Справа № 144/1274/16-ц
Провадження № 2/144/674/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Кошмелюк А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

установив :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини його заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Вказала, що відповідач проживає окремо від дитини. Донька проживає разом з нею, однак, відповідач добровільно на її утримання коштів не надає, не бажає домовитись про його участь в утриманні дитини.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає..

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що в справі міститься відповідне свідоцтво.

02 листопада 2014 року народилась ОСОБА_3, батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач.

Відповідно довідки виконавчого комітету Соболівської сільської ради Теплицького району за №1160 від 15 вересня 2016 року ОСОБА_3, 2014 року народження, проживає разом з позивачем ОСОБА_1.

Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст..182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що позивач не працює, а відповідач має постійний дохід, визначає розмір аліментів в розмірі ? частки його заробітку(доходу), але не менше мінімального розміру аліментів.

Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3,10,15,60,88,174,209,213,215 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Соболівка Теплицького району Вінницької області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

Роз'яснити сторонам, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни

- 2 -

матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ