Справа №173/1433/16-ц
Провадження №2/173/760/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

прокурора - Галінського І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальний заклад «Верхньодніпровська центральна районна лікарня» ДОР», Верхньодніпровський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, орган опіки та піклування в особі Дніпровокам'янської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_2, звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3, яка зареєстрована в с.Павлівка, має малолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач написала заяву про відмову від своїх батьківських праві щодо свого малолітнього сина. За місцем проживання дитини було встановлено, що санітарний стан житлового приміщення незадовільний, для дитини не створено умов для проживання та розвитку. Мати не займається вихованням дитини, його розвитком, лікуванням. З ОСОБА_3 неодноразово проводилися профілактичні бесіди, проте вона нічого не змінила. За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується негативно. На підставі вищевикладеного, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини орган опіки та піклування просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо її малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що родина ОСОБА_3 перебувала на контролі в службі у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації. З відповідачем неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання нею своїх батьківських обов'язків, проте вона ніяк не реагувала на ці зауваження. У дитини дуже багато захворювань, дільничний лікар повідомляла ОСОБА_3 про необхідність обстеження та лікування дитини, проте вона цього не робила. В будинку не має дитячих книжок, іграшок, всюди брудно, приготовленої їжі не має. Коли дитина захворіла, сусіди викликали лікаря і тоді було прийнято рішення про відібрання дитини та поміщення її у лікарню. Відповідач написала заяву про відмову від своїх батьківських прав. Зараз дитина знаходиться в будинку дитини, її стан здоров'я значно покращився. З того часу, як дитину відібрали, мати не цікавилася її життям, не навідувала та не телефонувала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе задовольнити вимоги органу опіки та піклування та позбавити батьківських право ОСОБА_3 щодо її малолітньої дитини, оскільки вона фактично ухилилася від виховання, утримання своєї дитини, не виконує свої батьківські обов'язки та написала заяву про відмову від своїх батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_2

Суд вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2, матір'ю якого згідно зі свідоцтвом про народження є ОСОБА_3 (а.с.6). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 7 липня 2016 року відомості про батька ОСОБА_2 зазначено у відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері (а.с.7).

24 червня 2016 року у ОСОБА_3 було вилучено дитину, ОСОБА_2, та дитину було поміщено до лікарні, що підтверджується актом про дитину, покинуту в закладі охорони здоров'я (а.с.8). Напередодні, 23 червня 2016 року, ОСОБА_3 написала нотаріально посвідчену заяву про відмову від своїх батьківських прав щодо її малолітнього сина - ОСОБА_2 (а.с.5).

Окрім того встановлено, що підставою для відібрання малолітньої дитини було те, що ОСОБА_3 неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки. Так згідно з актами обстеження матеріально-побутових умов від 3 березня 2016 року та 1 квітня 2016 року в будинку, за місцем проживання ОСОБА_3, не створено належних умов для проживання малолітньої дитини. В будинку брудно, дитячі речі та білизна брудна, мати дитини не займається вихованням дитини (а.с.12-13).

За повідомленням КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 3 жовтня 2016 року за час перебування малолітньої дитини, ОСОБА_2, в будинку дитини з 19 липня 2016 року по теперішній час, його мати, ОСОБА_3 жодного разу дитину не відвідала, не цікавилася його станом здоров'я, не приносила передач, дарунків (а.с.39).

Згідно з висновком Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 30 вересня 2016 року органом опіки та піклування було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо її малолітнього сина, ОСОБА_2 (а.с.35-36).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням, утриманням, лікуванням дитини, що, на думку суду, слід розцінювати як підставу для позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дитини, а тому позовні вимоги органу опіки та піклування є законними та обґрунтованими.

Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у виді частки від її заробітку (доходу), з урахуванням того, що інших дітей вона не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, виходячи з розміру ставок судового збору як за вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Керуючись ст.ст. 164, 166, 181 - 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щодо її малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) аліменти на дитину, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття на користь законного представника дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір на користь держави в сумі 1102 грн. 40 коп.

Після набрання рішення суду законної сили його копію направити до Верхньодніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко