АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7036/16 Головуючий 1 інст. - Хайкін В.М.
У Х В А Л А

іменем України

09 листопада 2016 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря _Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_9, ОСОБА_8, Головного управління Національної поліції України в Харківській області, третя особа МВС України, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у зв'язку з незаконними діями підрозділів ГУ МВС України в Харківській області, ГУ НП України в Харківській області,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2016 року, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, відкрити провадження і направити справу для розгляду в інший суд м.Харкова.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що суд безпідставно примушував його до сплати судового збору, залишивши без вирішення його доводи про вісутність доходу, який би дозволив виконати покладений на нього обов'язок.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскарженої ОСОБА_3 ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Постановляючи 10 жовтня 2016 року ухвалу про визнання позовної заяви ОСОБА_3 неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу, суд першої інстанції посилався на приписи ст.121 ЦПК України і на те, що ухвалою від 28.09.2016 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху у зв'язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ч.2 ст.119 ЦПК України та у зв'язку з необхідністю сплати судового збору, однак в наданий позивачу п'ятиденний строк недоліки позовної заяви ним не усунені, судовий збір не сплачено.

З такою ухвалою колегія суддів погодитися не може у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до Державної казначейської служби України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, зацікавленої особи МВС України, про відшкодування шкоди, вказуючи, що внаслідок незаконної експлуатації за місцем його проживання радіоелектронних приладів, спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, які належали ГУ НП України в Харківській області, ГУ НП України в Київській області, ГУ НП України в м.Києві працівниками органів внутрішніх справ, а в м.Харкові також членами сім'ї ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які надавали житлові приміщення, у нього внаслідок впливу електромагнітних полів виникли порушення функцій внутрішніх органів, головні болі. У зв'язку з цим він змушений був неодноразово звертатися до медичних установ, витрачав гроші на обстеження, на придбання медичних препаратів.

Також ОСОБА_3 просив визнати незаконним втручання в його особисте життя, негласне зняття інформації з мобільного телефону, аудіо- та відеоконтроль у оперативно-розшукових справах в м.Біла Церква, відшкодувати по 1 грн. за матеріальну і моральну шкоду, а також просив покласти певні зобов'язання на ПАО «Київстар», ТОВ «Астеліт», ТОВ «Воля-кабель», ТОВ «Макснет», ТОВ «Юникаст Інвест» (торгова марка «Тріолан»), МВС України, ГУ Національної поліції в Київській області, ГУ Національної поліції в Харківській області.

Ухвалою від 29 серпня 2016 року судді Дзержинського районного суду м.Харкова Задорожного М.І. відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_3 і призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Справа по суті не розглянута, а згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2016 року справу передано іншому судді у зв'язку зі звільненням судді Задорожного М.І. (а.с.29).

28 вересня 2016 року новопризначеним суддею по даній справі постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відстрочення сплати судового збору у зв'язку зі скрутним матеріальним станом та про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без руху і надано строк не більше п'яти днів для усунення недоліків, якими суддя вважав невідповідність позовної заяви за змістом вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: не зазначено зміст позовних вимог; не зазначено ціну позову; відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги; не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину; не надано документу, що підтверджує оплату судового збору.

Разом з тим, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки у позовній заяві ОСОБА_3 вказав, що внаслідок неправомірних дій працівників підрозділів МВС і Національної поліції України, які незаконно експлуатували радіоелектронні пристрої, спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації за місцем його проживання з використанням сусідніх зх. його помешканням житлових приміщень відповідачів фізичних осіб, заподіяно шкоду його здоров'ю, йому завдано моральну шкоду і просив стягнути по 1 грн. часткової компенсації за майнову і моральну шкоду.

В позовній заяві та в поданих суду 08.08.2016р. і 06.09.2016р. доповненнях до позовної заяви, ОСОБА_3 вказав у відповідності до вимог ст.119 ЦПК України найменування та місцезнаходження сторін, відомі йому засоби зв'язку, обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, ціну позову, яку вправі визначати і розмірі 1 грн. (а.с.2-4, 12-13, 25).

Також позивач вказував і на докази, які знаходяться у відповідачів (територіальних ГУ НП України, МВС України) та інших установах, які просив витребувати.

Крім того, поза увагою судді, який постановляв ухвали 28.09.2016р. про залишення позовної заяви без руху, а 10.10.2016 року про її повернення позивачу, залишалась та обставина, що відповідно до п.п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» не справляється судовий збір за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а згідно п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору за звернення в усі судові інстанції позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

На останню підставу звільнення від сплати судового збору посилався і позивач в останніх двох абзацах позовної заяви від 15.04.2016 р. (а.с.4). Та обставина, що він одночасно просив і про відстрочення сплати судового збору, не свідчить, що він не має права скористатися передбаченим безпосередньо законом права на звернення до суду з таким позов без сплати судового збору.

Викладена в апеляційній скарзі вимоги ОСОБА_3 про відкриття провадження за його позовом і про передачу справи в інший суд міста Харкова задоволенню не підлягають, оскільки провадження за його позовом ухвалою судді Задорожного М.І. від 29.08.2016 року, яка не скасована, вже відкрито, а питання передачі справи до іншого суду може вирішуватися лише у порядку та підставах, передбачених ст.116 ЦПК України, однак це питання судом не вирішувалося.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.п.3,4 ст.311, ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2016 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно вимог ст.324 ЦУПК України, не підлягає.

Головуючий суддя - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський