АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6397/16 Головуючий І інстанції
Справа № 639/3833/15-ц ОСОБА_1
Категорія: спори, що виникають із договорів куп.прод.. Доповідач Міненкова Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Міненкової Н.О.

суддів: Кокоші В.В.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Лашакової Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до суду, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором у розмірі 96 000, 00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала, що між ОСОБА_4, та ОСОБА_3, 03.12.2014 року було укладено договір - зобовязання № К-12.

Згідно п. 1.1. укладеного договору ОСОБА_4, взяла на себе зобовязання придбати право власності на нерухоме майно, а відповідач ОСОБА_3 зобовязався передати їй право власності на нерухоме майно, що йому належить на праві приватної власності, а саме 1/2 частину домоволодіння по вул. Конотопській, 23 в місті Харкові.

Пунктом 2.1. цього ж договору сторони встановили, що правочин щодо відчуження права власності на вищезгаданий обєкт нерухомості, шляхом нотаріального посвідчення, має бути здійснений не пізніше встановленого строку, а саме - до 17 год. 00 хв. 29.12.2014 року у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, 13 оф. 207 за узгоджену ОСОБА_3 суму 408 000,00 гривень, що дорівнює еквівалент 25 500,00 доларів США.

Відповідно до п. 3.1.1. договору, відповідач зобовязується в тому числі підготувати та надати повний пакет правовстановлюючих документів, необхідних для укладення правочину з відчуження, технічну документацію, необхідні рішення державних, законодавчих та виконавчих органів; зняти з реєстрації всіх осіб, що знаходяться на реєстраційному обліку за даною адресою у строк до 29.12.2014 року; вивільнити обєкт нерухомості та передати позивачці ключі у строк до 29.12.2014 року.

Згідно п. 4.1. договору, з метою забезпечення виконання прийнятих на себе зобовязань, вона передала, а відповідач прийняв грошову гарантійну суму у розмірі 16000,00 гривень, що дорівнює еквівалент 1 000 доларів США. У відповідності до п. 4.3., у разі відмови від підписання договору щодо відчуження права власності вищезгаданого обєкту нерухомості, або неможливості укладення правочину з вини відповідача, а саме: неготовність правовстановлюючих документів, відмова співвласників вищезгаданого обєкту нерухомості, недотримання прав неповнолітніх дітей, відмова опікуна при здійсненні правочину (у разі якщо співвласником обєкту нерухомості виступає недієздатна особа), за станом здоровя, або відсутність відповідача, а також інших співвласників при укладенні правочину без поважних причин, відповідач повертає позивачеві гарантійну суму у подвійному розмірі, а саме 32 000,00 гривень, що дорівнює еквіваленту 2 000,00 доларів США.

27.12.2014 року між нею та відповідачем було укладено додаткову угоду № К-1 до договору-зобовязання № К-2 від 03.12.2014 року.

Відповідно до п. 2 цієї додаткової угоди, вони домовились, що угода щодо відчуження права власності на вищезгаданий обєкт нерухомості шляхом нотаріального посвідчення, має бути здійснена не пізніше 17 год. 00 хв. 30.01.2015 року у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, 13 оф. 207 за узгоджену суму 408 000,00 гривень, що дорівнює еквівалент 25 500 доларів США.

П. 3. Додаткової угоди передбачено, що відповідач зобовязується зняти з реєстрації усіх осіб, що знаходяться на реєстраційному обліку за даною адресою у строк до 30.01.2015 року, вивільнити обєкт нерухомості та передати ключі позивачці у строк до 30.01.2015 року.

Крім того, пунктом 4 даної додаткової угоди погоджено, що вона передає відповідачеві додаткову суму 32 000,00 гривень, що дорівнює еквівалент 2 000,00 доларів США та по даній сумі сторони несуть відповідальність згідно п. 4 договору-зобовязання від 03.12.2014 року.

Таким чином, нею відповідачеві передана гарантійна сума у загальному розмірі 48 000,00 гривень, що дорівнює 3 000,00 доларів США.

30.01.2015 року, на виконання умов укладеного договору, вона зявилася до приміщення нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, 13 оф. 207, де мав бути посвідчений правочин передачі права власності на нерухоме майно. Проте, в порушення п. 2.1.,3.1.1. договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою, відповідач не прибув у призначений час для посвідчення правочину, поважних причин своєї відсутності не надали. Після цього вона зверталася до відповідача з вимогою від 01.04.2015 року про повернення сплачених нею відповідачу грошових коштів у подвійному розмірі, так як вважає, що правочин не був укладений з вині відповідача, але він вимогу не виконав, тому вона звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Відповідач та його представник проти позову заперечували, посилаючись на те, що дійсно між сторонами було укладено вищезгадану угоду, за якою позивач під час підписання передала йому 3 000 доларів США завдатку. Сторони домовилися, що договір купівлі - продажу буде укладений в строк до 30.01.2015 року, проте про точний час сторони не домовлялися.

Поряд з цим відповідач пояснив, що разом зі свідком ОСОБА_6 випадково прибував до нотаріальної контори 30.01.2015 року близько 12 год. 30 хв. з метою зустрічі з представниками агенції нерухомості Колот або Твердохліб, але заздалегідь ні з ким про це не домовлявся. Не знайшовши за вказаною адресою ріелторів, відповідач пішов не дочекавшись 17:00. Отже, відповідач не вважає свою відсутність у приміщенні нотаріальної контори о 17:00 30.01.2015 року порушенням своїх зобовязань, вважає, що ОСОБА_4 умисно створила вказану ситуацію, щоб оманом заволодіти грошами, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року скасувати, ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції, є необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що між сторонами у справі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, 03.12.2014 року укладено договір-зобовязання № К-12 (а.с.5-6).

Згідно п. 1.1. укладеного договору, позивачка взяла на себе зобовязання придбати право власності на нерухоме майно, а відповідач зобовязується надати ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно, що йому належить на праві приватної власності, а саме 1/2 домоволодіння по вул. Конотопській, 23 в місті Харкові.

Пунктом 2.1. цього ж договору сторони встановили, що правочин щодо відчуження права власності на вищезгаданий обєкт нерухомості, шляхом нотаріального посвідчення, має бути здійснений не пізніше 17 год. 00 хв. 29.12.2014 року у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, 13 оф. 207 за узгоджену ОСОБА_3 суму 408 000,00 гривень, що дорівнює еквівалент 25 500,00 доларів США.

Відповідно до п. 3.1.1. договору, відповідач зобовязується в тому числі підготувати та надати повний пакет правовстановлюючих документів, необхідних для укладення правочину з відчуження, технічну документацію, необхідні рішення державних, законодавчих та виконавчих органів; зняти з реєстрації всіх осіб, що знаходяться на реєстраційному обліку за даною адресою у строк до 29.12.2014 року; вивільнити обєкт нерухомості та передати позивачці ключі у строк до 29.12.2014 року.

Згідно п. 4.1. договору, з метою забезпечення виконання прийнятих на себе зобовязань, позивачка ОСОБА_4 передала, а відповідач прийняв грошову гарантійну суму у розмірі 16 000,00 гривень, що дорівнює еквівалент 1000 доларів США. У відповідності до п. 4.3., у разі відмови від підписання договору щодо відчуження права власності вищезгаданого обєкту нерухомості, або неможливості укладення правочину з вини відповідача, а саме: неготовність правовстановлюючих документів, відмова співвласників вищезгаданого обєкту нерухомості, недотримання прав неповнолітніх дітей, відмова опікуна при здійсненні правочину (у разі якщо співвласником обєкту нерухомості виступає недієздатна особа), за станом здоровя, або відсутність відповідача, а також інших співвласників при укладенні правочину без поважних причин, відповідач повертає позивачеві гарантійну суму у подвійному розмірі, а саме 32 000,00 гривень, що дорівнює еквіваленту 2 000,00 доларів США.

27.12.2014 року сторонами укладено додаткову угоду № К-1 до договору-зобовязання № К-12 від 03.12.2014 року (а.с.7).

Відповідно до п. 2 цієї додаткової угоди, сторони домовились, що угода щодо відчуження права власності на вищезгаданий обєкт нерухомості шляхом нотаріального посвідчення, має бути здійснена не пізніше встановлено строку, а саме : 17 год. 00 хв. 30.01.2015 року у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, 13 оф. 207 за узгоджену суму 408 000,00 гривень, що дорівнює еквівалент 25 500 доларів США.

П. 3. Додаткової угоди передбачено, що відповідач зобовязується зняти з реєстрації усіх осіб, що знаходяться на реєстраційному обліку за даною адресою у строк до 30.01.2015 року, вивільнити обєкт нерухомості та передати ключі позивачці у строк до 30.01.2015 року.

Крім того, пунктом 4 даної додаткової угоди сторони погодили, що позивач, передає відповідачеві додаткову суму 32 000,00 гривень, що дорівнює еквівалент 2 000,00 доларів США та по даній сумі сторони несуть відповідальність згідно п. 4 договору-зобовязання від 03.12.2014 року.

Таким чином, відповідачеві передана гарантійна сума у загальному розмірі 48 000,00 гривень, що дорівнює 3 000,00 доларів США і ці обставини сторони не заперечували.

Задовольняючи позовні вимоги, та стягуючи суму подвійного завдатку, суд першої інстанції виходив з того, що укладення основного правочину не відбулося саме з причини відсутності ОСОБА_3, поважних причин такої поведінки ним не доведено.

Судова колегія вважає, висновки суду першої інстанції щодо застосування норми закону про стягнення подвійного завдатку є помилковою.

З матеріалів справи вбачається, що Договір зобовязання №-К-12 та додаткова угода №-К-1 були укладені між сторонами у письмовій формі і нотаріально не посвідчені.

Відповідно до ст.. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухом майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до договору зобовязання сторони уклали попередній договір щодо оформлення договору купівлі продажу нерухомості.

Згідно зі статтею 657 ЦК даний договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином унесення завдатку як способу виконання зобовязання може бути лише у випадку наявності зобовязання, яке мало б випливати з договору купівлі продажу.

Оскільки договір купівлі продажу квартири між сторонами укладено не було, передана в грудні 2014 року позивачкою сума в розмірі 3000, що було еквівалентно 48000 грн. є авансом, який і підлягає поверненню, з урахуванням курсу долару на час ухвалення судом рішення.

А тому стягнення завдатку в подвійному розмірі, а саме в сумі 96 000 грн. не відповідає вимогам закону, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановлянням нового рішення.

Офіційні курси валют встановлені Національним Банком України на 17 листопада 2016 року склали 2634,5680 гривні за 100 доларів х на 100 доларів, що складе суму 79 020 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частин позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У звязку з чим судові витрати понесені позивачкою при сплаті судового збору до суду першої інстанції повинні бути відшкодовані в сумі 790 грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303,304,307,309,313,317,319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аванс в сумі 79020 грн.( сімдесят девять тисяч двадцять грн.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 790 грн. (сімсот девяносто) судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - Н.О.Міненкова

Судді - В.В. Кокоша

- ОСОБА_2