14 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Бойко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики в розмірі 12 454 грн. 75 коп. та судових витрат.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.12.2015 року він позичив відповідачу 10 000 грн. на умовах повернення грошових коштів до 31.12.2015 року.
Вказані відносини оформлені розпискою.
У визначений сторонами угоди строк ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконав.
Посилаючись на викладене позивач просить суд стягнути з боржника суму позики з у вищезазначеному розмірі та пеню в розмірі 2 514 грн. 13 коп.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених у заяві підстав, просить суд його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.
За таких обставин, визнавши докази, надані позивачем, достатніми для вирішення справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення.
Представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 03.12.2015 року позичив ОСОБА_2 10 000 грн. строком до 31 грудня 2015 року. Договір позики оформлений розпискою (а.с. 6).
Як вбачається з пояснень представника позивача, кошти відповідач так і не повернув, внаслідок чого ОСОБА_1 змушений був звернутися до суду.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України по договору позики одна сторона передає другій стороні у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.
Частиною 2 статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути подана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передавання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Аналізуючи обставини справи та вказані норми закону, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення суми боргу в розмірі 10 000 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення пені в розмірі 2 514 грн. 13 коп. зазначена вимога також підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Частиною 3 статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Умовою договору позики, укладеного між сторонами у справі, встановлено, що у разі порушення умов договору позичальник сплачує позикодавцю 1 000 грн. за кожний день прострочення.
Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
При цьому відповідно ч. 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно розрахунку, надано позивачем, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 12 514 грн. 13 коп.
Аналізуючи викладене в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Задовольняючи позов, суд відповідно статті 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати - суму сплаченого при зверненні судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10,60,88, 213-215 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 10 000 грн., пеню в розмірі 2 514 грн. 13 коп. та судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя