Справа № 567/1043/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Стаднікова А.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Свої позовні вимоги мотивує тим, що їм на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Вказують, що 04 вересня 2004 року ОСОБА_3 уклав шлюб з відповідачем, а 20 листопада 2004 року вона зареєструвалась та почала проживати у вищевказаному будинку, проте шлюб між ними було розірвано рішенням суду від 23 березня 2015 року.

Зазначають про те, що відповідач з липня 2015 року добровільно виселилася з будинку, особистих речей в квартирі не має.

Просять визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася про причини неявки суд не повідомила, була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, письмових заперечень проти позову не подавала, тому, керуючись ст. 224 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, посилаючись на обставини, викладі в позовній заяві.

Представник позивача пояснила, що відповідач у 2015 році добровільно виселилася з будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1, в належному позивачам будинку на даний час не проживає і не з'являлася,її особистих речей в будинку не має.

Вказуючи на те, що відповідач не проживає в будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1, більше 6 місяців без поважної причини, не несе витрат на сплату комунальних платежів та не сплачує квартирної плати, просить визнати її такою, що втратила право користування зазначеним житлом.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачами і знайома з ними. Зазначила, що їй відомо, що в 2015 році відповідач з позивачем - ОСОБА_3, розлучились та ОСОБА_4 виїхала із будинку. Вказала, що особисто є свідком того, що відповідач з 2015 року не проживає у будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1, та на даний час її речей в будинку позивачів немає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству з позивачами, в м. Острог по вул. Слобідська, і знайомий з ними. Зазначив, що в 2015 році ОСОБА_4 виїхала із будинку, тому не проживає у будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1 На даний час її речей в будинку позивачів немає,оскільки влітку 2015 року він особисто допомагав відповідачці перевозити речі з будинку позивачів на зйомну квартиру.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

З будинкової книги на будинок, що знаходяться в АДРЕСА_1 вбачається, що на даний час в зазначеному будинку є зареєстрованою за місцем проживання ОСОБА_4 (а.с.12-16)

З свідоцтва про право на спадщину від 08.07.2015 року встановлено, що спадкоємцями майна ОСОБА_7 померлого 10.07.2009 року, а саме, житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3, право на який, на даний час, за ними зареєстроване у встановленому порядку. (а.с.17,18,19)

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 23.03.2015 року, було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Також з вказаного рішення, зі слів позивача - ОСОБА_3 та відповідача - ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено, що вони спільного господарства не ведуть, як одна сім'я не проживають. (а.с.20)

З довідки №256 від 25.01.2016 року встановлено склад сім'ї позивачів, в яку окрім них входять: онуки - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, колишня невістка - ОСОБА_4 (а.с.21)

Суд, вислухавши позивача, представника позивачів, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є зареєстрованою за місцем проживання в будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. З пояснень позивача, представника позивачів та свідків в судовому засіданні, письмових доказів, вбачається, що відповідач понад рік в зазначеному будинку не проживає. Угоди між позивачами та відповідачем про безоплатне користування житловим приміщенням не укладалось.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 158 ЖК України визначено, що наймач користується жилим приміщенням у квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі з наступною реєстрацією в виконавчому комітеті місцевої ради.

Оскільки між позивачами та відповідачем такого договору не укладалось, то відповідач не має право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або члена його сім'ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України.

Оскільки відповідач більше понад рік в будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 не проживає без поважних причин, то її на підставі ст. 72, 169 ЖК України слід визнати такою, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Враховуючи викладене, керуючись, Конституцією України, на підставі ст. 71, 72, 150, 158 ЖК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 209, 212, 214-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.