№2/263/3272/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про виділення в натурі 1/3 частини квартири №8 в житловому будинку №72 по вулиці Краснофлотській у місті Донецьку, загальною площею 71.9 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м.

Позивачка у поданій до суду, належним чином оформленій заяві, просить також в порядку забезпечення позову накласти арешт на вказаний обєкт нерухомості, належний на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3, а також ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2). Відомості підтверджені інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №72070757 від 02.11.2016 року. Вважає, що невжиття вказаних заходів може ускладнити майбутнє виконання рішення суду у випадку задоволення позову, також зі сторони відповідача можуть бути виконані навмисні дії по відчуженню спірного майна.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою позивача може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно із п.4 Постанови Пленуму Верховного суду від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України суд розглянув заяву без повідомлення відповідача та інших осіб, що приймають участь у справі.

Матеріали справи дають суду підстави, вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне накласти арешт (заборону відчуження) на вищезазначене жиле приміщення.

Керуючись ст.ст.151-153, ст.293 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №8 в житловому будинку №72 по вулиці Краснофлотській у місті Донецьку, загальною площею 71.9 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН відсутній), а також ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), відповідно до свідоцтва про право власності №1025, виданого Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради 17 червня 2011 року,

Копію ухвали, яка є обовязковою для виконання, направити Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради та особам, що беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя В.О. Ковтуненко