Справа№592/9542/16-ц
Провадження №2/592/2712/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми, у складі суду: головуючого судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Строколіс В.Г., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2016 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 1999 року по 03.10.2016 року. Посилається на те, що з відповідачем мають спільну дитину, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося і він припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки являється працездатною особою, а добровільно сплачувати аліменти відмовляється, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що не має змоги платити 1/4 частину доходів для сплати аліментів, зазначив, що син навчається та отримує стипендію, а також повністю сплачує комунальні платежі.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 4).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми №592/6205/16-ц від 03 жовтня 2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с. 3).

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Статтею 180 Сімейного Кодексу Українивизначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Позивачка посилалася на те, що відповідач працює, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Доказів на спростування чи підтвердження даних обставин відповідач суду не подав, тому суд приходить до висновку про те, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розмір стягуваних аліментів заявлений позивачкою, суд вважає розумним, справедливим та співмірним, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до досягнення дитиною повноліття.

Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до частини 1 статті 191СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191, Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 174 ч. 4, 212, 214, 367 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 18 жовтня 2016 року

Стягнути з ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1, на користь держави 551,20 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю. Корольова