АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/491/15-ц 22-ц/774/521/К/16
Справа № 184/491/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/521/К/16 Гаєвий О.В.
Категорія № 34 (4) Доповідач - Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Ляховської І.Є.

при секретарі: Маслової К.В.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОМКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання»- Мотрончука Андрія Петровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання» (надалі - ОМКП «ЖЕО»), ОСОБА_5 який під час розгляду справи уточнив та в обґрунтування зазначив, що він є власником чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1. У 2013 році ОМКП «ЖЕО» в квартирах № 43, 47, 51 виконали заміну всіх стояків центрального опалення з металевих на металопластикові труби. Також в квартирі АДРЕСА_2, де проживає відповідач ОСОБА_5, працівники ОМКП «ЖЕО» приєднали металопластикові труби з центрального опалення до радіаторів із застосуванням перехідників та фітингів.

19 листопада 2014 року в результаті подачі гарячої води в труби системи опалення, з-за тріщини на зовнішній гайці перехідника до фітингу біля радіатора в квартирі №51, вирвало з радіатора фітинг, що призвело до затоплення його квартири та спричинило матеріальну шкоду, яка згідно з розрахунками ЧП «Універсал-Центр», з урахуванням відновлення ОМКП «ЖЕО» електропостачання у квартирі, складає загальну суму у розмірі 22098 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів ОМКП «ЖЕО» та ОСОБА_5 на свою користь, а також сплачений ним судовий збір у сумі 336,16 грн.

Крім цього, позивач просив стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 10000 грн., оскільки він зазнав душевні страждання у зв'язку з приведенням внаслідок залиття відремонтованої квартири фактично до непридатного, у зв'язку з чим він та члени його родини вимушені приживати в одній не затопленій кімнаті, внаслідок чого порушився його нормальній спосіб життя.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

На його думку, виконання у 2013 році робітниками ОМКП «ЖЕО» робіт по заміні стояків центрального опалення з металевих на металопластикові труби в квартирах № 43, 7, 51, було проведено з порушенням, що призвело до аварійної ситуації. Суд, на його думку не врахував, що відповідні труби та запчастини купували слюсарі ОМКП «ЖЕО» як фахівці, а потім їх встановлювали.

Крім того, оскільки акт обстеження квартири від 20.1.2014 року, складений ОМКП «ЖЕО»,не відповідає вимогам п.2.3.6. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, вважає, що працівники підприємства умисно не надали акт, який би відповідав нормам діючого законодавства, у зв'язку з чим йому прийшлось шукати додаткові організації для встановлення завданих збитків, а суд лише критично віднісся до розрахунків ПП «Універсал-Центр», хоча він не заперечував, якби такі розрахунки надав відповідач ОМКП «ЖЕО».

Також суд не врахував, що відповідачі не проводили огляд технічного обладнання системи центрального опалення будинку та квартири НОМЕР_3 для підготовки до осінньо-зимнього періоду, а тому своєчасно не виявили тріщину на зовнішній гайці перехідника до фітингу біля радіатора в квартирі ОСОБА_5

Вважає, що суд при прийнятті рішення не врахував факту нанесених йому збитків, як матеріальних, так і моральної шкоди, у зв'язку з чим він має право на відшкодування вказаних збитків.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з підстав, передбачених п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України, а саме: неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам Закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу від 06 травня 2011 року (а.с. 7-9).

Сторонами не оспорюється, що у 2012 році, до початку опалювального періоду, представниками ОМКП «ЖЕО» в квартирах АДРЕСА_1 було проведено заміну всіх стояків центрального опалення з металевих на металопластикові труби, також в квартирі НОМЕР_3, де мешкає відповідач ОСОБА_5 відбулось приєднання труби до радіатору із застосуванням фітинга та перехідника до нього.

19 листопада 2014 року стався аварійний порив труби системи опалення в квартирі АДРЕСА_2 внаслідок чого відбулось затоплення квартири № 47 у вказаному будинку, що також не заперечується сторонами та підтверджується довідкою, складеною в.о. начальника аварійно-ремонтної дільниці, оператором та сантехником (ас. 10).

20 листопада 2014 року працівниками ОМКП «ЖЕО» був складений Акт обстеження, відповідно до якого встановлено, що затоплення квартири № 47 відбулось 19.11.2014 року через аварійну ситуацію (вирвало фітинг вводу в батарею) в квартирі НОМЕР_3. Також в акті зазначені наслідки затоплення квартири позивача (а.с. 12).

В результаті затоплення квартири ОСОБА_6 йому була завдана матеріальна шкода, яка згідно до розрахунків ПП «Універсал-Центр», без врахування витрат пов'язаних з відновленням електропроводки, становить загальну суму 22098 грн., що підтверджується відповідним кошторисом ремонтно-відновлювальних робіт (а.с. 13-24).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості позову, відсутності в діях відповідачів елементів цивільного правопорушення: протиправності дій, вини та причинного зв'язку з наслідками, а саме ушкодженням квартири позивача

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до загальних положень про відшкодування шкоди, передбачених ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

При цьому, у деліктних (не договірних) правовідносинах тягар доказування покладено не на позивача, а на відповідача.

У постанові від 03 грудня 2014 року №6-183цс14 Верховний Суд України дійшов правового висновку, що в цивільному процесі законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Загальними підставами, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, відповідач для звільнення його від відповідальності має довести, що шкода заподіяна не з його вини.

Матеріалами справи встановлено, що залиття квартири позивача сталося в результаті аварійної ситуації, а саме - вирвало фітинг вводу в батарею в квартирі НОМЕР_3, де мешкає відповідач ОСОБА_5, внаслідок чого належна позивачу квартира № 47, розташована у тому ж будинку поверхом нижче, зазнала пошкоджень, що підтверджено актом від 20 листопада 2014 року (а.с. 12).

Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог надано докази, які підтверджують факт заподіяння йому шкоди та її розмір - акт про залиття квартири від 20 листопада 2014 року, фотографії із зображеннями наслідків залиття (а.с. 27), розрахунки та кошторис, складені ПП «Універсал-Центр» станом на 24 грудня 2014 року щодо вартості відновлювального ремонту (а.с. 13-24).

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Натомість, заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_5 не довела, що затоплення квартири позивача сталось не з її вини.

Із обставин справи, встановлених судом та визнаних сторонами, вбачається, що квартира відповідача ОСОБА_5 розташована над квартирою позивача, залиття сталося через те, що вирвало фітинг вводу в батарею, яка знаходиться в її квартирі.

Як вбачається з довідки ст.майстра ЖЕУ № 4 від 25.03.2015 року, мешканець квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_5, наприкінці опалювального сезону 2012 року звернулась з заявою про усунення протікання опалювальної труби. 10 вересня 2012 року працівниками ЖЕО були проведені ремонті роботи по заміні сгнової різьби та труби опалення. Монтаж провадився з матеріалу (металопластикова труба та фітингові поєднання - резьби), придбаного жильцем. 19 листопада 2014 року, в зазначеній квартирі відбулась аварія - порив фітингового поєднання з прибором опалення, внаслідок чого затоплені нижчерозташовані квартири № 47, 48, 43 (а.с. 43)

А тому, виходячи з презумпції вини заподіювача шкоди, яким є, на думку колегії, відповідач ОСОБА_5, яка нею не спростована, та зважаючи на покладений на власників житлових приміщень обов'язок по його утриманню, у тому числі - утриманню внутрішньо квартирних мереж, в належному стані, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про покладення на відповідача ОСОБА_5 обов'язку з відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 22098 грн. та вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку, про недоведеністі вини відповідача ОМКП «ЖЕО» в ушкодженні квартири позивача.

Не можуть бути взятими до уваги доводи ОСОБА_5 в запереченнях на апеляційну скаргу про те, що розрахунки та кошторис, складені ПП «Універсал» станом на 24 грудня 2014 року щодо вартості відновлювального ремонту не є належним доказом у справі через не проведення експертизи, оскільки розрахунок суми шкоди, заподіяної позивачу, нею не спростований у встановленому законом порядку.

Таким чином колегія вважає, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок залиття квартири, з врахуванням уточнення позовних вимог (а.с. 132) у зв'язку з відновленням електропостачання на суму 1518 грн., відповідно до розділу 4 кошторису на виконання будівельних робіт ПП «Універсал-Центр», становить 22098 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_7 на користь позивача.

Також, на думку колегії, підлягають задоволенню й вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення моральної шкоди, однак при визначення розміру моральної шкоди, заподіяної позивачу, слід керуватись роз'ясненням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, зокрема, характер та тривалість страждань, завданих позивачу внаслідок залиття квартири, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що належною компенсацією моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь позивача, є сума 500 грн.

Таким чином, висновок суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з підстав недоведеності та необгрунтованості позову - є помилковим, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову і стягненню з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в розмірі 22098 грн. та моральної шкодм в розмірі 500 грн. В задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, на користь ОСОБА_2 з відповідача ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подачу позовної заяви в сумі 336,16 грн. та за подачу апеляційної скарги в розмірі 369,78 грн., а всього 705 грн. 94 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: 53303, АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрована за адресою: 53303, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири, в розмірі 22098 грн., моральну шкоду в розмірі 500 грн. та судовий збір у загальному розмірі 705 грн. 94 коп. за а всього 23303 (двадцять три тисячі триста три) грн. 94 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

І.Є. Ляховська