Провадження №2/521/544/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про поновлення батьківських прав та встановлення побачень з дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про поновлення батьківських прав та встановлення побачень з дитиною, посилаючись нате, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2012 року її позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4. Малолітній ОСОБА_4 проживає разом з батьком - ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2. Позивачка стверджує, що змінила свою поведінку, не зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, веде порядний спосіб життя, має бажання спілкуватися та підтримувати стосунки з дитиною. Крім того, позивачка вказує, що після звільнення з міст позбавлення волі змінила своє відношення до життя, багато спілкується з чужими дітьми, яких вважає своїми, а тому поновлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 буде сприяти кращому розвитку дитини. Позивачка вказує, що відповідачі перешкоджають їй бачити дитину, виховувати та турбуватися про нього, що стало приводом для звернення з наступним позовом до суду.

Позивачка в судовому засіданні, яке відбулося 15 червня 2016 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд ухвалити рішення, яким поновити її батьківські права по відношенню до дитини - сина ОСОБА_4, надати їй можливості для спілкування з сином у дні: суботу з 14 години до 20 години, неділю з 09 години до 20години 00 хвилин.

Відповідачі у судовому засіданні категорично заперечували проти задоволення позову, вважаючи неможливим поновлення позивачки у батьківських правах відносно малолітнього сина, оскільки поведінка позивачки не змінилась, вона хоча і має постійне місце проживання, про те офіційного доходу не має, начебто знаходиться у офіційному шлюбі, але фактично проживає з іншою особою. Відповідачі пояснили, що сама дитина якій виконується десять років сам не має бажання спілкуватися з біологічною матір'ю, про що повідомив на засіданні органу опіки та піклування. Вважають, що задоволення позову буде суперечити інтересам дитини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, ОСОБА_4, є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 738.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлено батьківський прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2012 року встановлено, що 31.03.2011 року ОСОБА_1 була притягнута до кримінальної відповідальності за ст. 166 КК України, яка передбачає відповідальність за злісне невиконання обов'язку по догляду за дитиною,крім того, 18.02.2011 року ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44 КпАП України за незаконне виготовлення,збереження наркотичних речовин і знаходиться з цього питання на профілактичному обліку Хмельницького ВМ Малиновського РВ м. Одеси. Крім того, вже після притягнення до кримінальної відповідальності, 15.04.2012 року ОСОБА_1 у стані наркотичного сп'яніння намагалася викинути малолітнього ОСОБА_4 з четвертого поверху, що підтверджується листом Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ Одеського міського управління від 03.05.2012 року № 2225. У зв'язку з падінням з четвертого поверху будівлі неповнолітній син позивача отримав пошкодження середньої важкості у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою мозку середнього ступеню важкості, перелому склепіння та основи черепу та інших переломів та травм, що підтверджується матеріалами справи. Згідно даних щодо перевірки спеціалістами відділу соціальної роботи ОМЦ СССДМ у Малиновському районі умов проживання неповнолітнього ОСОБА_4, останній при перевірці шляхом тестування за методикою М.А. Панфілової « Страхи в домівках» страждає на 27 різновидів страху з 31 відомих, що підтверджується листом Одеського міського центру соціальних служб для сім ї, дітей та молоді № 11/01-373 від 28.05.2012 року.

Як вбачається з довідки про звільнення № 10299, виданої адміністрацією Чорноморської виправної колонії УДДУВП в Одеській області (№7), ОСОБА_1 була звільнена від відбування покарання згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 20.08.2014 року на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково на невідбутний строк 1 рік 3 місяці 29 днів. Згідно інформації, що міститься у довідці ОСОБА_1 відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області № 74 за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 18.03.2011 року за ст.166,75,76 КК України,згідно з яким вона засуджена по покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки. Постановою Малиновського райсуду м. Одеси від 11.07.2012 року скасовано звільнення з іспитовим строком та направлення в місця позбавлення волі строком на три роки. Згідно довідки ОСОБА_1 відбувала покарання у колонії з 19.12.2012 року по 28.08.2014 року. Звільнена від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік три місяці 29 днів.

Проаналізувавши вищенаведені документи, суд приходить до висновку, що з часу винесення рішення про позбавлення батьківський прав 05.12.2012 року, ОСОБА_1 не змінила своєї поведінки, а навпаки, взагалі самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, так як 19 грудня 2012 року була направлена для реального відбуття покарання у Чорноморську виправну колонію, де знаходилася до 28 серпня 2014 року.

Суд, проаналізувавши інші документи цивільної справи, встановив, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів стійких змін у поведінці позивачки відносно її ставлення до дитини та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав.

Так, судом встановлено, що з часу позбавлення позивачки батьківських прав відносно дитини до звернення до суду з даним позовом зміни у способі життя позивачки не відбулися, що підтверджується наступним.

Згідно довідки - витягу з домової книги про стан сім'ї та прописку виданої на ім'я ОСОБА_8, в квартирі АДРЕСА_1, вказана квартира складається з однієї кімнати площею - 16,6 кв.м, у квартирі прописані: ОСОБА_8 - основний квартиронаймач - 1957 року народження; ОСОБА_1 - її дочка, 1980 року народження; ОСОБА_2 - зять, 1974 року народження; ОСОБА_4 - онук 2006 року народження. Згідно довідки у квартирі прописані чотири особи, фактично проживають двоє - позивачка ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_8 В судовому засіданні позивачка не заперечувала, що мешкає в однокімнатній квартирі разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_8 ОСОБА_1 підтвердила, що у жовтні 2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, однак розповіла, що цей шлюб є фіктивним, фактично вона мешкає зі співмешканцем - ОСОБА_10. На теперішній час ОСОБА_1 безробітна.

Також позивачкою до суду не надано жодних документів, які підтверджували б її доходи, за будь який період.

Згідно висновку № 0966/01-20 від 11.04.2016 року орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважають поновлення батьківських прав позивачки щодо дитини не доцільним та таким, що не відповідає інтересам дитини. У мотивувальній частині висновку зазначено, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2. Малолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у 3-А класі навчально-виховного комплексу № 53 «Загальноосвітньої школи 1-111 ступенів - ліцей» Одеської міської Ради Одеської області. Згідно наданої довідки від 11.03.2016 року № 146 зазначено, що батько та його дружина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 приділяють належну увагу вихованню сина: приводять та забирають зі школи, слідкують з виконанням домашніх завдань, купують все необхідне для навчання та виховання дитини. Батьки завжди вчасно реагують і намагаються контролювати поведінку ОСОБА_4. Біологічна матір ОСОБА_4, ОСОБА_1 за період навчання у школі жодного разу не з'являлася, навчанням дитини не цікавилися. Під час бесіди з працівником Служби у справах дітей Одеської міської Ради малолітній ОСОБА_4, пояснив, що своїми родичами вважає: батька, брата ОСОБА_11, сестру ОСОБА_12, матір ОСОБА_3, бабусю та дідуся, з іншими родичами зустрічатися не бажає.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін.

Згідно положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, враховує, що згідно повідомлення від 18.03.2016 року № 157 КУ «Дитяча міська поліклініка № 5» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської Ради, ОСОБА_4 з 13.04.2013 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря хірурга. Згідно рапорту дільничного лікаря педіатра за медичною допомогою з дитиною в дитячу поліклініку звертається ОСОБА_2. Батько малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, працевлаштований, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно. Приділяє багато уваги вихованню та розвитку сина, взяв на себе всю турботу про долю дитини, створює для нього належні умови проживання, піклується про стан здоров'я та його розвиток.

Абзацами 1,2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав.

Зміни в способі життя батьків, їхнє ставлення до дитини не можуть відбутися швидко, для цього необхідний значний період часу. При цьому, недостатньо одних намірів батьків змінити свою поведінку, необхідно, щоб їх спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров'ю дитини більше не буде, а батьки в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси.

Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини.

Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах.

Таким чином, на теперішній час у справі відсутні докази того, що позивачка взмозі належним чином виховувати дитину, захищати її права та інтереси.

Суд вважає, що з моменту виникнення у позивачки бажання поновити свої батьківські права істотні зміни у способі її життя не відбулися, оскільки одних фактів намірів відновити стосунки з дитиною недостатньо, потрібен час та набагато більше зусиль з боку позивачки для налаштування стосунків з самою дитиною.

Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та поновлення позивачки у батьківських правах у відношенні до малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки позивачка не створила належні умови для проживання та виховання дитини, не має доходів, а обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав досі існують.

Разом з тим, суд роз'ясняє позивачці, що відповідно до вимог ч.6 ст.169 Сімейного кодексу України у разі відмови в позові про поновлення батьківських прав можливе повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про поновлення батьківських прав та встановлення побачень з дитиною - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до апеляційного суду Одеської області в десятиденний термін.

Головуючий: