Провадження №2/748/840/16
Єдиний унікальний № 748/2331/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Майбороди С.М.,

при секретарі: Оніщенко Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 26 вересня 1997 року Криворудською сільською радою Семенівського району Полтавської області, актовий запис № 9, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя вважає неможливим.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу, однак вказав, що не згоден, щоб позивача залишала прізвище ОСОБА_1.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 26 вересня 1997 року Криворудською сільською радою Семенівського району Полтавської області, актовий запис № 9. Від даного шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України.

Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо.

У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких підстав, суд не може примушувати особу до зміни прізвища, оскільки це є безпосереднім правом особи, не є позовною вимогою, і позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ч.1 ст.110, ст. 112 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мороховець) ОСОБА_4, зареєстрований 26 вересня 1997 року Криворудською сільською радою Семенівського району Полтавської області, актовий запис № 9, - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_5