Провадження № 22-ц/780/3181/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 13 21.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Ігнатченко Н.В., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про захист виключних авторських прав,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про захист виключних авторських прав. Заявлений позов мотивував тим, що 10 грудня 2015 року та 11 грудня 2015 року в належному відповідачу магазині канцтоварів «Канцленд «ОСОБА_3» за адресою м. Бориспіль вул. Нижній Вал, 2 зафіксовано факт розповсюдження сувенірних магнітів, в яких відтворено твір образотворчого мистецтва, авторські права на який належать позивачу; факти реалізації товару підтверджуються розрахунковим документом із реквізитами продавця. Так, у 2011 році ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_2 і на підставі укладеного між ними авторським договором замовлення на створення твору своєю творчою працею створила твір, у якому зображено хлопчину, одягненого в національний одяг та з прапором України у руках. За умовами договору позивачу передано майнові права на твір, а саме право на використання твору, виключне право дозволяти використання твору, право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; відтак, він набув виключних майнових прав на твір. Відповідач в свою чергу порушив ці права шляхом розповсюдження без дозволу позивача контрафактних примірників твору. Просив захистити авторські права, порушені шляхом неодноразового розповсюдження та публічного показу твору образотворчого мистецтва, шляхом стягнення із відповідача на свою користь суму компенсації в розмірі 27560 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 рокута ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що суд помилково дійшов висновку, що ОСОБА_4 не передавала позивачу твір, оскільки до матеріалів справи додано копію акту прийому-передачі роботи від 05 вересня 2011 року, яким було передано примірник твору на паперовому носії, законом не зобовязано сторін договору зазначати у договорі розмір примірника твору, його опис тощо. Позивач надав суду докази, які підтверджують належність йому виключних майнових прав на твір образотворчого мистецтва, довів належними та допустимими доказами факт порушення виключних майнових авторських прав відповідачем. В свою чергу відповідач не спростував належними та допустимими доказами презумпцію винного завдання шкоди, тобто дотримання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права»; не зміг надати суду пояснення, звідки в нього даний товар та хто автор зображення, розміщеного на магнітах, разом із тим законодавство вимагає у сторони, яка заперечує авторство, надати докази того, що вона правомірно використовує твір.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про захист виключних авторських прав, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано достатніх доказів порушення виключних авторських прав, візуально зображення, надані позивачем, та відображені на магнітах, не є ідентичними та мають як схожі риси, так і відмінності, клопотання про призначення відповідної експертизи з метою встановлення, чи є зображення на придбаних позивачем магнітах відтворенням чи переробкою твору, та чи містить цей твір ознаки авторського права і чи є він результатом творчої праці ОСОБА_4, заявлено не було.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 05 серпня 2011 року ОСОБА_2 уклав із ОСОБА_4 авторський договір замовлення, згідно якого автор ОСОБА_4 зобовязалася створити і передати замовнику твір образотворчого мистецтва портрет (мальоване зображення замовника, що створене творчою працею автора), надалі Твір, в строк до 05 вересня 2011 року.

Згідно п. 2.2 договору, автор зобовязується разом з матеріальним носієм твору передати (відчужити) замовнику, у відповідності з умовами даного договору і керуючись положеннями ст. ст. 440, 441 ЦК України та ст. ст. 15, 31 Закону України «Про авторське право і суміжні права», майнові права на твір, а саме право на використання твору, виключне право дозволяти використання твору, право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання.

Згідно п. 3.2 договору, передача твору замовнику оформлюється актом здавання-приймання, який складається у строк один день.

05 вересня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 склали акт прийому-передачі роботи до авторського договору замовлення від 05 серпня 2011 року, на якому розміщено кольоровий малюнок хлопчини, одягненого у національний одяг та з прапором України в руках, із підписом «ОСОБА_5!» (а. с. 12).

В матеріалах справи містяться два компакт-диски із відеозаписами, які фіксують придбання у ПП «Полова Валентина Юріївна» у магазині канцтоварів «Канцленд «ОСОБА_3» за адресою м. Бориспіль вул. Нижній Вал, 2 двох магнітів із зображенням хлопчини, одягненого у національний одяг та з прапором України в руках, із підписом «ОСОБА_5!».

На підтвердження продажу магнітів відповідач також надала ОСОБА_2 товарні чеки від 10 та 11 грудня 2015 року (а. с. 8).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» твором образотворчого мистецтва є скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія, твір художнього (у тому числі сценічного) дизайну тощо.

Примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі.

Похідний твір - твір, що є творчою переробкою іншого існуючого твору без завдавання шкоди його охороні (анотація, адаптація, аранжування, обробка фольклору, інша переробка твору) чи його творчим перекладом на іншу мову (до похідних творів не належать аудіовізуальні твори, одержані шляхом дублювання, озвучення, субтитрування українською чи іншими мовами інших аудіовізуальних творів).

Публічний показ - будь-яка демонстрація оригіналу або примірника твору, виконання, фонограми, відеограми, передачі організації мовлення за згодою субєктів авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо або на екрані за допомогою плівки, слайда, телевізійного кадру тощо (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) або за допомогою інших пристроїв чи процесів у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сімї чи близьких знайомих цієї сімї особи, яка здійснює показ, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час (публічний показ аудіовізуального твору чи відеограми означає також демонстрацію окремих кадрів аудіовізуального твору чи відеограми без дотримання їх послідовності).

Відповідно до ст. ст. 7, 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» субєктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права. Обєктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме твори образотворчого мистецтва.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним субєктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Це положення застосовується також у разі опублікування твору під псевдонімом, який ідентифікує автора. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Особа, яка має авторське право (автор твору чи будь-яка інша особа, якій на законних підставах передано авторське майнове право на цей твір), для сповіщення про свої права може використовувати знак охорони авторського права. Цей знак складається з таких елементів: латинська літера "c", обведена колом; імя особи, яка має авторське право; рік першої публікації твору. Знак охорони авторського права проставляється на оригіналі і кожному примірнику твору. Субєкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про авторське право і суміжні права» авторське право і право власності на матеріальний обєкт, в якому втілено твір, не залежать одне від одного. Відчуження матеріального обєкта, в якому втілено твір, не означає відчуження авторського права і навпаки.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Колегія суддів враховує, що в акті прийому-передачі від 05 вересня 2011 року ОСОБА_4 зазначила, що створила і передала замовнику ОСОБА_2 твір образотворчого мистецтва, під чим розміщено зображення хлопчини, одягненого у національний одяг та з прапором України в руках, із підписом «ОСОБА_5!». Однак на фотокопії, яку сам позивач вважає фотокопією оригінального примірника твору, на а. с. 7, та на «аватарці» на веб-сторінці у соціальній мережі Фейсбук, роздруківку якої позивачем додано до апеляційної скарги, а. с. 74, зазначення авторства ОСОБА_4 відсутнє.

Отже, у випадку відсутності зазначення автора на примірнику твору положення про презумпцію авторства твору застосовуватися не може і потребує доведення.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги, що зображення на магнітах, придбаних позивачем у відповідача, та зображення на примірнику твору, не є ідентичними.

Як вбачається із відеозаписів, які фіксують придбання магнітів позивачем у ПП «Полова Валентина Юріївна» у магазині канцтоварів «Канцленд «ОСОБА_3» за адресою м. Бориспіль вул. Нижній Вал, 2 магніти виготовлені у формі кола, поділеного навпіл горизонтально, верхній сектор якого пофарбований у синій, а нижній у жовтий колір, в центрі кола знаходиться прямокутне, вертикально орієнтоване зображення хлопчини, одягненого у національний одяг та з прапором України в руках, із підписом «ОСОБА_5!». Елементи малюнку, а саме сорочка хлопця, прапор України, фон зображення виконані у інших кольорах, ніж на примірнику твору, наданому позивачем (а. с. 7), а фон зображення, до того ж, містить додаткові елементи (пятикутні зірки).

Відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки в звязку із неідентичністю наданих зображень вирішення питання щодо відтворення або переробки оригіналу, а також у звязку із відсутністю зазначення автора на примірнику твору питання щодо власне авторства зображення потребує спеціальних знань, для доведення обставин, які є підставою даного позову, необхідно було призначення експертизи у сфері інтелектуальної власності.

Для зясування обставин, чи є надане позивачем зображення результатом творчої праці відповідно до матеріалів справи і ознаки обєкта авторського права, та чи мало місце відтворення або переробка твору (зображення) при виготовленні магнітів, судом першої інстанції розяснено позивачу право на звернення із клопотаннями, яке включає право заявити клопотання про призначення експертизи у сфері інтелектуальної власності, однак він зазначене право не реалізував.

Таким чином, всупереч ст. 60 ЦПК України позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апелянта про відсутність коштів на оплату експертизи не впливають на необхідність доведення обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із вищевикладеного, судом першої інстанції прийнято законне і справедливе рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про захист виключних авторських прав.

Із цих же підстав колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами презумпцію винного завдання шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку про те, що твір не передавався позивачу третьою особою, висновків суду в даній частині не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Ігнатченко Н.В.

ОСОБА_6