Справа № 361/3209/16-ц
Провадження № 2/361/2101/16
УХВАЛА

22 червня 2016 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Маценко Н.П. вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами, 3 % річних та інфляційних з суми боргу за договором позики грошових коштів

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення процентів за користування коштами, 3 % річних та інфляційних з суми боргу за договором позики грошових коштів.

07.06.2016 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення даного позову, в якій просить заборонити ОСОБА_3 надавати у користування квартиру АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності; заборонити Броварському РВ УДМС у Київській області здійснювати реєстрацію місця проживання/перебування будь-яких осіб у вищевказаній квартирі; накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0056, що розташована за адресою Київська область, Обухівський район, с. Ленди провул. Зелений та квартиру АДРЕСА_2, що належать ОСОБА_3 ; накласти арешт на все інше рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Частиною 2 статті 152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, а саме щодо заборони ОСОБА_3 надавати у користування квартиру АДРЕСА_1 та заборони Броварському РВ УДМС у Київській області здійснювати реєстрацію місця проживання/перебування будь-яких осіб у вищевказаній квартирі не є співмірними із заявленими ним позовними вимогами та не пов'язані зі змістом позовних вимог про стягнення боргу.

Відповідно до абз.1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Щодо вимог про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_3: земельну ділянку та квартиру, то вказані обєкти нерухомого майна обтяжені іпотекою, про що свідчить витяг із Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно щодо субєкту. У даному випадку посилання заявника на наявність у ОСОБА_3 можливості відчужити нерухоме майно є безпідставними. При цьому твердження заявника про ймовірність вчинення дій відповідачем з метою унеможливити виконання рішення суду ґрунтується фактично лише на його припущеннях.

Разом з тим, зважаючи на зміст, заявлених позовних вимог, суд приходить до обґрунтованого висновку про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у межах заявлених позовних вимог у розмірі 106767,21 грн.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, і.н. НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах заявлених позовних вимог у розмірі 106767 (сто шість тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 21 коп.

Виконання даної ухвали доручити відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції.

Копію ухвали для відома направити ОСОБА_1 і.н. НОМЕР_3, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_3, і.н. НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко