УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП», третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном, та позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП», ОСОБА_4 про визнання права власності на торгівельний комплекс, усунення перешкод у користуванні торгівельним комплексом та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП» (далі - ТОВ «Сапсан-СП») звернулось до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 737/5117/14-ц від 14 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню з моменту його пред'явлення до державної виконавчої служби, а саме з 10 липня 2015 року.

На обґрунтування заяви ТОВ «Сапсан-СП» посилалось на те, що 10 липня 2015 року відділом державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції м. Києва було відкрито виконавче провадження ВП №48091711 про примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 02 липня 2014 року у справі № 737/5117/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Сапсан-СП» за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_5, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном та за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Сапсан-СП», ОСОБА_4 про визнання права власності на торгівельний комплекс, усунення перешкод у користуванні торгівельним комплексом; вказаним рішенням зобов'язано ТОВ «Сапсан-СП», ОСОБА_4 та інших юридичних та фізичних осіб усунути перешкоди у користуванні торгівельним комплексом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом звільнення зайнятого торгівельного комплексу протягом п'яти днів з дня набрання законної сили рішенням суду; саме рішення до виконавчої служби не надано.

Заявник вказав, що зазначеного вище рішення суду не існує, а виконавчий лист є підробленим, оскільки при збільшенні печатки суду та підпису судді і секретаря вбачається, що текст виконавчого листа надруковано поверх відбитку печатки, а підпис судді та секретаря зроблено також поверх відбитку печатки.

Крім того зазначав, що ухвала про відкриття провадження у вказаній справі, позовна заява, повідомлення про розгляд справи, рішення суду від 02 липня 2015 року на адресу ТОВ «Сапсан-СП» не надходили, а згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень справа № 737/5117 суддею Золотарьовим О.Ю. у 2014 році не розглядалась.

З огляду на вказане та посилаючись на те, що справа не могла розглядатися Ленінським районним судом м. Луганська у відповідності до ст. 109 ЦПК України, а тому виконавчий лист видано помилково, ТОВ «Сапсан-СП» просило визнати виконавчий лист № 737/5117/14-ц від 14 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Сапсан-СП» задоволено, ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою заяву ТОВ «Сапсан-СП» задоволено.

Визнано виконавчий лист № 737/5117/14-ц від 14 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню з 10 липня 2015 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Сапсан-СП» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ТОВ «Сапсан-СП» на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що розглянути питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню можливо лише за умови відновлення втраченого провадження, проти чого заперечує заявник.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу місцевого суду та задовольняючи заяву, виходив із відсутності рішення Ленінського районного суду міста Луганська № 437/5117/14-ц від 02 липня 2014 року в Єдиному Державному реєстрі судових рішень, а також відсутності автоматизованої системи документообігу програми Д-3 Ленінського районного суду м. Луганська; врахувавши постанову Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року, з якої вбачається, що під час опитування, проведеного відповідно до ст. 232 КПК України у режимі телефонної конференції, суддя Золотарьов О.Ю. повідомив, що справа №437/5117/14-ц ним не розглядалася і виконавчий лист від 14 липня 2014 року у цій справі він не видавав, а тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, оскільки ОСОБА_5 не надано будь-яких доказів на підтвердження існування рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 02 липня 2014 року на підставі якого видано виконавчий лист.

Апеляційним судом також вмотивовано свої висновки тим, що за інформацією старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0018504, відкритого 20 листопада 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 191, ст. 356 КК України, було перевірено факти, викладені у заяві ОСОБА_4 від 14 липня 2015 року щодо використання підробленого виконавчого листа Ленінського районного суду м. Луганська у справі № 437/5117/14-ц, а 13 серпня 2015 року відомості про вчинення цього кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана