У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Мазур Л.М., НагорнякаВ.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_7 про скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі, за касаційною скаргою Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до Чернівецької міської ради, ОСОБА_7 про скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі.

Позивачі посилались на те, що вони є власниками квартир в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1. З листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин позивачам стало відомо про наявність рішення 48 сесії Чернівецької міської ради 6 скликання 27 березня 2014 року про затвердження проекту відведення та надання ОСОБА_7 в оренду земельної ділянки площею 0,0089 га по АДРЕСА_1 для обслуговування гаражу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Чернівецької міської ради про визнання права власності визнано за ОСОБА_7 право власності на самочинно збудований гараж по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці скасовано та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Вважали, що рішення Чернівецької міської ради було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, порушує їх законні права як власників квартир в будинку АДРЕСА_1.

Позивачі просили скасувати рішення 48 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 27 березня 2014 року № 1163 в частині затвердження проекту відведення та надання ОСОБА_7 в оренду земельної ділянки площею 0,0089 га по АДРЕСА_1 для обслуговування гаража. Визнати недійсним договір оренди землі від 14 квітня 2014 року № 8857, укладений між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_7

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року, позов задоволено.

Скасовано рішення 48 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 27 березня 2014 року № 1163 в частині затвердження проекту відведення та надання ОСОБА_7 в оренду земельної ділянки площею 0,0089 га по АДРЕСА_1 для обслуговування гаража.

Визнано недійсним договір оренди землі від 14 квітня 2014 року № 8857, укладений між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_7

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Чернівецька міська рада, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням 48 сесії Чернівецької міської ради шостого скликання 27 березня 2014 року затверджено проект відведення та надання ОСОБА_7 в оренду земельної ділянки площею 0,0089 га по АДРЕСА_1 для обслуговування гаража.

14 квітня 2014 року на підставі даного рішення Чернівецька міська рада та ОСОБА_7 уклали договір оренди землі № 8857, відповідач прийняв в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 листопада 2011 року позов ОСОБА_7 до Чернівецької міської ради про визнання права власності задоволено, визнано за ОСОБА_7 право власності на самочинно збудований гараж по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня 2015 року вказане рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців скасовано та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено, оскільки встановлено, що ОСОБА_7, який є власником квартири № 1 по АДРЕСА_1, самочинно побудував гараж на прибудинковій території, що перебуває у його користуванні як співвласника будинку.

ОСОБА_4 є власницею квартири № 2 по АДРЕСА_1, ОСОБА_5 є власницею квартири № 3 по АДРЕСА_1, ОСОБА_6 є власницею квартири № 5 по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 ст. 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди земельної ділянки) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що ОСОБА_7 на прибудинковій території по АДРЕСА_1 самочинно побудував гараж. Право власності на гараж скасовано рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня 2015 року, а отже відсутні підстави для виділення землі під гараж. Також при прийнятті рішення Чернівецькою міської радою в частині затвердження та відведення та надання ОСОБА_7 в оренду земельної ділянки обслуговування гаража не були враховані інтереси та права співвласників будинку.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Чернівецької міської ради відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

В.М. Коротун Л.М. Мазур В.А. Нагорняк