Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2016 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Малюговій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду заявник ОСОБА_1 мотивував тим, що його мати ОСОБА_2 та баба ОСОБА_3 за національністю є поляками. Вважаючи себе також поляком заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції з вимогою внести виправлення у відповідні документи, проте там йому розяснили про неможливість у внесенні змін до актових записів у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів.Внесення змін до актових записів має для заявника юридичне значення, оскільки вказує на його національну приналежність.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи у справі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області у судове засідання не з'явився, його явка є не обовязковою.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили, що вони довгий час знають сімю заявника та переконливо ствердили, що вони за національністю поляки. Заявник та його сімя вільно володіють польською мовою, відвідують римо католицьку церкву, святкують католицькі релігійні свята, їх сімя завжди дотримувалася польських звичаїв та обрядів, регулярно їздили Польщу до родичів. ОСОБА_3 закінчувала польську школу. Хрещення матері заявника було проведено в костелі Римо-Католицької парафії ОСОБА_6.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що заява доведена та обґрунтована і її необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

В дусі поваги до свого історичного походження, відновлення своєї корінної польської приналежності для заявника має велике значення його національність.

В радянський період, родина не мала змоги вільно та відкрито виражати своє походження та віросповідання, так як боялася політичних переслідувань, а щоб уникнути гонінь зі сторони влади приховували свою приналежність до польської національності. На даний час родина заявника підтримує дух польської національності віросповідуючи успадковану католицьку віру, живучи традиціями польської культури.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно ст. 10 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявник ОСОБА_1 народився 11.12.1969 року в м. Бар Вінницької області, народження зареєстроване 16.12.1969 року за актовим записом № 279, у якому національність матері вказана «полька», що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 від 21.01.2016 року.

03.08.1991 року заявник уклав шлюб з ОСОБА_7 , шлюб зареєстровано відділом РАЦС Барського РУЮ Вінницької області за актовим записом № 105, національність заявника не записано, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Мати заявника ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_8 народилася 13.05.2040 року у м. Бар Вінницької області.

ОСОБА_7 заявника ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9) ОСОБА_10 народилася 15.02.1914 року.

Так, з архівної довідки Вінницького обласного державного архіву № 06 від 05.11.2004 року вбачається, що у метричній книзі актових записів про народження громадян по Барському костьолу за 1911 рік є актовий запис № 122 від 31.07.1911 року про народження ОСОБА_9.

В довідці Римо-Католицької парафії ОСОБА_6 від 30.07.2015 року зазначається, що ОСОБА_2 є парафіянкою вказаної парафії.

У домовій книжці національність баби ОСОБА_3 вказана «полька».

Також, вказаний юридичний факт підтвердили у судовому засіданні свідки.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Ці докази суд у відповідності із ст.ст. 58, 59 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Аналізуючи надані заявником та досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності судом встановлено, що ОСОБА_1 за національністю поляк.

Згідно зі ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник відносить себе, свою матір та бабу до польської національності, отже допущені помилки при зазначенні їх національності у відповідних актових записах мають для нього юридичне значення.

У внесенні змін до актових записів заявнику відмовлено через відсутність підтверджуючих документів.

Отже, у позасудовому порядку свої права заявник захистити не може, а тому виправлення неправильних відомостей в актових записах необхідно внести за рішенням суду.

Згідно «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та регулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за національністю поляк.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: