справа № 462/2814/16-ц
УХВАЛА

06 червня 2016 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними угоди з відчуження автомобіля та його державної реєстрації, визнання автомобіля спільною сумісною власність та визнання права власності на частину автомобіля,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати недійсною угоду з відчуження ОСОБА_2 автомобіля «Toyota Camry», 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, укладену на підставі довідки рахунку, визнати недійсною державну реєстрацію даного автомобіля новим власником ОСОБА_3, припинивши її право власності на автомобіль, витребувати автомобіль з чужого незаконного володіння, визнати автомобіль «Toyota Camry», 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину цього автомобіля.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно зч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що на час звернення із позовом складає відповідно 551,20 грн. і 6890 грн.,а позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

Згідно зч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру визнання автомобіля спільною сумісною власністю сторін та визнання за ним права власності на 1/2 частину автомобіля.

При цьому, зі змісту ч.2 ст.80 ЦПК України вбачається, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи, що предметом спору є, зокрема, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, вартість якої не встановлена, ціна позову не вказана, вважаю за необхідне визначити попередньо розмір судового збору за вимогу майнового характеру у 600 грн.

Враховуючи наведене, позивач повинен сплатити судовий збір за подання даного позову в розмірі 1702,40 грн. (600 + 551,20 + 551,20), тоді як ним подано квитанцію про сплату судового збору в сумі 551,21 грн., а отже доплаті підлягає 1151,19 грн. судового збору.

При цьому, при поданні позовної заяви від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі.

В поданому клопотанні позивач посилається на те, що він тимчасово не працює, через що перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Розглянувши клопотання, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 3 ст.2 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до ст.82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, єдиною підставою для вчиненнясудом зазначених у ст.8 вказаного Закону дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для відстрочки сплати судового збору, оскільки позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження його важкого майнового стану.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов'язок сплати судового збору.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними угоди з відчуження автомобіля та його державної реєстрації, визнання автомобіля спільною сумісною власність та визнання права власності на частину автомобіля залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує пяти днів з дня отримання ним ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю.Колодяжний