Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1751/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

08.11.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів -Дуковського О.Л., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2016 року у справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області, Головного управління державної казначейської служби України в Кіровоградській області, про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

Встановила:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яким просив зобов'язати відповідача повернути йому пристрій для відстрілу гумових куль (пістолет травматичної дії) ВІЙ к.9 мм НОМЕР_1. Також просив стягнути із відповідача 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що службовими особами Ленінського районного відділу Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області було вилучено його пристрій для відстрілу гумових куль (пістолет травматичної дії) ВІЙ к.9 мм НОМЕР_1.

Вказує, що слідчим СВ Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 втрачено вищезазначений пристрій та матеріали кримінального провадження, що підтверджується листом начальника УМВС України від 05.08.2015 року № 7/М-353 у зв'язку з чим йому моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Посилаючись на положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», просить суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.02.2016 року до участі у справі як співвідповідача залучено Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області.

У травні 2016 року позивач уточнив позовні вимоги з урахуванням яких просив зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повернути йому в натурі пристрій для відстрілу гумових куль (пістолет травматичної дії) ВІЙ к.9 мм НОМЕР_1 чи його вартість у розмірі 22750 грн. та повернути лазерний вказівник цілі «Амба-ПМ» чи його вартість у розмірі 2850 грн. Крім того просив стягнути з державного бюджету України чи з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2016 року до участі у справі як співвідповідача залучено Головне управління державної казначейської служби України в Кіровоградській області.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2016 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2

Позивач подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що листами від 15.09.2015 року № 17-3466-14, від 05.08.2015 року № 7/М-353 підтверджується факт зникнення належного йому на праві власності майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 05.08.2015 року № 7/М-353 ОСОБА_2 повідомлено про факт втрати належного йому пристрою для відстрілу гумових куль ВІЙ к.9 мм НОМЕР_1 (а.с. 8).

Листом Прокуратури Кіровоградської області листом від 15.09.2015 року № 17-3466-14 ОСОБА_2 на його звернення від 19.09.2015 року з приводу стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 повідомлено наступне. В провадженні слідчого відділу Прокуратури Кіровоградської області знаходилися матеріали досудового розслідування № 0000023 від 06.03.2014 року щодо неналежного виконання службовими особами Ленінського районного відділу Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області своїх службових обов'язків, що призвело до втрати матеріалів кримінальної справи № 27-0356 від 08.08.2012 року та вилученого у ній пістолету травматичної дії «ВІЙ» НОМЕР_1, калібру 9 мм., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

За результати проведеного розслідування 31.07.2014 року прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв'язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з роз'ясненням права та порядку оскарження прийнятого рішення. Крім того повідомлено, що матеріали втраченої кримінальної справи відновлені з проведенням відповідної реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (а.с.9).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на відсутність визначених законом підстав для матеріального та морального відшкодування позивачу.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 посилався на доведений факт закриття кримінальної справи, у якій в якості речового доказу був вилучений, належний йому пристрій для відстрілу гумових куль, відмову відповідача повертати вказаний пристрій власнику, що завдало останньому матеріальних збитків та моральних страждань.

Разом з тим, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що досудове слідство в кримінальній справі № 27-0356 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5, речовим доказом в якій є вилучений спеціальний засіб під гумову кулю - пістолет моделі «Вій» серії НОМЕР_1, триває.

Відповідно до ст.335 КПК України долю речових доказів у кримінальних справах вирішує суд при винесені вироку згідно положень ст. 81 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов'язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй документа вона зобов'язана відшкодувати володільцю витрати, пов'язані з втратою чи знищенням документа та виготовленням його дубліката.

Згідно вимог п. 56 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду питання про долю речових доказів повинно бути вирішене у вироку, постанові судді або ухвалі суду, постанові органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи. Рішення щодо речових доказів підлягає виконанню після набрання вироком (ухвалою) законної сили або після закінчення строку оскарження ухвали, постанови про закриття справи (п.58 Інструкції).

За таких обставин, вбачається, що питання про вирішення долі речового доказу у кримінальній справі слід вирішувати у межах кримінальної справи № 27-0356 за правилами кримінального судочинства.

Тому, висновок суду першої інстанції про відмову у позові в частині зобов'язання МВС України повернути речовий доказ в кримінальній справі - спеціальний засіб під гумову кулю - пістолет моделі «Вій» серії НОМЕР_1 та лазерний вказівник цілі «АМБА-ПМ», або їх вартість, є правомірним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди суд послався відсутність таких підстав, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Вбачається, що характерною ознакою для виникнення підстав, що дають право особі на відшкодування шкоди у порядку Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є саме незаконність дій зазначених державних органів щодо особи.

За правилами ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» така незаконність має бути встановлена шляхом постановлення виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; закриття справи про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутні наведені вище процесуальні документи, які б встановлювали факт незаконних дій органів досудового слідства щодо ОСОБА_2

З огляду на вказане, вбачається, що в даному спорі відсутні підстави для застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» на момент звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому вона не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді