22-ц/775/203/2016(м)
Категорія 27 Головуючий у 1 інстанції Вайновська О.Є.
Доповідач Принцевська В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого Принцевської В.П.,

суддів Сорока Г.П., Бугрим Л.М.

при секретарі Гаркуша О.C.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Володарського районного суду Донецької області від 28 грудня 2015 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, в особі ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, посилаючись на те, що 07.07.2006 року між ними укладено кредитний договір №DNH4KP87800701 (далі Договір), за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 2522.00 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених Договором. У звязку з порушенням кредитних зобов'язань з боку відповідача, станом на 26.08.2015 року утворилася заборгованість, яка становить 22340,02 грн. Просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором, судові витрати.

Заочним рішенням Володарського районного суду Донецької області від 28 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. З даним рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального та матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не з»явився, просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідач до суду також не з/»явився, повідомлений про час і місце судового засідання судовою повісткою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від зобов'язання виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNH4KP87800701, за яким Кредитор надав останньому кредитні кошти в сумі 2522,00 грн., а останній зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, винагороди та комісії, на умовах, встановлених Договором.

Відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено тип й найменування Банку з ЗАТ КБ ПриватБанк на ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ ПриватБанк.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 30.05.2013 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто заборгованість за користування кредитом за кредитним договором №DNH4KP87800701 від 07.07.2006 року за період з 07.07.2006 року по 21.01.2013 рік в сумі 32281,79 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно наданого розрахунку станом на 26.08.2015 року, з урахуванням уточнених позовних вимог, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем становить 53558,00 грн. і складається з заборгованості за кредитом в сумі 2522,00 грн., з заборгованості по процентам в сумі 15428,93 грн., з пені в сумі 35607,07 грн., штрафу в сумі 1063,81 грн. процентна складова. За відрахуванням стягнутої раніше заборгованості за рішенням суду від 30.05.2013 року, сума заборгованості за Договором, становить 32281,79 грн., і складається з наступного: 2522,00 грн. заборгованість за кредитом, 10652,25 грн. заборгованість за відсотками, 17094,11 грн. нарахована пеня за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1513,42 грн. штраф (процентна складова).

Суд першої інстанції правильно встановив, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 30.05.2013 року, яке набрало законної сили, вся кредитна заборгованість за кредитним договором №DNH4KP87800701 від 07.07.2006 року в сумі 32281,79 грн. а також судовий збір в сумі 322,82 грн. була стягнута з ОСОБА_1

При цьому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач втратив право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також не виключає стягнення процентів за користування кредитними коштами.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є частково обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 30.05.2013 року стягнуто з відповідача проценти за користування кредитними коштами в розмірі 10652,25 грн за період з 7.07.206 по 21.01.2013 року, а тому з суми процентів за користування кредитом, яку заявлено позивачем в уточненому позові необхідно відняти суму вже стягнутих вказаним рішенням процентів: 15428,93 грн. - 10652,25 грн. = 4776,68 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму процентів за користування кредитними коштами в розмірі 4776,68 грн.

Пунктом 3 Розпорядження Кабінету міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» визнано такими, що втратили чинність:

розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"

розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053"

Згідно з переліком, який затверджено вказаним Розпорядженням КМУ, смт.Володарське відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Тобто на день ухвалення рішення апеляційним судом Донецької області дані правовідносини регулюються також Законом України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, оскільки відповідач проживає в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Таким чином, на теперішній час позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов»язаний вимогами вказаного Закону скасувати пеню та штраф нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за спірним кредитним договором в період з 14 квітня 2014 року, оскільки відповідач зареєстрований та постійно проживає в смт.Володарське.

З матеріалів справи вбачається, що пеня та штраф позивачем нараховані відповідачу з 21.01.2013 року без врахування того, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 30.05.2013 року з відповідача на користь позивача вже було стягнуто пеню в розмірі 17089,14 грн., а також без врахування вимог ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року. А тому, з суми пені, яку заявлено позивачем в уточненому позові необхідно відняти суму пені, яку вже стягнуто вказаним рішенням суду: 35607,07грн. - 17089,14 грн. = 18517,93 грн., а також відняти суму пені, яку нараховано відповідачу починаючи з 14 квітня 2014 року: 18517,93 грн. - 10583,61 грн.= 7934,32 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі 7934,32 грн.

На підставі вимог ст. 88 ЦПК України з врахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1278,90 грн. у відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 88, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 28 грудня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP87800701 в розмірі 12711 грн. (дванадцять тисяч сімсот одинадцять грн.), яка складається з суми процентів за користування кредитом в розмірі 4776 грн. 68 коп. (чотири тисячі сімсот сімдесят шість грн. 68 коп.) та суми пені за порушення строків розрахунків в розмірі 7934 грн. 32 коп. (сім тисяч дев»ятсот тридцять чотири грн. 32 коп.)

В задоволенні решти частини позовних вимог Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у відшкодування судових витрат 1278,90 грн. (одну тисячу двісті сімдесят вісім грн. 90 коп.)

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді