У Х В А Л А

21 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву концерну «Міські теплові мережі» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року у справі за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_4 про визнання укладеною додаткової угоди до договору про надання послуг з централізованого опалення, підігріву питної води,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано додаткову угоду до договору про надання послуг з централізованого опалення, підігріву питної води від 1 травня 2013 року між концерном «Міські теплові мережі» (далі - концерн «МТМ») в особі філії концерну «МТМ» Оджонікідзевського району та ОСОБА_4 укладеною на таких умовах:

1. Внесено зміни до назви та тексту договору: замість слів: «підігрів питної води» читати: «постачання гарячої води».

2. Змінено пункт 4 договору, виклавши його у наступній редакції: «4. Характеристика засобів обліку гарячої води і теплової енергії:

№ п/пВид засобу обліку води і теплової енергії Тип засобу обліку води і теплової енергії Заводські номери Перше показання Місце встановлення Дата останньої держповірки приладу
1Будинковий прилад обліку теплової енергії Суперком-01-1013003На 04.12.2009 р. 408,08 Гкал., 22610,6 мі Підвальне приміщення 1 кв. 2013 р.
2Квартирний прилад обліку ГВП КВ-1,5; Такт070662: 09201884На 01.04.2014 р., 23 мі, 37 міКухня, ванна1 кв. 2014 р.
3Квартирний прилад обліку на опалення Ultraheat 2 WR6088333На 01.04.2014 р. 198,624 ГДжс/узел1 кв. 2014 р.
3. Змінено пункт 11 договору, виклавши його у наступній редакції:

«11.1. 3 моменту прийняття на комерційний облік квартирного приладу обліку теплової енергії на опалення (надалі − прилад обліку на опалення), гарячої води (надалі − прилад обліку гарячої води) нарахування за послуги централізованого опалення проводяться за показаннями приладів обліку. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором.

Додатково до нарахувань за послуги централізованого опалення по приладу обліку на опалення Споживачу проводяться нарахування на опалення приміщень загального користування багатоквартирного житлового будинку.

11.2. Споживач в опалювальний період щомісячно, 25 числа, виконує зняття показань квартирних приладів обліку та надає Виконавцю відомість показань приладів обліку за адресою: АДРЕСА_1 (сектор з обліку наданих послуг) тел. НОМЕР_1: НОМЕР_2 (філія концерну «МТМ» Орджонікідзевського району) не пізніше останнього дня звітного місяця.

11.3. При неподанні Споживачем Виконавцю відомості у зазначені строки (п. 11.2 додаткової угоди) кількість енергії на опалення визначаються за нормативами споживання або за показанням загальнобудинкового приладу обліку (при наявності).

Перерахунок за останній опалювальний сезон виконується протягом місяця після закінчення опалювального сезону, при умові надання споживачем до травня поточного року відомостей показань приладу обліку за період, в якому вони були відсутні.

11.4. Прилади обліку повинні експлуатуватися згідно з технічною документацією, відповідно до акту допуску до експлуатації приладу обліку (надалі − акту).

Засоби обліку, встановлені у квартирі, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

− з централізованого постачання гарячої води − згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

− з централізованого опалення − згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

Відповідальність за експлуатацію і поточне обслуговування приладу обліку, збереження і цілісність розрахункових приладів обліку і пломб на них, несе Споживач.

При перевищенні періоду повірки приладу понад один місяць нарахування виконуються за нормою (нормативами), або за показаннями загальнобудинкового приладу обліку.

У разі несправності приладу обліку теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання або за показанням загальнобудинкового приладу обліку (при наявності).

11.5. Споживач повинен повідомити Виконавця про показання приладу обліку на момент його виходу з ладу.

При несвоєчасному повідомленні споживачем про порушення режимів та умов роботи приладу обліку, або про його вихід з ладу, прилад вважається таким, що вийшов з ладу з дати останньої перевірки Виконавцем, але не раніше початку поточного опалювального сезону. У цьому разі обсяги теплової енергії на опалення визначаються Виконавцем за нормативами споживання або за показанням загальнобудинкового приладу обліку (при наявності).

11.6. Прилад обліку вважається таким, що вийшов з ладу, у випадках:

− порушення пломб на устаткуванні приладу обліку, ліній електричних зв'язків;

− механічного пошкодження засобів і елементів приладу обліку;

− роботи приладу обліку за межами норм точності згідно з паспортними даними приладу обліку.

11.7. Після відновлення технічного стану приладу обліку до рівня, який відповідає проекту на встановлення приладу обліку, допуск його в експлуатацію здійснюється представником Виконавця у присутності Споживача, про що складається акт.

11.8. Нарахування за опалення місць загального користування виконуються згідно з Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 359 від 31 жовтня 2006 року «Про затвердження «Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення»:

− максимальна витрата теплової енергії на опалення МЗК в місяць, яка припадає на квартиру, в якій встановлено квартирний прилад обліку теплової енергії, становить: 0,51 Гкал.

− орієнтовний розмір плати в місяць за теплову енергію (МЗК) становить 181,63 грн в місяць і коригується в наданих рахунках з врахуванням фактичних годин постачання послуги в місяць та фактичної температури зовнішнього повітря.

11.9. Споживач зобов'язаний підтримувати у приміщеннях квартири нормативний температурний режим та, відповідно до узгодженого проекту на встановлення приладу обліку, підтримувати у належному стані теплоізоляцію огороджувальних конструкцій, які відокремлюють квартиру Споживача від сусідніх приміщень житлового будинку.

11.10. У разі недодержання Споживачем вимог п. 11.9 та зниження внаслідок цього нормативної температури повітря у суміжних квартирах сума перерахунку за невідповідність кількісних і якісних показників послуг по цих квартирах відшкодовується Споживачем у термін 20 днів з дати отримання повідомлення-розрахунку Виконавця».

4. Змінено пункт 19.4. договору, виклавши його у наступній редакції:

«19.4. контролювати установлені міжповіркові інтервали засобів обліку».

5. Всі інші умови договору, не охоплені даною додатковою угодою залишаються незмінними та сторони підтверджують по ним свої зобов'язання.

6. Вищевказані умови додаткової угоди набирають чинності з дня набрання рішенням суду законної сили».

У задоволенні решти позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі статті 338 ЦПК України.

У заяві концерну «МТМ» про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року та залишення в силі судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року № 630;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року № 630 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 20 травня 2009 року № 529.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення концерн «МТМ» посилається на постанову Вищого господарського суду України від 3 березня 2015 року, ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року, а також судові рішення Верховного Суду України від 24 вересня 2008 року, 17 березня, 16 червня 2010 року, 10 жовтня 2012 року, 27 січня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції виходив з того, що суд апеляційної інстанції у порушення вимог статті 212-214, 303 ЦПК України, не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Так, судове рішення не містить висновків щодо відповідності запропонованого концерном «МТМ» договору на надання житлово-комунальних послуг типовому договору.

Як наслідок у силу статті 338 ЦПК України зазначене вище було підставою для скасування рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, а тому ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року не може бути предметом перегляду з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права у зв'язку з відсутністю правового висновку щодо застосування норм матеріального права в ухвалі суду касаційної інстанції від 6 квітня 2016 року.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбачена пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_4 про визнання укладеною додаткової угоди до договору про надання послуг з централізованого опалення, підігріву питної води за заявою концерну «Міські теплові мережі» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк В.М. Сімоненко