Номер провадження: 22-ц/785/4678/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів Таварткіладзе О.М., Сидоренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання - Лопотана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бумеранг завод ЖБИ» - ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ МЕРКУРІЙ» про стягнення грошових коштів,

встановила:

06.04.2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеною позовною заявою.

Одночасно з подачею позову, ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просила з метою забезпечення позову накласти заборону відчуження та заборону проведення будь-яких реєстраційних дій відносно цілісного майнового комплексу, який знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, 21-й км Старокиївського шосе, будинок 42, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВКФ МЕРКУРІЙ» на праві приватної власності.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи по забезпеченню позову, а саме: до вирішення справи по суті, в межах позовних вимог у розмірі 1 326 142,87 гривень, накладено заборону відчуження та заборону проведення будь-яких реєстраційних дій відносно цілісного майнового комплексу, який знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, 21-й км Старокиївського шосе, будинок 42, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВКФ МЕРКУРІЙ» на праві приватної власності.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, представник особи, яка не приймала участі у розгляді справи - ТОВ «Бумеранг завод ЖБИ» - ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушенням судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та постановити нову, заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що нерухоме майно, відносно якого вжиті заходи забезпечення позову, не належить відповідачу ТОВ «ВКФ МЕРКУРІЙ», згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 року право власності на зазначений майновий комплекс визнано за ТОВ «Бумеранг завод ЖБИ». ОСОБА_3 як представник ТОВ «ВКФ МЕРКУРІЙ» приймала участь в процесі апеляційного розгляду цієї справи та не могла не знати про вказані обставини. Таким чином вважала, що клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову необґрунтоване, а ухвала суду немотивована.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином, що підтверджується відповідними розписками, надали до суду заяви, згідно яких простили справу розглянути за їх відсутності. Крім того, ОСОБА_3 у зазначеній заяві вказує, що у звязку з добровільним виконанням ТОВ «ВКФ МЕРКУРІЙ» зобовязань перед нею, відсутній предмет спору та вона має намір відмовитись від заявлених позовних вимог та заходів по забезпеченню позову.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст.153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до ч. 3 статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Згідно з частиною 1 статті 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Як вже було зазначено вище, суд вирішив питання про забезпечення позову в судовому засіданні, при цьому в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення позивача про час та місце судового засідання 08.04.2016 року, тобто суд порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які повязані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладання заборони відчуження та заборони проведення будь-яких реєстраційних дій відносно цілісного майнового комплексу, судом першої інстанції не було зясовано власника майна, відносно якого вжиті заходи забезпечення позову.

Крім того, всупереч п.3 ч.1 ст. 210 та ч. 5 ст.153 ЦПК України в ухвалі суду не зазначено мотивів для обрання такого виду забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню як така, що не відповідає вимогам процесуального закону, у звязку з чим необхідно передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того колегія суддів зазначає, що клопотання представника ТОВ «Бумеранг завод ЖБИ» ОСОБА_2 про поворот виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року про забезпечення позову, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Таким чином, аналіз змісту цієї правової норми, свідчить про те, що питання про повний або частковий поворот виконання рішення суду зобов'язані вирішувати:

а) суд апеляційної або касаційної інстанції у випадках скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову цілком або задоволенні позовних вимог у меншому розмірі, зупинення провадження у справі, залишення позову без розгляду;

б) суд першої інстанції, за умови, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому її розгляді рішенням суду в задоволенні позовних вимог відмовлено або вони задоволені в меншому розмірі, або провадження у справі зупинено, або заяву залишено без розгляду.

Враховуючи те, що питання про забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції, на даний час відсутні підстави для задоволення клопотання про поворот виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 315, 319, 380 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бумеранг завод ЖБИ» - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ МЕРКУРІЙ» про стягнення грошових коштів скасувати та питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_4