Справа № 645/9355/15-ц
Провадження № 2/645/535/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Алфьорової Т.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 таОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5про визначення додаткового строку для подання заяви проприйняття спадщини,

встановив:

Позивач ОСОБА_2М звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 10.03.2015 року померла її мати ОСОБА_6. Спадкоємцями на момент смерті ОСОБА_6 були її чоловік ОСОБА_5 та її дочки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, це син ОСОБА_7, який помер 04.12.2007 року. Чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 30.06.2015 року. Інші спадкоємці прийняли спадщину гр. ОСОБА_6, так як постійно проживали з померлою на час відкриття спадщини.

Онук померлої, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, також прийняв спадщину своєї бабусі, так як на час відкриття спадщини був малолітній. Вона не подавала заяву про прийняття спадщини ввстановлений законодавством строк, постійно не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п.2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.Вона неодноразово зверталась до спадкоємців померлої з проханням надати письмову згоду на подання заяви про прийняття спадщини матері, але надавати таку письмову згоду вони відмовились.

Строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини. Так як у ОСОБА_6 кілька спадкоємців то їх родина вирішувала, хто саме буде приймати спадщину. В серпні 2015 року в прийняті спадщини завадила хвороба доньки ОСОБА_8 06.11.2012 р. н., так як 09 серпня 2015 р. їй стало погано і в понеділок, 10 серпня 2015 року, вона поступила в ДЗ «Українську алергологічну лікарню», яка знаходиться в смт. Солотвино, Закарпатської області, а вона її супроводжувала. 29.08.15р. донька виписалася, вони приїхали до м. Харкова, де її знову поклали на стаціонар в КЗ охорони здоровя «Харківська міська клінічна лікарня № 16» на лікування, де вона лікувалася з 03 вересня 2015 року до 24.09.2015 року. Сама вона також захворіла, з нею стався гіпертонічний кризис.З 31.08.2015 р. по 11. 09.2015 року знаходилася на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби II ступеня, ішемічної хвороби серця атеросклеротичного кардіосклерозу І ступеня, що підтверджується довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Хролі центру первинної медико-санітарної допомоги № 19 від 10.11.2015 року. У звязку з тим, що строк пропущений з поважної причини, тому просить визначати додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і дали пояснення про обставини викладені вище.

Відповідач ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечувала проти позову, посилаючись не те, що у ОСОБА_2 був час на подачу заяви про прийняття спадщини, вона знала коли померла мати, 30.04.15р. ОСОБА_2 оформляла з ОСОБА_3М, яка діяла за дорученням від ОСОБА_5 договір дарування однокімнатної квартири у нотаріуса і в неї була можливість знаходячись в нотаріальної контори подати цю заяву, ні яких розмов між спадкоємцями щодо прийняття спадщини не було. ОСОБА_2 заздалегідь знала, що повезе доньку лікуватися, так як фактично кожен рік відвозила її ДЗ «Українську алергологічну лікарню», яка знаходиться в смт. Солотвино, Закарпатської області. Те, що позивач знаходилася з 31 серпня по 11 вересня 2015 року на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби II ступеня не перешкоджала їй подати цю заяву, нотаріальна контора знаходиться в 20 хвил. від дому і тому підстав для поновлення строку немає.

Відповідач ОСОБА_9 позов визнала і не заперечувала проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 10.03.2015 року. У сестри хвора донька і вона кожен рік вивозить її на лікування до смт. Солотвино, Закарпатської області тоді коли є направлення. Наприкінці серпня 2015 року ОСОБА_2 захворіла, тому не заперечує проти подання нею заяви про прийняття спадщини.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у справі докази, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.І ст. З Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

10 березня 2015 року померла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерті серії 1- ВЛ № 486109 виданого 11.03.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 4142.

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями на момент смерті ОСОБА_6 були: її чоловік ОСОБА_5 та її дочки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Інших спадкоємців, які відносяться, відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців за законом, на час смерті ОСОБА_6 не було.

Померла гр. ОСОБА_6 заповітів не складала.

Всього у померлої було троє дітей: крім вищезгаданих дочок був також і син ОСОБА_7, який помер 04.12.2007 року.

Відповідно до ст.1266 ЦК України онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Онук померлої, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відповідно до вищеназваної ст.1266 ЦК України має право на спадкування тієї частки спадщини своєї баби гр. ОСОБА_6, яка б належала його батькові, також прийняв спадщину своєї бабусі, так як на час відкриття спадщини був малолітній.

Таким чином, спадщину гр. ОСОБА_6, мають право успадкувати, в рівних частинах кожний: її чоловік ОСОБА_5, її дочки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та її онук ОСОБА_5.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, установленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким , що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 „ Про судову практику у справах про спадкування викришуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому слід виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, суд при вирішенні питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини повинен встановити причини пропуску строку та перевірити докази щодо поважності його пропуску та визначитися чи є ці причини поважними та чи позбавляли вони спадкоємця можливості подати заяву про прийняття спадщини в передбачений законом строк.

Суд вважає, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини.

09.08.2015 року позивач ОСОБА_2 була вимушена разом з малолітнєю ОСОБА_10 у звязку зі станом її здоровя виїхати до смт. Солотвино, Закарпатської області і 10 серпня 2015 року ОСОБА_8 поступила в ДЗ «Українську алергологічну лікарню», що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2726/15, була виписана з лікарні 29 серпня 2015 року і по приїзду до Харкова, доньку позивачки знову поклали на стаціонар в Комунальний заклад охорони здоровя «Харківська міська клінічна лікарня № 16» на лікування, де вона перебувала з 03 вересня 2015 року, а виписали тільки 24.09.2015 року, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3592.

В період з 31 серпня по 11 вересня 2015 року ОСОБА_2 знаходилася на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби II ступеня, ішемічної хвороби серця атеросклеротичного кардіосклерозу І ступеня, що підтверджується довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Хролі центру первинної медико-санітарної допомоги № 19 від 10.11.2015 року.

Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Вказані медичні документи є належними доказами поважності обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України.

З урахуванням викладених обставин, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України,

ст.ст. 16, 1268, 1269, 1270, 1272, 1273ст. ст. 1270, 1272 ГК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 таОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5про визначення додаткового строку для подання заяви проприйняття спадщини задовольнити.

Визначити гр. ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини гр. ОСОБА_6, яка померла 10 березня 2015 року, протягом 10-ти днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.М. Алфьорова