справа № 197/509/16-ц
провадження № 2/197/293/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Леонідової О.В.,

при секретареві Гетьманенко О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, вони мають одну спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею, з відповідачем вона не проживає з 20 жовтня 2015 року, коштів на утримання дитини відповідач з квітня 2016р. добровільно не сплачує, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання доньки. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що дитина проживає з нею та її батьками, її батьки пенсіонери, хворіють, батькові робили серйозну операцію на голові, і вона, і дитина хворіють, перебувають на диспансерному обліку, вона щомісяця витрачає кошти на ліки, на теперешній час шлюб розірвано, спору щодо спільного майна немає, оскільки відповідач забрав все, що міг. Також її батьки купували машину, яку залишив собі відповідач, тому він має можливість продати машину та розрахуватись по кредитам.

Відповідач позов визнає частково, згодний сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини з заробітку, оскільки він хворіє, має кредитні зобов'язання та хворих батьків-пенсіонерів (а.с. 28-43). В судовому засіданні відповідач підтримав письмові заперечення, суду пояснив, що з позовом про поділ спільного майна він не звертався, вони з позивачем проживали в будинку її матері, але за спільні кошти робили ремонт, машину, що куплена під час шлюбу, він залишив собі, але вона стара. Зараз він сплачує кредити, з квітня 2016 р. кошти на утримання дитини не надає, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує. Він хворіє, перебуває на диспансерному обліку, своїм батькам він надає близько 3 разів на рік кошти на ліки, також в його батьків є ще один син - його брат.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач з відповідачем перебувають в шлюбі з 23 вересня 2000 року згідно зі свідоцтвом про одруження (а.с. 7) , мають від шлюбу спільну дитину - неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно зі свідоцтвом про народження (а.с. 8). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини з квітня 2016 року не надає.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст 180 СК України.

Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Позивач, відповідач та дитина хворіють хронічними хворобами, перебувають на диспансерному обліці (а.с.53-58). Позивач займає посаду оператора з розрахунків за використаний газ ПАТ "Дніпропетровськгаз" і отримала заробітну плату за шість місяців 26 797,63 грн., відповідач працює слюсарем-ремонтником ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та отримав заробітну плату за шість місяців 42 342,10 грн. (а.с. 46,47), має кредитні зобов'язання (а.с.33-43), батьки відповідача є пенсіонерами, отримують пенсію, батько ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи (а.с. 30-32), інших дітей відповідач не має, ніяких інших утримань по виконавчим документам з нього не проводиться.

Тому суд вважає, що відповідач в змозі платити аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд не приймає заперечення відповідача проти стягнення аліментів в розмірі, запропонованому позивачем, та прохання стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку, оскільки як відповідач, так і позивач та їх спільна дитина також хворіють, перебувають на диспансерному обліку, відповідач не позбавлений права подати позов про поділ спільного майна подружжя з покладенням на позивача частини кредитних зобов'язань, батьки відповідача отримують пенсію, та мають іншого повнолітнього сина, який також зобов'язаний їх утримувати, відповідач отримує заробітну плату, значно більшу за заробітну плату позивача, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі, який підлягав сплаті на дату пред'явлення позову.

Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню згідно ч.1 п.1 ст. 367 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.В. Леонідова