ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4250/16-ц
Провадження № 2/210/1758/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"13" грудня 2016 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу в складі:
головуючого судді Літвіненко Н.А.
при секретарі Севанян М. Б.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданн і в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_3 посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2013 року, який зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 60.
Від спільного подружнього життя має малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з погіршенням взаємовідносин та непорозумінням один одного, несумісністю характерів та різними поглядами на життя. З серпня 2016 року припинено подружнє життя, разом не мешкають, спільне господарство не ведеться.
Вказує, що відповідач вигнав її разом з сином з квартири, постійно ображає. Крім того, Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу розглядалась справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ознаками складу правопорушення, передбаченого ст.. 173-2 ч. КУпАП, а саме вчинення насильства в сім'ї особою. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає, а в разі його виникнення будуть вирішувати відповідно до вимог законодавства України
Зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з початку серпня 2016 року, спільного господарства не мають, сумісне проживання припинено. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння між ними та відсутності сімейного вогнища, переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам. Майна, що є спільною власністю сторін немає.
Просить час на примирення не надавати, так як проживають окремо, не мають спільних інтересів.
Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. З наявного в матеріалах справи зворотнього поштового повідомлення вбачається, що повістка про виклик до суду надсилалась відповідачу ОСОБА_3 за адресою його реєстрації, зазначеною в позовній заяві, проте повернулись без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання.
Виходячи з положень ч. 4 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 березня 2013 року, який зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 60, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 247493.
Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 554089. Малолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Шлюбні відносини між сторонами були припинені з серпня 2016 року, разом не мешкають, спільне господарство не ведеться. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося у звязку з погіршенням взаємовідносин та непорозумінням один одного, несумісністю характерів та різними поглядами на життя. Сторони проживають окремо, не мають спільних інтересів. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю сторін немає, а в разі його виникнення будуть вирішувати відповідно до вимог законодавства України
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Конституцією України проголошена охорона сім'ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу ОСОБА_4, відповідачу - Романов.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 111, 112, 115 СК України, ст.ст. 10, 11, 212, 213, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб, укладений 01 березня 2013 року між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Домаскіна) ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 60 розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу - ОСОБА_3, відповідачу Романов.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Н. А. Літвіненко