Справа № 464/9228/15-ц
пр.№ 2/464/220/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „ВУСО" до ОСОБА_1, за участі третіх осіб: публічного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Гарант-Авто", Моторного (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „ВУСО" (ПрАТ „СК „ВУСО") звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 23459,30 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.08.2014 о 18.15 год у м. Львові на вул. Чмоли, 1 за участі автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Винуватцем ДТП визнана ОСОБА_1, автомобілю ОСОБА_3 спричинено технічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 23459,30 грн. та кошти в такій сумі виплачені позивачем як страховиком страхувальнику ОСОБА_3, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимоги до відповідача. У зв'язку з тим, що відповідачем ОСОБА_1 не підтверджено факту повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ПАТ „УСК „Гарант-Авто", якою була застрахована її цивільно-правова відповідальність, шкода не може бути відшкодована цією страховою компанією та позов за вибором позивача пред'явлено до ОСОБА_1.

Представник позивача ПрАТ „СК „ВУСО" в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Крім цього, до суду надійшли додаткові письмові пояснення позивача від 23.02.2016 (а.с.121-123).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення, аналогічні за змістом викладеним у письмових запереченнях проти позову (а.с. 96-102). Зокрема, зазначила, що не заперечує своєї винуватості у ДТП, що відбулася 21.08.2014, проте її цивільно-правова відповідальність застрахована в ПАТ „УСК „Гарант-Авто" відповідно до полісу серії АІ №0234244 з терміном дії з 17.04.2014 до 16.04.2015. Безпосередньо після ДТП повідомила страховика та таким чином вжила заходів, передбачених Законом України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Крім цього, вважає, що розмір страхового відшкодування у сумі 23459,30 грн. не є достатньо обґрунтованим, оскільки не проведене експертне автотоварознавче дослідження вартості збитку. Просила суд у задоволенні позову відмовити.

В судові засідання 13.05.2016 та 07.06.2016 р. відповідач ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд вирішив продовжувати розгляд справи за її відсутності.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд вирішив розглядати справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Встановлено, що між ПрАТ „СК „ВУСО" як страховиком та ОСОБА_3 як страхувальником 17.12.2013 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту НОМЕР_3, згідно з умовами якого страховик прийняв під страховий захист автомобіль НОМЕР_2.

Крім цього, встановлено, що 21.08.2014 приблизно о 18.15 год відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Львові на вул. Чмоли, 1 не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималася безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 (а.с.30).

П.4.1.1 договору страхування, укладеного між ПрАТ „СК „ВУСО" та ОСОБА_3, передбачено, що одним із страхових випадків є подія, у разі якої внаслідок ДТП завдано шкоду автомобілю страхувальника (а.с.17-22).

Відповідно до рахунку №АР00008780 від 27.08.2014 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 23459,30 грн. та така сума перерахована на рахунок відповідної СТО, що підтверджується платіжним дорученням №10696 від 19.09.2014 (а.с.38, 46). Правильність розрахунку вартості відновлювального ремонту відповідачем належними доказами не спростовано.

Відповідно до ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, серед іншого зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

В ході розгляду справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання страхового випадку була застрахована в ПАТ „УСК „Гарант-Авто". Разом з тим, відповідачем не підтверджено факту повідомлення вищевказаного страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

За клопотанням відповідача ОСОБА_1 до розгляду справи як третю особу залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України, яке листом від 25.03.2016 не підтвердило інформацію відповідача щодо процедури банкрутства ПАТ „УСК „Гарант-Авто" (а.с.151).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Крім цього, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, наданого у постанові від 23.12.2015 у справі №6-2587цс15 та обов'язкового до застосування, страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем ПрАТ „СК „ВУСО" правомірно пред'явлено позов до ОСОБА_1 та належним чином підтверджено вартість відновлювального ремонту.

Відповідач ОСОБА_1, в свою чергу, не надала суду доказів щодо звернення у передбаченому чинним законодавством порядку до ПАТ „УСК „Гарант-Авто" з повідомленням про страховий випадок. Крім цього, правильність розрахунку вартості відновлювального ремонту належними доказами не спростовано.

У зв'язку з цим, позовні вимоги є обґрунтованими та такі необхідно задовольнити.

Крім цього, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1218 грн.

Керуючись статтями 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України „Про страхування", ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статтями 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „ВУСО" до ОСОБА_1, за участі третіх осіб: публічного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Гарант-Авто", Моторного (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „ВУСО" відшкодування майнової шкоди у розмірі 23459,30 грн., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1218 грн., а всього (двадцять три тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень 30 (тридцять) копійок, а всього 24677 (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят сім) гривень 30 (тридцять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.