АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1449/16Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2016 року у справі за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра» ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_9 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_8 третя особа ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и л а :

04 листопада 2015 р. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ»Надра» ОСОБА_8 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування зазначених вимог позивач вказав, що між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого з 4 лютого 2011 р. є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_6 31 січня 2008 р. було укладено договір кредитної лінії № 277/МКЦ/2008-840 за яким банк надав кредит в сумі 47 000 доларів США під 14,4 % річних.

Відповідно до п. 1.3. кредитного договору видача кредиту за договором буде здійснюватись окремими траншами, після підписання окремих додаткових угод.

31 серпня 2008 р. між сторонами договору було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредитної лінії, згідно якої банк надав позичальнику транш у розмірі 30 000 доларів США з 31 січня 2008 р. по 5 лютого 2013 р. під 14,4% річних.

29 лютого 2008 р. між сторонами договору було укладено додаткову угоду № 2 до договору кредитної лінії, згідно якої банк надав позичальнику транш у розмірі 17 000 доларів США з 29 лютого 2008 р. по 5 лютого 2013 р. під 14,4 % річних.

29 квітня 2009 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до договору кредитної лінії, згідно якої позичальнику встановлено ліміт заборгованості в розмірі 37 906,36 доларів США та збільшено строк повернення кредиту до 5 лютого 2016 р.

18 липня 2014 р. між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору кредитної лінії, згідно якого позичальнику надано часткову відстрочку по виконанню зобов'язань, передбачених кредитним договором строком на 12 місяців та збільшено строк повернення кредиту до 3 лютого 2017 р.

Відповідно до п.п. 2.3.3 кредитного договору, в редакції від 18 липня 2014 р., розмір склад та строк виконання позичальником зобов'язань по поверненню кредиту, сплати процентів за користування ними та виконанню інших грошових зобов'язань за кредитним договором, з врахуванням встановленого пільгового періоду визначається відповідним графіком платежів, що підписується сторонами, додається до цього договору та є його невід'ємною частиною.

Банком договірне зобов'язання щодо надання кредиту виконано у повному обсязі, що підтверджується заявами про видачу готівки.

Пунктом 4.1 кредитного договору в редакції від 29 квітня 2009 р. передбачено, що у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, позичальник сплачує банку пеню в розмірі один відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості.

Зважаючи на прострочення платежів згідно кредитного договору, станом на 28 вересня 2015 р. заборгованість перед банком складає 14 374,70 доларів США.

31 січня 2008 р. між банком та ОСОБА_9 укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору.

18 липня 2014 р. між банком з однієї сторони та ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з другої сторони були укладені договори поруки відповідно до умов яких останні поручилися перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору.

Поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник, відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь - якої частини зобов'язань, так і при невиконані позичальником зобов'язань в цілому. Позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у договорі поруки, повністю (чи у будь - якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (пп. 1.2.,1.4 договорів поруки).

Позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором розраховану станом на 28 вересня 2015 р., а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 12 286,55 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитним коштами в розмірі 1 339,07 доларів США, а всього 13 625,62 доларів США; стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по сплаті пені за порушення умов кредитного договору розраховану станом на 28 вересня 2015 р. в розмірі 16 192,11 грн.; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати.

13.01. 2016 р. ОСОБА_9 звернувся в суд з зустрічним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що 31 січня 2008 р. між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» був укладений договір кредитної лінії № 277/МКЦ/2008-840, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 47 000 доларів США, терміном на 84 місяці, з 31 січня 2008 р. по 5 лютого 2015 р.

31 січня 2008 р. між ним та ПАТ «КБ «Надра» був укладений договір поруки. Протягом усього часу з дати, вказаній у договорі поруки він не отримував жодного разу інформацію щодо виконання умов кредитного договору позичальником та змін до кредитного договору.

18 липня 2014 р. між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до договору кредитної лінії №

277/МКЦ/2008-840, про який банк його не повідомив.

Вважає договір поруки припиненим з тих підстав, що банк не повідомив його про збільшення зобовязання позичальника, у звязку з чим збільшився обсяг його відповідальності як поручителя.

Просив суд визнати припиненим договір поруки від 31 січня 2008 р., укладений між ним та ПАТ «КБ «Надра».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2016 р. позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_10 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії № 277/МКЦ/2008-840 від 31 січня 2008 р., яка виникла станом на 28 вересня 2015 р. в сумі 13 625, 62 доларів США та 16 192, 11 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_11 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії № 277/МКЦ/2008-840 від 31 січня 2008 р., яка виникла станом на 28 вересня 2015 р. в сумі 13 625, 62 доларів США та 16192, 11 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, з кожного на користь ПАТ «КБ «Надра» по 1553 грн. 61 коп. судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_9 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ» Надра» третя особа ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 31 січня 2008 р., укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_9

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 через свого представника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить змінити оскаржуване рішення, стягнути солідарно з нього та, ОСОБА_10, ОСОБА_11 заборгованість за договором кредитної лінії №277/МКЦ/2008-840 від 31 січня 2008 р., яка виникла станом на 28 вересня 2015 р. в сумі 310 723,39 грн.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали цивільної справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про дострокове стягнення заборгованості суд виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими, а також з положень ч. 1 ст. 543 ЦК України яка передбачає, що у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх разом так і від будь-кого окремо з них.

Задовольняючи позовні вимоги по зустрічному позову ОСОБА_9 про визнання договору поруки припиненим, суд вважав їх обґрунтованими, так як додатковою угодою № 3 від 29 квітня 2009 р. сторони основного зобовязання договору кредитної лінії змінили строк повернення грошових коштів, а саме з 31 січня 2008 р. по 05 лютого 2015 р. на з 31 січня 2008 р. по 05 лютого 2016 р., не отримавши згоду на це поручителя ОСОБА_9, в результаті чого був збільшений обсяг його відповідальності.

Предметом апеляційного розгляду, згідно апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, є рішення суду в частині стягнення в солідарному порядку з нього заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті та її розміру.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 січня 2008 р. між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» був укладений договір кредитної лінії № 277/МКЦ/2008-840.

У відповідності до розділом 1 даного договору банк відкриває позичальнику кредитну лінію в сумі 47 000 доларів США, терміном на 84 місяці з 31 січня 2008 р. по 5 лютого 2015 р. Кредит надається зі сплатою 14,4 % річних, котрі можуть бути зміненні додатковими угодами до договору, що є його невідємними частинами.

Видача кредиту за даним договором буде здійснюватися окремими траншами, після підписання додаткових окремих угод, з дотримання умов п.1.4. даного договору і після проведення оцінки платоспроможності позичальника. Сума кожного траншу, термін користування траншем, а також інші умови, що можуть виникнути протягом дії даного договору, обмовляються окремими додатковими угодами до даного договору, що є невідємною його частиною.

Згідно до п.2.1. договору, в забезпечення зобовязань по цьому договору, які полягають у поверненні кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки, а також у відшкодуванні збитків в звязку з порушенням цього договору майновий поручитель ОСОБА_10 передає в іпотеку нерухомість, та забезпечується порукою ОСОБА_9

Відповідно до п.4.1.1. договору банк зобовязаний надати кошти позичальнику у відповідності з умовами цього договору.

Пунктом 5.1.3. договору передбачено, що позичальник зобовязаний відповідно до цього договору повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, а у випадках, передбачених цим договором, також сплатити неустойку та відшкодувати завдані банку збитки.

Розділом 8 договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. За порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення.

31 січня 2008 р. між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» була укладена додаткова угода №1 до договору кредитної лінії №277/МКЦ/2008-840, згідно якої, сторони домовилися,що відповідно до договору банк надає позичальнику транш у розмірі 30 000 доларів США, з терміном користування з 31 січня 2008 р. по 5 лютого 2013 р.

31 січня 2008 р. між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_9 був укладений договір поруки.

Відповідно до п.1.1 договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_6 взятих на себе зобовязань, що витікають з договору кредитної лінії №277/МКЦ/2008-840 від 31 січня 2008 р., в тому числі: повернути до 5 лютого 2015 р. кредит у сумі 47 000 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,4% річних, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня)

Відповідно до п.2.1. даного договору поруки кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або тій чи іншій його частині). Поручитель зобовязаний виконати взяті на себе зобовязання по цьому договору, не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобовязань і необхідності їх виконання поручителем.

29 лютого 2008 р. між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» була укладена додаткова угода №2 до договору кредитної лінії №277/МКЦ/2008-840, згідно якої, сторони домовилися, що відповідно до договору банк надає позичальнику транш у розмірі 17 000 доларів США, з терміном користування з 29 лютого 2008 р. по 5 лютого 2013 р.

29 квітня 2009 р. між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» була укладена додаткова угода № 3 до договору кредитної лінії №277/МКЦ/2008-840, згідно якої, сторони виклали договір кредитної лінії в новій редакції, відповідно до якої банк встановлює ліміт заборгованості за кредитною лінією в сумі 37 906, 36 доларів США та строк користування кредитною лінією встановлюється з 31 січня 2008 р. по 5 лютого 2016 р.

18 липня 2014 р. між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до договору кредитної лінії №

277/МКЦ/2008-840.

Відповідно до додаткового договору сторони домовилися змінити строк користування кредитними коштами, отриманими позичальником відповідно умов кредитного договору до 3 лютого 2017 р. (включно). Зазначена календарна дата є кінцевим (граничним) терміном повернення кредиту в порядку, встановленому кредитним договором.

Розмір зобовязань позичальника по поверненню кредиту (основне зобовязання) за кредитним договором станом на день укладання додаткового договору складає: строкові зобовязання по поверненню кредиту - 12 825,66 доларів США; простроченні зобовязання по поверненню кредиту - 1 130,17 доларів США.

18 липня 2014 р. між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_10, між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_11 були укладені два договори поруки.

Пунктом 1.1. договорів поруки передбачено, що згідно з цими договорами поручителі зобовязуються в порядку, передбаченому договором кредитної лінії №277/МКЦ/2008-840 від 31 січня 2008 р., відповідати перед кредитором за належне виконання ОСОБА_6 в повному обсязі грошових зобовязань за кредитним договором, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, чинних на день укладення кредитного договору, а також тих, що можуть мати місце у майбутньому, а саме зобовязань: по поверненню кредиту згідно встановленого графіку платежів, в тому числі й в достроковому порядку, згідно умов кредитного договору, розмір зобовязань по поверненню якого станом на день укладання та підписання цих договорів становить

13 955,83 доларів США, кінцевий термін повернення кредиту 3 лютого 2017 р. (включно), якщо згідно умов кредитного договору не буд встановлено інший розмір зобовязання та термін його виконання; по сплаті відсотків за користування кредитними коштами у розмірі та в порядку, встановленому у кредитному договорі, у тому числі й у випадку зміни розміру, типу процентної ставки, застосування змінюваної процентної ставки згідно умов кредитного договору. Розмір відсотків за користування кредитом з дня підписання сторонами цих додаткових договорів становить 14,4% річних; по сплаті неустойки (пеня, штраф) за невиконання та/або неналежне виконання позичальником умов кредитного договору; по сплаті інших платежів, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п.2.1. договорів поруки кредитор набуває право вимагати від поручителів виконання зобовязання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконанні. У разі невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором кредитодавець направляє поручителям повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

Поручителі зобовязані виконати взяті на себе зобовязання по цьому договору, не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 28 вересня 2015 р. заборгованість ОСОБА_6 перед позивачем за кредитним договором

№ 277/МКЦ/2008-840 становить 13 625,62 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 12 286,55 доларів США, заборгованість по відсоткам 1 339,07 доларів США. Крім того, відповідно до п.4.1. кредитного договору відповідачу нарахована пеня в сумі 16 192,11 грн.

Останній платіж за кредитним договором ОСОБА_6 здійснив 9 січня 2015 р.

Відповідно до положень п.п. 3.2.13 кредитного договору (в редакції від 29 квітня 2009 р.) передбачено, що банк має право вимагати дострокового погашення траншів виданих в межах кредитної лінії і нарахованих відсотків за ними у випадку хоча б одноразового порушення позичальником строку повернення відсотків за кредитом та/або кредиту (його частини), а також у разі порушення позичальником будь-яких інших умов цього договору та порушення позичальником, поручителем договорів, що забезпечують виконання зобовязань позичальника за цим договором.

12 жовтня 2015 р. на адресу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і ОСОБА_9, як поручителів, була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Вказана вимога була отримана ОСОБА_10 особисто 20 жовтня 2015 р., що підтверджується його підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Оскільки відповідачі, які є боржником та поручителями повідомлялися позивачем про дострокове повернення заборгованості за кредитним договорами але заборгованість перед позивачем не погасили, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_10 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії № 277/МКЦ/2008-840 від 31 січня 2008 р., яка виникла станом на 28 вересня 2015 р. в сумі 13 625,62 доларів США та 16 192,11 грн. та стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_11 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії № 277/МКЦ/2008-840 від 31 січня 2008 р., яка виникла станом на 28 вересня 2015 р. в сумі 13 625, 62 доларів США та 16 192,11 грн.

Позивач та відповідачі ОСОБА_10, ОСОБА_11 з наведеними висновками суду першої інстанції погодились, оскільки рішення суду в апеляційному порядку не оскаржували.

Водночас, при вирішенні спору, судом першої інстанції правомірно було враховано і те, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто те, що закон повязує припинення договору поруки зі зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Так суд встановив, що 31 січня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_9 був укладений договір поруки, відповідно до п.1.1 якого, поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_6 взятих на себе зобовязань, що витікають з договору кредитної лінії № 277/МКЦ/2008-840 від 31 січня 2008 р., в тому числі: повернути до 5 лютого 2015 р. кредит у сумі 47 000 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,4% річних, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня).

Проте, 29 квітня 2009 р. між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» була укладена додаткова угода №3 до договору кредитної лінії № 277/МКЦ/2008-840, згідно якої, сторони виклали договір кредитної лінії в новій редакції, згідно до якої банк встановлює ліміт заборгованості за кредитною лінією в сумі 37 906,36 доларів США, а строк користування кредитною лінією встановлюється з 31 січня 2008 р. по 5 лютого 2016 р.

Таким чином суд встановив, що додатковою угодою №3 від 29 квітня 2009 р. сторони змінили строк повернення грошових коштів з 5 лютого 2015 р. на 5 лютого 2016 р., не отримавши на це згоду ОСОБА_9І, в результаті чого був збільшений обсяг його відповідальності, та дійшов правомірного висновку щодо задоволення зустрічного позову та визнання спірного договору поруки укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_9 від 31 січня 2008 р. припиненим.

З наведеними висновками, в частині зустрічного позову, погодився позивач, так як і в цій частині рішення суду ним не оскаржувалось.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що грошове зобовязання має бути виконане в гривні та, що стягнення заборгованості в іноземній валюті не допускається, то воно є безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини 1 та 3 ст. 533 ЦК України).

Згідно зі ст. 2 Закону України від 7 грудня 2000 р. N2121-III «Про банки і банківську діяльність» кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Статтею 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету.

Крім того, Національним банком України на виконання положень ст. 11 Декрету прийнято Положення.

Згідно з п. 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет).

Крім того, у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст.533 ЦК.

За таких обставин, враховуючи те, що ВАТ «КБ «Надра» за кредитним договором від 31 січня 2008 р. кредит був наданий саме в іноземній валюті, на час укладання кредитного договору ВАТ «КБ «Надра» мав видані Національним банком України банківську ліцензію № 21 від 23 серпня 2002 р., дозвіл № 21-2 від 23 серпня 2002 р. та додаток до дозволу № 21-2 від 04 листопада 2005 р. на право здійснення операцій з валютними цінностями, та те, що позивач просив стягнути суму боргу саме у валюті, висновки суду першої інстанцій про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у іноземній валюті є обґрунтованим та таким, що узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Факт повернення Національному банку України у зв'язку з ліквідацією ПАТ «КБ «Надра» генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій не позбавляє позивача, а саме уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», права звертатись з позовом та стягувати з відповідачів заборгованості за кредитним договором у іноземній валюті, тобто у валюті у якій надавався кредит.

Безпідставним є і посилання, викладені в апеляційній скарзі, на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та не врахування того, що спірний кредит є споживчим кредитом.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

16 жовтня 2011 р. вступив у силу Закон України від 22 вересня 2011 р. N 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», згідно з яким частину першу статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Проте, у даній справі кредитний договір укладено сторонами 31 січня 2008 р. На час укладення цього кредитного договору Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті.

У зв'язку з наведеним не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 січня 2008 р. в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

Щодо стягнутого судом розміру боргу, який, за твердженням особи, що подала апеляційну скаргу, значно більший ніж просив позивач у позовній заяві, то таке твердження не відповідає встановленим обставинам справи, так як позивач просив, згідно до прохальної частини позову, стягнути з відповідачів солідарно борг у розмірі визначеному станом на 28 вересня 2015 р., зокрема заборгованість по кредиту в розмірі 12 286,55 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитним коштами в розмірі 1 339,07 доларів США, а всього 13 625,62 доларів США та заборгованість по сплаті пені в розмірі 16 192,11 грн.

У даному розмірі була стягнута судом заборгованість на користь ПАТ «КБ «Надра».

Враховуючи те, що посилання представника ОСОБА_6- ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :