Справа № 216/7207/15-ц
Провадження № 2/216/563/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мясоєдової О.М.,

за участі секретаря - Усік М.О.,

представника позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - Каминіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у місті Кривому Розі про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила та обгрунтовувала тим, що її матері - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за життя, на праві приватної власності належала 1/8 частина житлового будинку з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,0265 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, єдиним спадкоємцем вказаного вище спадкового майна, стала тільки вона, внаслідок чого, звернулася до державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її матері, однак, у видачі вказаного свідоцтва нотаріусом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що адреси розташування об'єктів нерухомого майна, що входять до складу спадкового майна, мають розбіжності, а саме: у договорі дарування 1/8 частки житлового будинку з надвірними побудовами від 26.01.2000 року, адреса вказана «АДРЕСА_1», а у договорі дарування земельної ділянки, адреса вказана як «АДРЕСА_1», до того ж, у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, оформлений належним чином на ім'я померлої, а саме - нею не отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку та не зареєстровано його в уповноваженому на те органі.

Так, дійсно, ОСОБА_5, будучи людиною не обізнаною в області права, не знала, маючи на руках договір дарування земельної ділянки, оформлений на своє ім'я, про обов'язковість отримання ще й державного акту на право власності на земельну ділянку та про державну реєстрацію його у відповідних державних органах, до того ж враховуючи скрутне фінансове становище, сімейні проблеми тощо, за життя так і не встигла, як того вимагають приписи чинного в Україні законодавства, оформити належним чином своє право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Щодо розбіжностей у зазначенні адреси житлового будинку та земельної ділянки вона зазначає, що спадковий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності кільком співвласникам і його адреса є саме АДРЕСА_1, очевидно, що зазначення адреси земельної ділянки, на якій розташовано спадкову частку даного будинку з літерою «Б» є не правильним та у такій адресації земельної ділянки допущено помилку, яку необхідно виправити.

Тому вона просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0265 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Представник позивачки в судовому засіданні вимоги уточненої позовної заяви підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення уточнених вимог ОСОБА_3 не заперечувала.

Заслухавши представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що вимоги уточненої позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 12), ОСОБА_5 є матір'ю позивачки.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 (а.с. 11), ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до договору дарування від 26.01.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М., реєстровий номер: 1-332 (а.с. 9), ОСОБА_5, за життя, на праві приватної власності належала 1/8 частина житлового будинку з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. А також згідно з договором дарування земельної ділянки серія АВМ №303849 від 20.06.2000 року (а.с. 10) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 25.03.2014 року (а.с. 13), ОСОБА_5 також належала земельна ділянка площею 0, 0265 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно наданої суду копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 вбачається, що позивачка ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею, оскільки ОСОБА_7 надала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2015 року (а.с. 8), у зв'язку з тим, що адреси розташування об'єктів нерухомого майна, що входять до складу спадкового майна, мають розбіжності, а саме: у договорі дарування 1/8 частки житлового будинку з надвірними побудовами від 26.01.2000 року, адреса вказана «АДРЕСА_1», а у договорі дарування земельної ділянки, адреса вказана як «АДРЕСА_1», до того ж, у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, оформлений належним чином на ім'я померлої, а саме - нею не отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку та не зареєстровано його в уповноваженому на те органі.

Відповідно до листа Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізького бюро технічної інвентаризації» № 216 від 05 лютого 2016 року, право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: . АДРЕСА_1 зареєстровано на ім'я: ОСОБА_5 у розмірі 1/8 частки, ОСОБА_8 у розмірі ? частки, ОСОБА_9 у розмірі ? частки, ОСОБА_10 у розмірі 1/8 частки.

Статею 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1261 ЦК України визначається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Крім того, відповідно до пункту "а" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", п. 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що уточнений позов визнано представником відповідача в повному обсязі, судом вбачаються обґрунтовані підстави для визнання за ОСОБА_3 права власності у порядку спадкування після смерті її рідної матері на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 уточнивши адресу такої земельної ділянки, оскільки іншим чином захистити свої майнові права та реалізувати своє право розпоряджатися таким майном у неї відсутня можливість.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1234,1262, 1296, 1297 ЦК України, пункту "а" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 61, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у місті Кривому Розі про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0, 0265 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми при оголошенні рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.М. Мясоєдова