересня 2014 року між власником автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_6 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3482031, за яким ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн.

ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 21 636 грн 96 коп., що підтверджується копією квитанції від 13 березня 2015 року (а. .с 8).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не повністю виплатило страхове відшкодування, у зв'язку із чим просив стягнути з останнього 28 363 грн 04 коп. (50 000 грн ліміт відповідальності страхової компанії - 21 636 грн 96 коп. виплачена сума страхового відшкодування) та 750 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У ст. 29 Закону зазначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Виходячи з аналізу вказаних норм матеріального права, апеляційний суд правильно врахував, що акт виконаних робіт від 17 березня 2015 року № 11, за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Doblo» складала 69 012 грн, є неналежним доказом, оскільки шкода, заподіяна у результаті ДТП у цьому випадку підлягає встановленню відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку, що вартість матеріального збитку, визначена звітом від 18 лютого 2015 року № 2809/3126, на підставі якого прийнято рішення про страхове відшкодування, позивачем не спростована.

Згідно зі ст. 36.2 вказаного Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Апеляційним судом правильно враховано, що потерпілою особою здійснено ремонт пошкодженого транспортного засобу у ПП ОСОБА_5, який не є платником податку на додану вартість, а тому страховик вправі зменшити суму страхового відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, у зв'язку із чим страховик мав сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 24 889 грн 73 коп. (29 217 грн 12 коп. вартість ремонту з урахуванням фізичного зносу - 4 327 грн 39 коп. ПДВ), проте сплатив лише 21 636 грн 96 коп., що на 3 252 грн 77 коп. менше ніж визначено Законом.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» протиправно зменшено суму страхового відшкодування на 3 252 грн 77 коп., а тому вказана сума підлягає стягненню з останнього на користь ОСОБА_3

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович