Справа № 405/8156/16-ц
Провадження №2-з/405/41/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву позивача приватного акціонерного товариства «Креатив» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Креатив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Креатив» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з останнього на свою (позивача) користь заборгованість у розмірі 2 051 039 (два мільйони пятдесят одна тисяча тридцять девять) грн. 58 коп.

Окрім того, одночасно з поданням позовної заяви позивачем ПАТ «Креатив» в порядку ст. 151 ЦПК України, подана заява про забезпечення позову шляхом накладення в межах суми заявлених позовних вимог, арешту на все майно ОСОБА_1, в тому числі на земельну ділянку площею 4,8924 га, за кадастровим номером :02:000:0062, що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Кіровоградський район, с/рада Бережинська та згідно даним державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 4902 від 03.10.2016 року, виданим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу.

Ухвалою суду від 01.12.2016 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, при цьому, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, серед іншого, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, при цьому згідно з ч.3 зазначеної статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Перелік видів забезпечення позову, наведений у ч.1 ст. 152 ЦПК України, не є вичерпним, у звязку з чим, за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, однак з урахуванням обмежень, встановлених у ч.4 зазначеної статті.

Згідно з п.1, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Крім того, відповідно до п.4 зазначеної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зазначені позивачем обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову не обґрунтовують необхідності в застосуванні виду забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідача, при цьому, суд також враховує, що заява позивача не містить належного обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що позивачем в заяві про забезпечення позову викладені припущення щодо невиконання відповідачем в майбутньому рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, які не підтверджуються обєктивними та належними доказами, відсутні причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, а так само відсутні належні докази щодо власника нерухомого майна земельної ділянки площею 4,8924 га, за кадастровим номером :02:000:0062, що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Кіровоградський район, с/рада Бережинська на час звернення позивача з позовом до суду, відсутні будь-які інші докази належності відповідачу на праві власності іншого рухомого та нерухомого майна, в той час як такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно може бути застосований у разі наявності документального підтвердження щодо наявності зазначеного майна саме відповідачу, прихожу до висновку про те, що заяву про забезпечення позову подано позивачем ПАТ «Креатив» без додержання вимог, зазначених в ч. 2 ст.151 ЦПК України, на підставі чого, заява в порядку ч. 8 ст. 153 ЦПК України підлягає поверненню позивачу ПАТ «Креатив», що не перешкоджає позивачу повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.151-153, ч. 8, ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача приватного акціонерного товариства «Креатив» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Креатив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - повернути заявнику для виконання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова