У Х В А Л А

28 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Колорит» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Колорит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Колорит» (далі - ТОВ «ТД «Колорит») 74 тис. 219 грн 51 коп. майнової шкоди.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 1 жовтня 2016 року рішення районного суду скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року касаційну скаргу ТОВ «Торговий дім «Колорит» відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

19 листопада 2016 року ТОВ «Торговий дім «Колорит» звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 1212, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ТОВ «ТД «Колорит» посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року, постанову Вищого господарського суду України від 28 серпня 2013 року та постанови Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року та 23 березня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовані зазначені норми матеріального права.

Одночасно ТОВ «ТД «Колорит» заявляє клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року, посилаючись на поважні причини його пропуску, зокрема на те, що зазначену ухвалу товариством отримано лише 14 квітня 2016 року, директор товариства, який є також єдиним співробітником товариства, у період з 1 до 11 липня 2016 року перебував на лікарняному, крім того постійно доглядає матір.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно підлягає задоволенню, оскільки причини його пропуску є поважними.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву суд касаційної інстанції відхиляючи касаційну скаргу ТОВ «ТД «Колорит» погодився з апеляційним судом, який, посилаючись на те, що суд не обмежений доводами апеляційної скарги, підставою для відмови зазначив той факт, що позивач звернувся з вимогою до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, з пропущенням передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України строку, тому правові підстави для задоволення вимог кредитора, передбачені статтею 1282 цього Кодексу, відсутні.

Натомість у наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх судових інстанцій, які задовольняючи позов про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, на підставі статті 1166, 1167 ЦК України дійшли висновку про доведеність вини відповідачів у завданні майнової та моральної шкоди.

У постанові Вищого господарського суду України від 28 серпня 2013 року міститься висновок про те, що відповідно до статті 1212 ЦК України відповідач повинен повернути безпідставно набуті кошти відповідачу, оскільки підстава, на якій він ці кошти отримав згодом відпала.

Отже, зазначені вище судові рішення судів касаційної інстанції надані заявником для порівняння, не можуть бути прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки висновки, зазначені у цих судових рішеннях та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, встановлених судами.

В постановах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року та 23 березня 2016 рок міститься правовий висновок про те, що норми статті 1212 ЦК України можуть застосовуватись лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не можна усунути за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Отже, висновки, зроблені Верховним Судом України у зазначених постановах, не суперечать висновкам суду касаційної інстанції у справі, про перегляд якої подано заяву.

За таких обставин вважати заяву ТОВ «ТД «Колорит» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Колорит» строк звернення до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Колорит" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Колорит» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко