Провадження №2/760/3269/16
Справа №760/5149/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

10 червня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та, з урахуванням уточнень, просила продовжити їй строки прийняття спадщини на отримання нею у спадщину майна, що залишилося після смерті її сина.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що її син ОСОБА_4 був наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Згодом, до зазначеної квартири, після одруження ОСОБА_4, вселилася його дружина ОСОБА_5

28.01.1992 року син позивача припинив подружні стосунки із ОСОБА_5, однак, у зв'язку з тим, що у квартирі був прописаний їх малолітній син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 залишилась проживати разом з малолітнім у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Внаслідок того, що стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 значно погіршились, син позивача вимушений був проживати у своїх знайомих та орендованих жилих приміщеннях.

Користуючись даною обставиною, ОСОБА_5 звернулась з позовом до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про позбавлення сина позивача права користування вищевказаною квартирою.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2007 року було позбавлено ОСОБА_4 права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, після подання сином позивача заяви про перегляд заочного рішення від 19.07.2007 року, Голосіївським районним судом м. Києва було переглянуто зазначену справу та ухвалено нове рішення, яким було підтверджено право ОСОБА_4 на користування квартирою.

Згодом, сину позивача стало відомо, що ОСОБА_5 використавши у 2007 році рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2007 року та виписавши його з квартири, подала до органу приватизації державного житлового фонду Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації заяву про приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаної заяви, Розпорядженням органу приватизації державного житлового фонду Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.09.2010 року ОСОБА_5 було надано право приватизувати вищезазначене житлове приміщення.

Зазначене Розпорядження було оскаржено в судовому порядку та рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2013 року воно було визнано недійсним та скасовано.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 син позивача ОСОБА_4 помер.

Позивач неодноразово зверталась до П'ятої київської державної нотаріальної контори із наміром подати заяву про прийняття спадщини після померлого сина, однак їй було в цьому відмовлено.

Зазначила, що П'ятою київською державною нотаріальною конторою затягується час та строки, які встановлені ст. 1269 ЦК України, у зв'язку з чим нею був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач Київська міська рада в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду письмові пояснення в яких просила у задоволенні позову відмовити, оскільки порушень прав позивача зі сторони управління та нотаріальної контори немає.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Врахувавши заяву представника позивача, врахувавши письмові пояснення представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_4, який був наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується ордером (обмінним) НОМЕР_1 від 19.04.1989 року на житлове приміщення.

До квартири за адресою: АДРЕСА_1, після одруження з сином позивача, була вселена ОСОБА_5

28.01.1992 року син позивача з ОСОБА_5 припинили подружні стосунки, однак оскільки в квартирі був прописаний їх малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 залишилася проживати разом із малолітнім сином в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Внаслідок того, що відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після розлучення погіршилися, син позивача вимушений був проживати у своїх знайомих та в орендованих кімнатах.

Користуючись даною обставиною, ОСОБА_5, звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про позбавлення ОСОБА_4 права користування жилим приміщенням.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2007 року ОСОБА_4 було позбавлено права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене рішення було переглянуто судом та ухвалено нове від 11.03.2011 року яким в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа Відділ реєстрації фізичних осіб Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням було відмовлено.

Згодом ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_5 використавши рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2007 року та виписавши його з квартири, подала до Органу приватизації державного житлового фонду Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації заяву про приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Розпорядженням Органу приватизації державного житлового фонду Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 35984 від 22.09.2010 року ОСОБА_5 було надано право приватизувати вищезазначене житлове приміщення та видано свідоцтво про право власності на житло.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2013 року було визнано недійсним та скасовано розпорядження Органу приватизації житлового фонду Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації №35984 від 22.09.2010 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_1, що видано на підставі розпорядження Органу приватизації житлового фонду Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації №35984 від 22.09.2010 року.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, син позивача ОСОБА_4 мав намір приватизувати квартиру АДРЕСА_1.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач просила продовжити їй строки для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_4

Як на підставу своїх вимог посилалась на те, що вона неодноразово зверталась до П'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини, однак їй в цьому було відмовлено.

Зазначені твердження позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до П'ятої київської державної нотаріальної контори із наміром подати заяву про прийняття спадщини (вх.№1749/01 від. 04.12.2015 р.), однак їй було відмовлено.

Згідно відповіді П'ятої Київської державної нотаріальної контори №2213/01-16 від 13.05.2016 року, станом на 13.05.2016 року за даними алфавітних книг за 2014-2016 роки спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 в нотаріальній конторі не заводилась.

Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановлено, що строки позивачем були пропущені не з її вини, оскільки вона зверталась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак їй було в цьому відмовлено.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подання заяви про її прийняття.

Враховуючи те, що Київська міська рада, відповідно до покладених на неї повноважень, не відслідковує порушення прав спадкоємців, суд вважає, що відповідач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 1216, 1217, 1218, 1272 ЦК України, статтями 10, 11, 27, 28, 29, 30, 57, 58, 59, 60, 169, 197, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради треті особи Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Перебіг зазначеного строку обчислювати з моменту набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя