АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4037/16 Головуючий 1 інст. Закопайло В.В.
Справа № 613/1798/15-ц Доповідач Бурлака І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» червня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2. В обґрунтування свого позову посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0890 га, які знаходяться за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Бєляєва, № 60.

Зазначила, що вказане майно вона отримала у спадок від свого батька ОСОБА_3, померлого у 2014 році за заповітом, в якому вказано, що в цьому будинку право довічного проживання має ОСОБА_4, її брат. За життя свого батька вона не проживала в будинку, оскільки її брат чинив їй перешкоди в цьому.

Починаючи з 2010 року ОСОБА_4 почав проживати разом з ОСОБА_2, розпивати спиртні напої та вести антисоціальний спосіб життя. Не маючи права користування та розпорядження майном, ОСОБА_2 систематично порушувала правила суспільного життя, псувала та пошкоджувала житлове приміщення, все майно, що знаходилося в ньому, використовувала на власний розсуд, хоча не мала жодного права власності на нього.

Зазначила, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, часто влаштовує сварки та навіть бійки, принижує її перед сусідами та родичами, своїми діями всіляко налаштовує її брата проти неї, підбурює його до сварок із нею, навіть до бійок, їй неодноразово доводилось викликати міліцію аби захиститись від неї. Правоохоронними органами декілька разів виносились постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2; дільничним Богодухівського РВ ГУМВС України з ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду з попередженням про можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, але висновків з цієї бесіди ОСОБА_2 не зробила і надалі допускає антигромадську поведінку.

Вказала, що вона має намір переїхати жити до зазначеного будинку, проте не може цього здійснити, оскільки проживання відповідача створює перешкоди їй у користуванні та розпорядженні майном та тягне за собою додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Просила виселити ОСОБА_2 з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення, що розташований за адресою: м. Богодухів, вул. Бєляєва, № 60 та належить їй на праві приватної власності; стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1, через свого представника, подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, рішення суду скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог позивача.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи з 19 травня 2015 року ОСОБА_1 за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом є власником житлового будинку № 60 за адресою: місто Богодухів Харківської області вулиця Бєляєва разом з службовими будівлями та спорудами: нежитлова прибудова літ. А-1-1, А-2-1, тамбур літ. А, б, літня кухня літ. Б, сараї літ. Г,Е,Д, погріб літ. В, навіс літ. К, вбиральня літ. З, гараж літ. Ж, ворота літ. № 1, паркан літ. № 2, колонка літ. № 3, вигрібна яма літ. № 4. У свідоцтві про право на спадщину за заповітом також зазначено, що в цьому будинку право довічного проживання має ОСОБА_4

Однак, як вбачається з матеріалів справи в спірному будинку проживає ОСОБА_4 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_2

Статтею 1238 ЦК України визначено предмет заповідального відказу.

На спадкоємця, до якого переходить житловий будинок, квартира або інше рухоме або нерухоме майно, відповідач має право покласти обовязок надати іншій особі право користування ними. Право користування житловим будинком, квартирою або іншим рухомим або нерухомим майном зберігає чинність у разі наступної зміни власника. Право користування житловим будинком, квартирою або іншим рухомим або нерухомим майном, одержане за заповідальним відказом, є таким, що не відчужується, не передається та не переходить до спадкоємців відказоодержувача. Право користування житловим будинком, квартирою або іншою будівлею, надане відказоодержувачеві, не є підставою для проживання у них членів його сім'ї, якщо у заповіті не зазначено інше.

Із змісту цієї статті вбачається, що відказ може породжувати право членів сім'ї відказоодержувача на користування нерухомим спадковим майном, лише якщо кожен з цих членів сім'ї прямо вказаний як відказоодержувач. Дане тлумачення випливає з того, що відказ завжди є персоніфікованим і встановлює право у конкретної особи легатарія, а не у певної соціальної групи, хоча і невеликої за кількістю людей.

Таким чином, право користування на спірне нерухоме майно має тільки ОСОБА_4, який набув його за заповідальним відказом. Інші особи, зокрема співмешканка ОСОБА_2 такого права не набула.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1

У звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область місто Богодухів, вулиця Бєляєва, № 60, що належить на праві власності ОСОБА_1 без надання іншого житла та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487, 20 грн. судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії