УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 15 листопада 2012 року ОСОБА_6 вніс на депозитний рахунок приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9. грошові кошти в сумі 47 101 грн 21 коп. для передачі їх позивачеві в рахунок виконання зобов'язань за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Гриценком Є.В. № 471.

25 грудня 2012 року відповідачка направила йому повідомлення про надходження коштів та роз'яснила, що вони повинні бути отримані ним не пізніше 15 листопада 2015 року, а також наслідки їх неотримання в зазначений строк.

9 вересня 2014 року представник ОСОБА_8, яка діяла в його інтересах на підставі нотаріально засвідченої довіреності, надіслала відповідачці письмову заяву про перерахування коштів на її рахунок. 16 лютого 2015 року його представник повторно звернулася до нотаріуса з аналогічною заявою.

В подальшому рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні її позову про зобов'язання ОСОБА_9. перерахувати з депозитного рахунку нотаріуса належні ОСОБА_4 кошти, оскільки не було відкрито рахунок депонента.

21 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до відповідачки з заявою про видачу коштів та повідомив їй номер рахунку, відкритий на його ім'я в публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Враховуючи викладені обставини та те, що грошові кошти йому так і не були перераховані, просив стягнути з приватного нотаріуса на його користь 47 101 грн 21 коп. з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2016 року, ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення п. 9 Глави 21 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх порушених прав.

Колегія погоджується з такими висновками судів.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з приватного нотаріуса ОСОБА_9. на його користь внесену 15 листопада 2012 року ОСОБА_6 грошову суму 47 101 грн 21 коп. з урахуванням 3 % річних - 1 540 грн 79 коп. та інфляційних втрат - 29 202 грн 75 коп. на підставі ч. 1 ст. 27 Закону України «Про нотаріат» та ст. 1212 ЦК України (а.с. 2-8, 99).

Суди правильно зазначили, що спірні правовідносини не є деліктними та кошти, які надійшли на рахунок нотаріуса, не є набутими без достатньої правової підстави.

Згідно із п. 9 Глави 21 Розділу 11 Порядку видача з депозиту нотаріуса грошових сум депонентам проводиться на підставі платіжних доручень приватних нотаріусів шляхом безготівкового перерахування на рахунок депонента або переказу коштів для виплати готівкою в банку, проте з такими вимогами позивач до суду не звертався.

За таких обставин, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скаргивисновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до оцінки доказів, однак відповідно дост. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик