Справа № 132/1519/16-ц
Провадження №2-о/132/45/16
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" червня 2016 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за заявою ОСОБА_1, за участю зацікавлених осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця в заяві вказує, що 07 серпня 1995 року в с. Павлівка Калинівського району Вінницької області померла її мати ОСОБА_4.

Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок № 14, що розташований по вулиці Юрія Бабка (Залізнична) в с. Павлівка Калинівського району Вінницької області та належав померлій ОСОБА_4 згідно записів погосподарської книги Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області №1 за 2011-2015 роки .

На день смерті матері ОСОБА_4 з нею проживали - сестра ОСОБА_5 (до дня своєї смерті 13.05.1999 року) та брат ОСОБА_6 до дня своєї смерті, яка сталася 12.12.2000 року. Тому вони, як спадкоємці першої черги фактично прийняли спадщину після смерті матері відповідно до положень ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України в ред. 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5, її прийняту після смерті матері 1/2 частку у вказаному спадковому майні прийняв рідний брат ОСОБА_6, так як проживав з померлою в одному будинку та не робив ніяких заяв про відмову від прийняття спадщини. А вже після смерті ОСОБА_6 цілий житловий будинок фактично у спадок отримала вона, оскільки похоронила своїх рідних сестру ОСОБА_5 та брата ОСОБА_6 за власний кошт, в березні 2001 року провела ремонт в будинку, по даний час доглядає за будинком, користується присадибною ділянкою, доглядає могили матері ОСОБА_7, брата ОСОБА_6 та сестри ОСОБА_5

Крім неї іншими спадкоємцями другої черги на майно померлого ОСОБА_6 є їхні рідні брат ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_8, які спадщини після смерті брата не приймали .

Однак, при звернені до державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, в звязку з тим, що недостатньо документів для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. За вказаних обставин вона вимушена звертатись в суд з даною заявою.

Заявниця в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява, згідно якої заяву про встановлення юридичного факту підтримує, просить справу розглянути за її відсутності.

Зацікавлена особа - ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1, просить справу розглянути за його відсутності.

Зацікавлена особа ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1, просить справу розглянути за її відсутності.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 1995 року в с. Павлівка Калинівського району Вінницької області померла мати заявниці-Столярова ОСОБА_9.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок № 14, що розташований по вулиці Юрія Бабка (Залізнична) в с. Павлівка Калинівського району Вінницької області, який належав померлій ОСОБА_4 згідно записів погосподарської книги Павлівської сільської ради №1 за 2011-2015 роки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 529 від 24.03.2016 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняли ОСОБА_5 (померла 13.05.1999 року) та ОСОБА_6 (помер 12.12.2000 року) відповідно до вимог ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України в ред. 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується актом обстеження виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області №528 від 24.03.2016 року.

Після смерті ОСОБА_5, спадщину на 1/2 частку у вказаному спадковому майні прийняв рідний брат ОСОБА_6, так як проживав з померлою в одному будинку та не робив ніяких заяв про відмову від прийняття спадщини.

ОСОБА_6 помер 12.12.2000 року.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийнятгя спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 помер до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, до виниклих правовідносин слід застосовувати правила та положення ЦК УРСР 1963 року.

Після смерті ОСОБА_6 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в управління та володіння спадковим майном вступила ОСОБА_1 Однак, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в Калинівській державній нотаріальній конторі Вінницької області через недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

У відповідності до вимог п.1.ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Так, згідно акту обстеження виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області №528 від 24.03.2016 року ОСОБА_1 похоронила своїх рідних сестру ОСОБА_5 та брата ОСОБА_6 за власний кошт. Після смерті брата ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину, так як доглядала житловий будинок та обробляла земельну ділянку і доглядає по даний час. Крім того, обробляє та доглядає поховання матері, сестри та брата.

Як зазначено в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, як вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Крім того, інші спадкоємці другої черги на майно померлого ОСОБА_6 його брат ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_8 в управління та володіння спадковим майном після смерті брата не вступили.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 158, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_6, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 і помер 12 грудня 2000 року в м.Вінниця.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: