У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Ковальчук Н.М., Боймиструка С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу предстаника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненськоїх міської ради, комунального підприємства "Рівненський міський трест зеленого господарства", управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної транспортному засобу внаслідок падіння гілок дерева.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненськоїх міської ради, комунального підприємства "Рівненський міський трест зеленого господарства", управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної транспортному засобу внаслідок падіння гілок дерева відмовлено за недоведеністю.

В поданій на рішення суду апеляційний скарзі позивач вказує на його незаконність з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В запереченні на апеляційну скаргу представник відповідача вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване, просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

На підтвердження такого висновку в рішенні суду наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановленго судом першої інстанції, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликався на те, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідачів 13 квітня 2015 року в результатті падіння сухих гілок аварійних дерев був пошкоджений його автомобіль, який був припаркований на автостоянці ресторанного комплексу «Колиба» за адресою м.Рівне вул. Д.Галицького, 16б.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-які докази проте, що автомобіль позивача перебував на автостоянці ресторанного комплексу «Колиба» 13 квітня 2015 року та був пошкоджений в результатті падіння сухих гілок аварійних дерев в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1173 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) незаконність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди, під котрою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). Тобто реальна шкода та упущена вигода.

в) причинний зв'язок між незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади та шкодою, що виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Лише за наявності всіх вказаних умов наступає відповідальність з підстав передбачених ст. 1173 ЦК України. Відсутність будь-якої із цих умов є підставою для звільнення органу державної влади від відповідальності.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювана шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювана шкоди.

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом (постанова Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-168цс13).

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обовязок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний звязок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Таким чином, встановивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що за відсутності причинного зв'язку між незаконною бездіяльністю співвідповідачів та завданими позивачеві збитками у вигляді механічного пошкодження автомобіля підстави, передбачені ст. ст. 1166, 1173 ЦК України, для відшкодування майнової шкоди відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу предстаника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: