АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 2-1562/09
Номер провадження 22-ц/791/1587/16 Головуючий в І інстанції Сорочан Ю.О.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
за участю секретаря:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс" на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.10.2009 року та на ухвалу цього ж суду від 29.01.2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі- продажу дійсним та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 до суду із зазначеним позовом звернулася ОСОБА_5 обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.05.2009 року між нею та відповідачем було досягнуто згоди, щодо продажу їй деревяного житлового будинку сезоно-літнього призначення розташований на бетонному фундаменті літ. «Б.», площею 15,6 кв.м., який знаходиться по вул. Приморській б/н в с. Більшовик, Голопристанського району, Херсонської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:0129. Відповідно до розписки позивачкою за придбання будинку було сплачено відповідачеві 7 500 грн., що підтверджується розпискою. ОСОБА_6 в свою чергу зобовязувався оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку та зареєструвати його в бюро технічної інвентаризації до 20.07.2009 року. Однак, ОСОБА_6 ухилявся від взятих на себе зобовязань, у звязку з чим ОСОБА_5 просила визнати договір купівлі-продажу від 20.05.2009 року деревяного житлового будинку сезоно-літнього призначення розташованого на бетонному фундаменті літ. «Б.», площею 15,6 кв.м, який знаходиться по вул. Приморській б/н в с. Більшовик, Голопристанського району, Херсонської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:0129, та що належав відповідачеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 05.07.2006 року виданого виконкомом Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, укладений між позивачкою та ОСОБА_6 дійсним. Визнати за ОСОБА_5 право власності на деревяний житловий будинок сезоно- літнього призначення розташованого на бетонному фундаменті літ. «Б.», площею 15,6 кв.м, який знаходиться по вул. Приморській б/н в с. Більшовик, Голопристанського району, Херсонської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:0129.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.10.2009 року визнано договір купівлі-продажу деревяного житлового будинку сезоно- літнього призначення площею 15,6 кв.м, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:0129 в с. Більшовик, Голопристанського району Херсонської області, укладений 20.05.2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсним та визнано право власності ОСОБА_5 на цей будинок.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.01.2010 року по цій же справі внесено виправлення до рішення від 27.10.2009 року виклавши резолютивну частину в такій редакції: «Визнати договір купівлі- продажу деревяного житлового будинку сезонно літнього призначення площею 15,6 кв.м., розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:0129 в с. Більшовик, вул. Приморська, б/н, Голопристанського району Херсонської області, укладений 20.05.2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсним та визнати право власності ОСОБА_5 на цей будинок».

Не погодившись з таким рішенням суду ТОВ «Херсонавтотранс» подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. ТОВ «Херсонавтотранс» наділений майновим правом на користування земельною ділянкою відповідно до державного акту на право постійного користування землею, на якій розміщені спірний деревяний житловий будинок сезонно- літнього призначення літ. «В», що безпідставно в порушення діючого законодавства України введено в цивільний оборот як обєкт нерухомого майна (рішення апеляційного суду Херсонської області від 23.05.16 року по справі №2-56/09), то апелянт має майнове право «право очікування» як на будівництво самого пансіонату на вказаній земельній ділянці так і на введення його в експлуатацію, так і на право отримання в майбутньому у власність або на правах оренди всієї вказаної земельної ділянки. Отже, задоволення позову судом першої інстанції призвело до захоплення земельної ділянки з боку позивача по справі, чим порушено принципи, наведені у ст. 3 ЦК України. Також судом першої інстанції 29.01.2010 року прийнято ухвалу щодо виправлення описки у рішенні суду від 27.10.2009 року, при цьому резолютивну частину рішення змінено та викладено у новій редакції. На підставі чого, ТОВ «Херсонавтотранс» просило рішення суду першої інстанції скасувати в повному обсязі та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити. Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.01.2010 року скасувати в повному обсязі.

Представниця ТОВ «Херсонавтотранс» - ОСОБА_7, у судовому засіданні, на задоволення апеляції наполягала, з підстав зазначених у скарзі.

Інші учасники процесу до суду не зявилися про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які зявилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ТОВ «Херсонавтотранс» підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторони по справі виконали всі істотні умови договору відповідно до розписки від 20.05.2009 року, то такий договір слід визнати дійсним та визнати право власності на житловий будинок сезонно- літнього призначення за ОСОБА_5

Однак, колегія суддів вважає, що до такого висновку суд дійшов без повного зясування обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень п.п.2,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням по справі нового рішення. Також, оскільки оскаржувана ухвала суду від 29.01.2010 року є похідною від оскаржуваного рішення суду, то і вона не може залишатись у силі та підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2009 року ОСОБА_5 та відповідач домовлялись щодо купівлі-продажу деревяного житлового будинку сезоно- літнього призначення розташований на бетонному фундаменті літ. «Б.», площею 15,6 кв.м., який знаходиться по вул. Приморській б/н в с. Більшовик, Голопристанського району, Херсонської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:0129. Відповідно до розписки, позивачкою за придбання будинку було сплачено відповідачеві 7 500 грн., про що складено розписку. Нотаріально договір купівлі-продажу сторонами не оформлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 24.02.2016 року по справі №2-1177/09 встановлено, що згідно договору дарування від 13.07.2006 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_8 дачний будиночок літ. «Б», загальною площею 15,6 кв.м., які розташовані в с. Більшовик по вул. Приморська, б/н, Голопристанського району Херсонської області на території пансіонату «Дружба» (а.с.48-50).

Також з вказаного рішення вбачається, що право власності у ОСОБА_6 на дачний будинок літ. «Б», виникло на підставі свідоцтва про право приватної власності від 05.07.2006 року виданого на підставі рішення виконкому Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 37, тобто на підставі того ж самого документа який додано до матеріалів справи у справі №2-1562/09 за позовом ОСОБА_5

Таким чином, спірний дачний будиночок було подаровано відповідачем ОСОБА_6 на імя ОСОБА_8 ще у 2006 році та в наступному вже в другий раз реалізовано той же самий обєкт іншій особі ОСОБА_5 на підставі розписки у 2009 році.

Відповідно до рішення апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2016 року по справі №2-56/09 встановлено, що розпорядженням від 27.10.2009 року Радою Міністрів УРСР у Херсонському територіальному виробничому обєднанню «Херсонавтотранс» надано земельну ділянку для будівництва пансіонату на 400 місць. На підставі даного розпорядження виконавчим комітетом Голопристанської районної ради народних депутатів видано ХТВО «Херсонавтотранс» державний акт № 065660 про право постійного користування земельною ділянкою площею 5,2 га для будівництва пансіонату в оздоровчій зоні «Каркініт»

Також, до ТОВ «Херсонавтотранс» перейшло право користування земельною ділянкою площею 5,2 га бази відпочинку «Дружба», що, окрім того, встановлено рішенням Господарського суду Херсонської області від 26 березня 2008 року, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 23 вересня 2008 року та постановою Вищого господарського суду України від 23 грудня 2008 року по справі № 10/57-0-08 за позовом ВАТ «Херсонавтотранс» до Круглоозерської сільської ради, третя особа ОСОБА_6 про визнання рішення ради частково недійсним, яким визнано недійсними пункти 1,2 рішення Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 20 грудня 2002 року № 51 (про припинення права постійного користування земельною ділянкою Товариства площею 5,2 га, визнання таким, що втратив чинність Державного акту на право користування землею № 065660 серії Б, виданого Херсонському територіально-виробничому обєднанню «Херсонавтотранс»); визнано недійсним рішення Круглоозерської сільської ради № 72 від 21 вересня 2006 року (про вилучення з користування Товариства земельної ділянки орієнтованою площею 0,80 га рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку «Дружба» с. Більшовик та передачу до земель запасу с. Більшовик).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскаржуваним рішенням зачіпаються права апелянта в частині користування земельною діялнкою, на якій розташований деревяний будинок сезонно- літнього призначення літ. «Б», розміщений на бетонному фундаменті, площею 15,6 кв.м.

Згідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмові формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Таким чином, оскільки договірні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо купівлі-продажу не були оформлені у передбаченому законом порядку ( договір нотаріально не посвідчений та не зареєстрований, тому він не може вважатись укладеним, а відтак і не може бути визнаний дійсним у порядку, передбаченому ст.220 ЦК України, на яку помилково послався суд як на підставу для задоволення позову. Також всупереч вимогам ст.60 ЦПК України суду не надано належних та допустимих доказів про те, що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу належного йому майна.

Також, колегія суддів погоджується із доводами ТОВ «Херсонавтотранс» про те, що ОСОБА_6 до продажу предмету спору позивачці, було відчужено вказане майно третій особі на підставі договору дарування, а відтак договір між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не може бути визнаний дійсним і з цих підстав.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_5 є необгрунтованими та задоволеними бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.10.2009 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити за необгрунтовністю.

Ухвалу цього ж суду від 29.01.2010 року скасувати.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3