Справа № 203/3108/16-ц
Провадження № 2/0203/1124/2016
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 02 серпня 2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, однак сімейне життя з відповідачем перестало складатися через несумісні характери, різні погляди на життя, у звязку з чим спільне господарство, шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачем припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не зявилася, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав, зазначивши, що з червня 2015 року з відповідачем шлюбні стосунки та спільне господарство припинили, а з липня 2015 року проживають окремо.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, у поданому через канцелярію суду заяві позов визнав та просив суд розглядати справу у його відсутності, пояснивши, що з позивачем проживають окремо та спільне господарство не ведуть.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 02 серпня 2003 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №125, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 28 жовтня 2008 року, залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 8). Сторони є батьками народжених у цьому шлюбі дітей: ОСОБА_3, 15 січня 2004року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.9, 10).

Сімейне життя перестало складатися з причин відсутності взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя та виховання дітей, у звязку з чим сторони шлюбні стосунки припинили, спільне господарство не ведуть з червня 2015 року та з липня 2015 року проживають окремо. Спір з приводу поділу сумісного майна подружжя відсутній, як і вирішено за спільною згодою питання проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір?ю (позивачем), про що сторони вказали у поданих через канцелярію суду 29 липня 2015 року заявах.

Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя двох малолітніх дітей, враховує також їх інтереси та зазначає про те, що задля охорони їх інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу та, відтак, можливість прийняти визнання позову відповідачем.

З урахування клопотання позивача суд вважає за можливе в порядку ст. 88 ЦПК України віднести судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 209, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 02 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області =, актовий запис №125 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Колесніченко