233 № 233/4833/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
21 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
28 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що їй на праві власності належить житлова квартира АДРЕСА_1 Окрім позивачки за вказаною адресою також зареєстровані її дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онука - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 З 1995 року по теперішній час відповідачка ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає, її особисті речі у помешканні відсутні, вона веде асоціальний спосіб життя. За скоєння крадіжки та вбивства у 2003 році була засуджена Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області до 8 років позбавлення волі. Звільнившись у лютому 2009 року вона мешкала разом із позивачкою у вищезазначеній квартирі. У січні 2010 року у відповідачки ОСОБА_2 народилась онука - ОСОБА_3, яка зареєстрована у квартирі позивачки. У грудні 2010 року ОСОБА_2 змінила місце проживання та почала мешкати у найманій хатинці без реєстрації шлюбу разом із співмешканцем ОСОБА_4, з яким вони у травні 2011 року виїхали з міста, оскільки ОСОБА_4 скоїв злочин. 01 серпня 2011 року позивачка ОСОБА_1 за проханням дочки забрала до себе онучку, яка з того часу проживає з нею. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 січня 2012 року відповідачку ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Костянтинівської міської ради № 75 від 15 лютого 2012 року малолітній ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Костянтинівської міської ради № 146 від 21 березня 2012 року позивачку ОСОБА_1 призначено опікуном малолітньої ОСОБА_3 На теперішній час позивачці невідомо місцезнаходження своєї дочки ОСОБА_2, яка є відповідачкою у справі та фактично не проживаючи у квартирі АДРЕСА_1, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, не може розпорядитися своєю власністю та зазнає складнощів при оформленні субсидії. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежена у своїх правах власника, тому просила визнати відповідача особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, визнавши ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловою квартирою, посилаючись на обставини викладені у позові.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 30, 36). За таких обставин зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_5 пояснила в судовому засіданні, що є сусідкою позивачки та проживає у квартирі АДРЕСА_2, крім того знає позивачку по спільній роботі. Свідку відомо, що відповідачка відбувала покарання за вироком суду в місцях позбавлення волі, після звільнення повернулась до матері та вела асоціальний спосіб життя, потім поїхала. Відповідачка ОСОБА_2 у квартирі позивачки за адресою: АДРЕСА_1, не проживає, у вказаній квартирі не з*являлася, зв*язок з матір*ю вона не підтримує та їй невідомо, де вона знаходиться. Свідок часто буває у квартирі позивачки та доказів присутності відповідачки там не бачила. Останній час бачила відповідачку ОСОБА_2 у 2011 році.
Свідок ОСОБА_6 пояснила в судовому засіданні, що є подругою позивачки протягом 34 років. Свідок знає відповідачку ОСОБА_2, яку останній раз бачила у 2011 році. Вона буває вдома у позивачки, де не бачила відповідачку чи її особистих речей. Де перебуває у теперішній час відповідачка їй не відомо, знає, що з матір*ю відповідачка ніяких зв*язків не підтримує.
З*ясувавши позицію позивачки, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії довідки КП «Костянтинівське міське БТІ Костянтинівської міської ради» № 26 від 07 березня 2012 року (а.с.8) за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на АДРЕСА_1 на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу «Вперед» від 05 липня 1992 року № 45, що також підтверджується відповіддю КП «Костянтинівське БТІ» за вих. № 1082 від 04 листопада 2016 року (а.с.37).
Онука позивачки - ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Костянтинівка Донецької області, батьком якої є ОСОБА_7, а матір*ю - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області 21 жовтня 2011 року, актовий запис № 77 (а.с.10).
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 січня 2012 року по цивільній справі № 2/527/148/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнуто аліменти на її утримання (а.с.13).

Рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 75 від 15 лютого 2012 року (а.с.12) малолітній ОСОБА_3 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 146 від 21 березня 2012 року (а.с.11) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно довідки Костянтинівського МВ ГУ МВС України Донецької області № 2/19020 від 03 листопада 2015 року (а.с7) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розшуку за даними Костянтинівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області не перебуває.

Як вбачається з довідки про склад см*ї КП «СЄЗ №6» м. Костянтинівки від 22 серпня 2016 року (а.с. 9) за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована позивач ОСОБА_1, до складу сім*ї якої входять дочка - ОСОБА_2, 1979 р.н., онука - ОСОБА_3, 2010 р.н.

Згідно актів перевірки паспортного режиму від 17 жовтня 2014 року (а.с. 14), від 15 вересня 2015 року (а.с.15), від 22 серпня 2016 року (а.с.16) за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані онука ОСОБА_3, 2010 р.н. та дочка ОСОБА_2, 1979 р.н., остання фактично не мешкає у квартирі з червня 1995 року, що своїми підписами підтвердили сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_9, які проживають у квартирах №33, №31 в будинку АДРЕСА_1.

У добровільному порядку відповідачка ОСОБА_2 місце реєстрації не змінює, на вимоги позивача ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку не реагує, у зв*язку з чим позивачка несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів при оформленні субсидії та позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю за власним розсудом.

Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивачки ОСОБА_1 потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідача ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 76, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, особою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 21 листопада 2016 року. Повний текст рішення суду виготовлений 24 листопада 2016 року.

Суддя