Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2400/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

30 серпня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондрі Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Ясниської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» про стягнення суми втрат частини заробітку у зв'язку з порушенням строків виплати, заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10 травня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» про стягнення суми втрат частини заробітку у зв'язку з порушенням строків виплати, заборгованості по заробітній платі.

В поданій до суду заяві посилався на те, що 12 листопада 2013 року був прийнятий на роботу до відповідача формувальником машинного формування по 1-му розряду, 06 листопада 2014 року звільнений.

Вказував, що відповідач не провів компенсації втрат частки заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати, розмір такої компенсації складає 220 грн.

Також позивач вказував, що відповідачем заробітна плата нараховувалася та виплачувалася з порушенням умов колективного договору, зокрема, заробітна плата нараховувалася з розрахунку за час роботи 7 грн. 57 коп., в той час, коли мала б нараховуватися з розрахунку 8 грн. 03 коп.

З урахуванням заяв про зміну позовних вимог та залишення частини позовних вимог без розгляду, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на його користь 600,20 грн. заборгованості по заробітній платі та 220 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали уточнені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 12 листопада 2013 року згідно наказу № 77 від 12 листопада 2013 року прийнятий на посаду формувальника машинного формування ПАТ «Полтавський машинобудівний завод», звільнений 06 листопада 2014 року згідно з наказом № 68 від 06 листопада 2014 року за ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року з наступними змінами передбачено компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Обставина порушення відповідачем строків виплати позивачу заробітної плати підтверджена дослідженими в справі доказами, в тому числі і інформацією, наданою самим відповідачем (а.с. 64-65).

Розрахунок такої компенсації здійснений позивачем з урахуванням приросту індексу інфляції та не спростований відповідачем.

Тому суд приходить до висновку, що з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути суму компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 220 грн.

На підставі викладеного, позивні вимоги ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення компенсації втрат частини заробітку у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості по заробітній платі суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Як встановлено судом, оплата праці позивача ОСОБА_1 здійснювалася за відрядною системою плати праці.

Згідно зі ст. 90 КЗпП України при відрядній оплаті праці розцінки визначаються виходячи з установлених розрядів роботи, тарифних ставок (окладів) і норм виробітку (норм часу). Відрядна розцінка визначається шляхом ділення погодинної (денної) тарифної ставки, яка відповідає розряду роботи, що виконується, на погодинну (денну) норму виробітку. Відрядна розцінка може бути визначена також шляхом множення погодинної (денної) тарифної ставки, яка відповідає розряду роботи, що виконується, на встановлену норму часу в годинах або днях.

Таким чином при відрядній формі оплати праці розрахунки розміру заробітку працівника за всіма системами оплати праці, що належать до даної форми оплати, засновані на принципі встановлення певної розцінки за конкретно виконану працівником операцію, роботу, виготовлену продукцію або надану послугу. У розрахунку відрядної розцінки беруть участь такі дані, як годинна або денна тарифна ставка, норма часу на здійснення тих або інших робіт, по яких визначається відрядна розцінка і норма виробітку цих самих робіт за зміну.

При цьому тарифні ставки (оклади) є вираженим в грошовій формі абсолютним розміром оплати праці різних груп, категорій і професій робітників в одиницю робочого часу. Залежно від вибраних одиниць робочого часу, тарифні ставки бувають годинні, денні, місячні (оклади). На основі тарифної сітки і тарифної ставки першого розряду розраховуються тарифні ставки кожного подальшого тарифного розряду сітки.

Як встановлено судом, за умовами колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» (як на 2013 рік, так і на 2014 рік) оплата праці працівників підприємства проводиться відповідно тарифним ставкам і схемам посадових окладів. Нові тарифні ставки і посадові оплати згідно з умовами колективного договору вводяться поетапно з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що підприємством при оплаті праці позивача ОСОБА_1 в період роботи 2013 - 2014 років враховано виконання норм виробітку, нормований час, фактично відпрацьоване, відсоток норм виробітку, в результаті чого було розраховано розмір заробітної плати позивача, яка, зокрема, складається з відрядної оплати праці по нарядам, доплати праці за роботу зі шкідливими умовами праці згідно атестації робочих місць, оплати нічних годин праці, премії згідно преміювання працівників відрядників, оплати тарифної відпустки.

При цьому середній тариф (помісячно за періоди праці в 2013-2014 роках) не є меншим, ніж визначено умовами колективного договору та встановленим на законодавчому рівні мінімальним розміром.

Окрім того, як встановлено судом, нарахована позивачу ОСОБА_1 заробітна плата була йому виплачена в повному обсязі в день звільнення.

Тому суд приходить до висновку, що ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» не має заборгованості по заробітній платі перед позивачем ОСОБА_1, а позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір за розгляд справи у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 213- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в сумі 220 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

30.08.2016