АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1216/2016 Головуючий у І інстанції - Остапчук Т.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД» про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД» від 20.10.2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

02.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Всеукраїнської благодійної організації "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" від 20.10.2015 року.

09.11.2015 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив постановити ухвалу, якою забезпечити позов в частині звільнення з посади Голови Координаційної ради Організації та обрання на цю посаду шляхом: зупинення дії рішення Загальних зборів членів Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська Мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД» від 20.10.2015, в частині обрання на посаду Голови Координаційної ради Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська Мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД» ОСОБА_4 - замість ОСОБА_2; заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії: спрямовані на звільнення ОСОБА_2 з посад Голови Координаційної ради та Виконавчого директора Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська Мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД»; пов'язані з призначенням на посаду Голови Координаційної ради Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська Мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД» ОСОБА_4; пов'язані з внесенням відомостей про ОСОБА_4, як про Голову Координаційної ради чи керівника Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська Мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД», до будь-яких інформаційних баз даних, реєстрів, у тому числі - до Єдиних та Державних реєстрів, адміністратором яких є державне підприємство «Національні інформаційні системи». Заборони будь-яким особам, крім ОСОБА_2, здійснювати будь-які дії, які згідно чинного законодавства України та чинної редакції Статуту Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська Мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД», а також згідно будь-яких інших внутрішніх документів Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська Мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД» належать до повноважень Голови Координаційної ради Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська Мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, мотивуючи тим, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, зазначає, що надані позивачем документи та зміст заяви про забезпечення позову повністю підтверджує той факт, що невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення вимог.

Представники відповідача просили апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи не вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені, цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 5 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при розгляді справ, предметом яких є оскаржене рішення загальних зборів господарського товариства, судам необхідно враховувати, що заборона проводити такі збори порушує право на участь у них та управлінні товариством тих його учасників, котрі не оскаржили це рішення, і суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо). У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасована з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді