Провадження № 2-о/235/242/16
Справа № 235/2557/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 серпня 2016року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольської А.В.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Красноармійська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування своєї заяви вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на належний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 який належав померлому батькові ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 14.03.1978 року державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за № 887. Він як спадкоємець першої черги прийняв спадщину після своєї матері і вступив у володіння зазначеним спадковим майном.

На час відкриття спадщини він постійно проживав зі спадкодавцем, що підтверджується відповідною довідкою, наданою головою квартального комітету № 35. Проте, у визначений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, у зв»язку з чим нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що він надав недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління та володіння спадковим майном . У зв»язку з тим, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_2 олени ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без його участі, за участю представника ОСОБА_1 ( а. с. 24).

Представник заявника ОСОБА_1.в судовому засіданні заяву підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи Красноармійської міської

Ради в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без участі представника ( а. с. 27).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько заявника ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати заявника ОСОБА_4

а ОСОБА_5 ( а.с. 3).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 з 04.08.1978 року по теперішній час сумісно проживав зі своєю дружиною ОСОБА_6 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 була зареєстрована та постійно проживала разом з ОСОБА_4 за зазначеною адресою з 26.05.1978 року по день своєї смерті ( а. с. 8,9).

Згідно договору купівлі-продажу від 14.03.1978 року ОСОБА_4 придбав житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 10-11).

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оглошується померлою.

Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право»застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР ).

Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року

тощо.

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК ).

З листа нотаріальної контори вбачається, що нотаріус саме відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину саме по причині недостатності документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини заявником, яка відкрилась у 1994 році.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,5,7,8,10,14,57-60,208-209,212-218,256 ЦПК України,-

В И Р І ШИ В :

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: