Справа № 361/8073/15-ц Головуючий у І інстанції Білик Г. О.
Провадження № 22-ц/780/2992/16 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 26 18.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

18 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Воробйової Н.С., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення, -

встановила:

у листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом,посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору №KIXRFB24230463 від 23.03.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк», надав відповідачеві ОСОБА_2 кредит в розмірі 5400 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячні платежі) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за вказаним договором внаслідок чого має заборгованість за кредитом станом на 12.11.2015 року в сумі 22080 грн. 99 коп., яка складається з 5400 грн.00 коп.- заборгованість за кредитом, 157 грн. 44 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 2138 грн. 40 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 12857 грн. 48 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1027 грн. 67 коп. - штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 22080 грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн.00 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, таким що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також недоведеність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Просив скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі, а також витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні безпідставно посилався на пропуск строків позовної давності.

Крім того, суд першої інстанції фактично з власної ініціативи, без будь - яких доказів, а тому - виключно на припущеннях, дійшов висновку про відсутність письмової домовленості між сторонами про збільшення строків позовної давності за вимогами до Договору, а туму такі висновки суду першої інстанції є безпідставними та не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Також, кредитний договір укладено 23.02.2012 року з кінцевим терміном його повернення - 22.03.2013 року. Таким чином, апелянт, вважає, що строк позовної давності до основного зобов'язання має вираховуватись з дня, наступного після строку повернення кредиту - тобто з 23.03.2013 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, щовідповідно до умов кредитного договору № KIXRFB24230463 від 23.03.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк», надав відповідачеві ОСОБА_2 кредит в розмірі 5400 грн. з відсотковою ставкою 5,04% річних,строк кредиту 12 місяцівз 23.03.2012 року по 22.03.2013 року.

Кредитний договір, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, складається із заяви позичальника №KIXRFB24230463 від 23.03.2012 року, Умов та Тарифів банку.

Відповідно до заяви позичальника - погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 25 по 29 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 640,75 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Відповідач ОСОБА_2 не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого в неї виникла заборгованість: 22080 грн. 99 коп., яка складається з 5400 грн.- заборгованість за кредитом, 157 грн. 44 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 2138 грн. 40 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

У зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» застосував до боржника неустойку: пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 12857 грн. 48 коп., штраф (фіксовану частину) в сумі 500 грн., штраф (процентну складову) в сумі 1027,67 грн.

Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), доданих позивачем до позовної заяви, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років.

Відповідно до п.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг, долучених до матеріалів справи, строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки пені, штрафів, витрат банку становить 50 років.

Проте, зазначені вище Умови позичальником - ОСОБА_2 не підписані.

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктом 5.5 яких встановлено позовну давність тривалістю в п'ять років, та Умови та правила надання банківських послуг, пунктом 1.7.31 яких встановлено позовну давність тривалістю в п'ятдесят років, не місять підпису відповідача, а у заявах позичальника від 23.03.2012 року немає домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність письмової угоди сторін про збільшення позовної давності.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони узгоджуються з вимогами чинного законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1054, ч.1 ст. 1048 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч.1 ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Крім того, така позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 01 липня 2015 року (справа № 6-757цс15) та від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1926цс15), яка за приписами ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

До умов кредитного договору, укладеного між сторонами, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачеві ОСОБА_2 кредит на строк 12 місяців по 22.03.2013 року (включно).

Про факт невиконання відповідачем умов кредитного договору позивачеві ПАТ КБ «ПриватБанк» було достовірно відомо.Оскільки перший платіж мав бути сплачений з23 по 29 квітня 2012 року. Однак платежу виконано не було. З 30 квітня 2012 року позивач довідався про порушення свого права, як кредитора, на отримання виданих коштів, і саме з цієї дати почався перебіг строку позовної давності. Банком також пред'явлено вимоги про стягнення пені за прострочення виконання зобов'язань, яка нарахована з травня 2012 року. При цьому до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність в 1 рік. (ст.258 ЦПК України.)

ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав інформації про наявність підстав для переривання перебігу позовної давності за кредитним договором, відповідно до ст.264 ЦК України.

Отже, суд апеляційної інстанціїпогоджується з висновком суду першої інстанції, що ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувшись до суду з позовом лише 20 листопада 2015 року, пропустив строк позовної давності стосовно вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № № KIXRFB24230463 від 23.03.2012 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 заявляла про застосування позовної давності, а ПАТ КБ «ПриватБанк» не заявляв клопотання про поновлення строку давності.

Відповідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді