Справа № 490/3727/16-ц
н/п 2/490/1916/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

13 червня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Константиновському О. Г.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнитичастково.

Стягнути з ОСОБА_2, 15.11.1977 р. н., що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 17.03.1982 р. н., що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, 20.02.2011 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/3727/16-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Константиновському О. Г.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4, 20.02.2011 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подачі позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину. У подальшому шлюб було розірвано, дитина проживає із матірю.

На теперішній час вона не має змоги самостійно утримувати дитину та забезпечувати її належне матеріальне забезпечення, у звязку з чим звернулася до суду із даним позовом.

Позивачка у судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому зазначала, що для забезпечення достатнього рівня здоровя, духовного та морального розвитку дитини, зважаючи на нерегулярний характер доходів ОСОБА_2, з нього слід стягувати аліменти саме у твердій грошовій сумі у вищезазначеному розмірі.

Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав частково в частині стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно. В той же час, зазначав, що сплачувати аліменти у розмірі, в якому просить позивачка, він не має змоги, оскільки на теперішній час ніде офіційно не працює, всі кошти, які заробляє, витрачає на дитину, у звязку з чим стягнення з нього коштів у розмірі 1 500 грн. щомісячно вважав необґрунтованим. Крім того, надав до суду письмові заперечення.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та підтримав позицію ОСОБА_2

Вивчивши доводи позову та заперечень, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 12 серпня 2008 року між сторонами було укладено шлюб.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4, 20.02.2011 р. н.

В той же час, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

При цьому, сторони визнали той факт, що відповідач бере участь у вихованні та утриманні дитини, проводить із нею дозвілля. Дитина час від часу проживає у батька, і за цей час приймає участь у забезпеченні дитини.

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної ОСОБА_3 України від 27 лютого 1991 року № 789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Таким чином, дитині, в усякому разі та незалежно від того, чи перебувають батьки у шлюбі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач на теперішній час офіційно не працює, є фізичною особою підприємцем, має нерегулярний дохід, що, на думку суду, є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

В той же час, на думку суду, розмір аліментів, про стягнення яких просить позивачка, є необґрунтованим, а позивачкою не надано достатньо доказів, які б обґрунтовували необхідність стягнення аліментів у розмірі 1 500 грн. щомісячно.

Враховуючи усе вищевикладене, зважаючи на матеріальне становище відповідача, беручи до уваги той факт, що відповідач від утримання дитини не ухилявся, має намір і у подальшому матеріально забезпечувати свою дитину, брати участь у її вихованні та утриманні, та враховуючи інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання ОСОБА_4, 20.02.2011 р. н., слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2016 року (дати подачі позову до суду), і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, вимоги позову є частково обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 15.11.1977 р. н., що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 17.03.1982 р. н., що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, 20.02.2011 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН