Справа №463/2684/15-ц
Провадження №2/463/195/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

за участі секретаря Скочко А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи Личаківської районної адміністрації

ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4

у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, третіх осіб Личаківської районної адміністрації ОСОБА_3 міської ради, Обласного комунального підприємства ОСОБА_3 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання права власності на господраську споруду за давністю користування,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача до ОСОБА_3 міської ради, третіх осіб Личаківської районної адміністрації ОСОБА_3 міської ради, Обласного комунального підприємства ОСОБА_3 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання права власності на господарську споруду за давністю користування.

Позов мотивує тим,що є власником квартири АДРЕСА_1, у 1990 році на прибудинковій території даного будинку його батьком ОСОБА_5 було споруджено господарську будівлю позначено в технічному паспорті під літ. «Б», площею 38,2 кв.м. Починаючи з 1990 року по даний час його сім»я відкрито, безперервно користується даною господарською спорудою,яка була збудована за кошти сім»ї позивача на земельній ділянці, яка відведена для обслуговування житлового будинку. Враховуючи, що він відкрито, безперервно, протягом більш ніж 10 років користується вказаною вище господарською спорудою, тому вважає, що набув право власності на таку на підставі ст. 344 ЦК України, просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просили позов задоволити.

Представник третьої особи Личаківської районної адміністрації ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила,що господарська споруда площею 38,2 кв.м. на вул. Личаківській 273 в м.Львові, позначена в технічному паспорті ОКП ЛОР БТІ та ЕО під літ. «Б» є самочинним будівництвом, вважає,що позов до задоволення не підлягає.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради, та представник третьої особи Обласного комунального підприємства ОСОБА_3 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в судове засідання не з»явились з невідомих суду причин, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи в їх відсутності, проти чого учасники судового розгляду не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог п.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Із технічного паспорта виданого ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 12.05.2011 року (а.с.6), вбачається, що спірна господарська споруда розташована за адресою: м.Львів,вул. Личаківська 273, позначена під літ. «Б», загальна площа 38,2 кв.м.

Згідно довідки БУ/6 ЖКД ОСОБА_3 залізниці №2288 від 11.11.2008 р. (а.с.8) виданої батькові позивача - ОСОБА_5, про те,що він разом з своєю сім»єю проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1987 року по 2003 рік і користувався земельною ділянкою та господарською спорудою.

Факт користування позивачем ОСОБА_1 вказаною господарською спорудою підтверджується письмовою заявою мешканців будинку №273, по вул. Личаківській в м.Львові, про те, що вони не мають жодних претензій до ОСОБА_1 з приводу розташування господарської споруди, площею 38,2 кв.м. за адресою м.Львів,вул. Личаківська273. Вказана господарська споруда була реставрована батьком ОСОБА_1П, - ОСОБА_5 (1990-1992 р.р.), зазначена господарська споруда не порушує жодних прав мешканців будинку №273 по вул. Личаківській в м.Львові.

У відповідності до вимог ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 2 вказаної статті Кодексу передбачено, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Крім цього, відповідно до п.8 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що є доведеним факт, що позивач відкрито, безперервно володіє нерухомим майном протягом більше ніж десять років, при цьому нічиї права не порушив. А тому він набув право власності нагосподарську споруду площею 38,2 кв.м, позначену в технічному паспорті ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» під літ. «Б»,що знаходиться за адресою: м.Львів,вул. Личаківська 273., у зв'язку із чим позов слід задоволити.

Керуючись ст.10,60,214,215 ЦПК України ст. 15, 16, 319, 321, 328, 344, 392, п.8 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, третіх осіб Личаківської районної адміністрації ОСОБА_3 міської ради, Обласного комунального підприємства ОСОБА_3 обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання права власності на господарську споруду за давністю користування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на господарську споруду площею 38,2 кв.м, позначену в технічному паспорті ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» під літ. «Б»,що знаходиться за адресою: м.Львів,вул. Личаківська 273.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.