Єдиний унікальний номер 243/8375/15-ц Номер провадження 22-ц/775/298/2016
Єдиний унікальний номер 243/8375/15-ц Головуючий у 1 інстанції Чемодурова Н.О
Номер провадження 22-ц/775/298/2016 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів: Корчистої О.І., Тимченко О.О.

за участю секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», третя особа Повне товариство «Ломбард Віра» ОСОБА_2 і Компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», третя особа Повне товариство «Ломбард Віра» ОСОБА_2 і Компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та прийняти нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки висновки суду не відповідають нормам матеріального права, а також суперечать доказам, які досліджені судом: не прийнято до уваги, що договорами на користування індивідуальними сейфами та загальними умовами надання банківських фінансових та інших послуг фізичним особам затвердженими рішенням Правління ПАТ «Промінвестбанк» від 06 лютого 2014 року передбачено зобов'язання банку забезпечити збереження наданих їй в користування індивідуальних сейфів, оскільки це не було зроблено банком порушено взяті зобовязання, що є підставою для відшкодування збитків; судом безпідставно не прийняті до уваги в якості доказів зберігання у сейфах певного майна, надані позивачем документи та показання свідків, оскільки спірні правовідносини не передбачають особливих способів доказування; суд необґрунтовано зробив висновок про відсутність вини банку у відмові в допуску до орендованих індивідуальних сейфів, оскільки це мало місце 18 липня 2014 року, а особливий режим роботи банківської системи в Донецькій області було запроваджено 21 липня 2014 року, також не відповідає дослідженим судом доказам і висновок суду про недоведеність факту руйнування депозитарію Горлівського відділення ПАТ «Промінвестбанк».

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги.

Представник третьої особи Повного товариства «Ломбард Віра» ОСОБА_2 і Компанія» до суду не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом при розгляді справи було встановлено, що 30 вересня 2013 року між сторонами укладений договір №0122/073 на користування індивідуальним сейфом, 07 липня 2014 року укладений договір про внесення змін №0009 до договору, яким змінено строк дії договору; 12 травня 2014 року, 13 травня 2014 року та 03 липня 2014 року були укладені відповідно договори №0182/073, №0183/073 та №0194/073; 22 липня 2014 року складено акт про не допуск ОСОБА_1 до депозитарію АТ «Промінвестбанк» 18, 21 та 22 липня 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не доведена неправомірність дій відповідача, наявність безпосереднього причинного звязку між діями та шкодою, факт завдання шкоди та її розмір.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Так, відповідно до ст..970 ЦК України банк може передати поклажодавцеві індивідуальний банківський сейф (його частину або спеціальне приміщення) для зберігання у ньому цінностей та роботи з ними. Банк видає поклажодавцеві ключ від сейфа, картку, що ідентифікує поклажодавця, інший знак або документ, що посвідчує право його пред'явника на доступ до сейфа та одержання з нього цінностей. Банк приймає від поклажодавця цінності, контролює їх поміщення у сейф та одержання їх із сейфа.

Отже, відносини зберігання банками цінностей за передбаченими даною статтею договорами практично не врегульовані, тому останні вільні у визначенні примірних умов таких договорів і в пропонуванні їх потенційним клієнтам.

Як виходить із змісту договору №0122/073 на користування індивідуальним сейфом, укладеному між сторонами 30 вересня 2013 року (п.5.2) банк гарантує наймачу недоторканість вмісту сейфа третіми особами, крім випадків, передбачених цим договором та чинним законодавством України. Банк не несе відповідальності за вміст сейфа наймача, а також по зобовязанням наймача перед третіми особами (т.1 арк.спр.8). Аналогічний пункт міститься також в укладених між сторонами договорах №0194/073 на користування індивідуальним сейфом від 03 липня 2014 року (т.1 арк..спр.15), №0182/073 на користування індивідуальним сейфом від 12 травня 2014 року, №0183/073 на користування індивідуальним сейфом від 13 травня 2014 року (т.2 арк.спр.1-6).

Але з листа Обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» від 28 липня 2014 року вбачається, що 28 липня 2014 року будівля Горлівського відділення ПАТ «Промінвестбанк» в Донецькій області, розташована за адресою Донецька область м.Горлівка вул..Петровського, 1 захоплена невстановленими збройними особами т.1 арк..спр.96).

На підставі ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 2. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ч.1 ст..614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. 2. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Отже, з матеріалів справи виходить, що відсутня вина відповідача в незабезпеченні виконання взятих на себе зобовязань щодо збереження недоторканості вмісту сейфа третіми особами.

Крім того, згідно з ч.1 ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

При цьому згідно з пунктом 1 частини першої статті 263 ЦК України під непереборною силою розуміється надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Згідно з частиною другою статті 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Факт захоплення будівлі банку, де перебували індивідуальні сейфи позивача, збройними особами, є надзвичайною за даних умов подією, що не залежала від волі відповідача.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач повинен відшкодувати спричинені невиконанням зобовязання збитки, необґрунтовані.

В апеляційній скарзі позивач посилалась на те, що її безпідставно не допустили до депозитарію 18 липня 2014 року, на що суд не звернув належної уваги.

Дійсно, з акту від 22 липня 2014 року виходить, що 18, 21 та 22 липня 2014 року позивача не допустили до депозитарію (т.1 арк..спр.22).

Розпорядженням ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 21 липня 2014 року №395-р (т.1 арк..спр.94) тимчасово призупинена діяльність всіх відокремлених підрозділів банку в м.Донецьк, Обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м.Луганськ, Горлівського, Макіївського відділень та Роздрібного без балансового відділення №37 ПАТ «Промінвестбанк» в Донецькій області з 21 липня 2014 року.

В той же час виходячи зі змісту Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" з 14 квітня 2014 року проводиться антитерористична операція, в тому числі і на території м.Горлівка, де було розташовано відділення відповідача (Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція Донецька область, затверджений Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України".

Отже, у відповідача були підстави для забезпечення безпеки своїх працівників.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновків суду про недоведеність факту руйнування депозитарію ґрунтується на тому, що суд першої інстанції невірно оцінив докази надані сторонами.

Апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, враховуючи повноваження суду апеляційної інстанції щодо оцінки доказів.

Також апеляційний вважає вірними висновки суду першої інстанції про недоведеність в судовому засіданні розміру збитків спричинених позивачу.

Доводи апеляційної скарги в цій частині стосуються лише оцінки доказів.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий І.О.Дундар

Судді: О.І.Корчиста

ОСОБА_5