Справа № 645/2347/16-ц
Провадження № 2/645/1660/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алфьорової Т.М.

за участю секретаря судового засідання Ляхової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він є недієздатним пенсіонером, має статус «дитина війни» та має ряд хвороб, лікування яких потребує матеріальних витрат. Єдиним його доходом є пенсія, якої йому не вистачає навіть на харчування, одяг, сплату комунальних послуг та купівлю ліків. Відповідач є його сином, який є дієздатним, працює та має можливість надавати йому відповідну матеріальну допомогу.Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги, що ставить позивача у скрутне становище, тому вимушеній звертатися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання щомісячно у розмірі 3000 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з*явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Обов'язок повнолітніх дочки, сина піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в ст. 51 Конституції України. Таке піклування може полягати в особистому догляді за батьками, допомозі в побуті, захисті прав й інтересів, матеріальній підтримці тощо. Цей конституційний обов'язок отримує продовження в нормах сімейного законодавства, зокрема у главі 17 СК України "Обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та його виконання".

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями МСЕК, або він повинен досягнути пенсійного віку, встановленого законом.

Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов'язків утримувати непрацездатних батьків. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 має ряд захворювань, що підтверджується медичним висновком № 3493 від 14.01.2016 року виданий Харківською міською поліклінікою № 3, в якому зазначено що позивач потребує постійного догляду. Крім того, він є пенсіонером.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Повнолітні дочка, син зобов'язані надавати утримання батькам незалежно від власного статку. Обов'язок дітей не пов'язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України

Згідно з положеннями ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів.

Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач в судове засідання надав заяву, де він визнає позов батька, тим самим визнає, що той потребує матеріальної допомоги.

Згідно наданої довідки від 01.09.2016 року №7 відповідач працює в Харківському Національному медичному Університеті на посаді професора, підрозділ хірургія №2 та його заробіток з липня по грудень 2015 року складає 76781 грн. 09 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працездатний, на його утриманні ніхто не перебуває і тому може надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання свого батька.

З урахуванням викладеного, а також у звязую з тим, що відповідач визнає зазначену суму аліментів, суд вважає можливим стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 3000 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати за судовий збір 551,20 грн.

Керуючись ст. 51 КУ, ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ч.1 ст. 204 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 57-60, 88, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 3000 ( три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 13.05.2016 р.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовій збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя-