Дата документу 15.06.2016
Справа № 501/142/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2016 р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Ледньової Т.В.

при секретарі Левицькій А.В.

з участю

представника стягувача ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чорноморську (Іллічівську) Одеської області справу за клопотанням ВАТ «СЄВЄРО-ЗАПАДНИЙ ФЛОТ» (ОАО «СЕВЕРО-ЗАПАДНЫЙ ФЛОТ») про надання дозволу на примусове виконання рішення арбітражного суду м. Санкт-Петербург та Ленінградської області від 19.03.2015 р. про стягнення з ОСОБА_3 Шиппінг Лімітед (ELOY SHIPPING LIMITЕD) 110764,44 доларів США, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшло зазначене клопотання (а.с. 3-7 т. 1), в якому заявник просить надати дозвіл на примусове виконання рішення арбітражного суду міста Санкт-Петербург та Ленінградської області по справі № А 56-68766/2014 від 19.03.2015 р. про стягнення з ОСОБА_3 Шиппінг Лімітед (ELOY SHIPPING LIMITЕD) на користь ВАТ «СЄВЄРО-ЗАПАДНИЙ ФЛОТ» (ОАО «СЕВЕРО-ЗАПАДНЫЙ ФЛОТ») наступних сум:

- суми заборгованості в розмірі 91273 доларів США 86 центів,

- суми відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 19494 доларів США 58 центів,

- суми відшкодування витрат на оплату державного мита 45735 руб. 28 коп.,

посилаючись на ті обставини, що боржник був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, представник боржника не зявився в судове засідання, в звязку з чим арбітражним судом справа розглянута у відсутності представника боржника, що рішення набрало законної сили 21.04.2015 р. і до цього часу не виконано, що звернення до Іллічівського міського суду Одеської області повязано з місцезнаходженням судна боржника на території ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» і можливістю звернення стягнення на це майно.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав клопотання та письмові пояснення (т. 1 а.с. 143-145, т.2 а.с. 18-19) у повному обсягу.

Представник боржника ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись у письмових поясненнях (т.2 а.с. 7-10) та у виступі в суді на ті обставини, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи арбітражним судом.

Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі обставини та відповідні правовідносини.

Ч.1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражі) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою, або за принципом взаємності.

Таким міжнародним договором є Мінська Конвенція, згоду на обовязковість якої надана Верховною Радою України Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» за №240/94-ВР від 10.11.1994 р.

Ст. 54 Мінської Конвенції передбачено, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Ч. 3 ст. 54 Мінської Конвенції передбачено, що порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Ч.1 ст. 396 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

П. 2 ч. 2 ст. 396 ЦПК України передбачено, якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Ст.156 АПК РФ передбачено, що при неявці в судове засідання арбітражного суду позивача та (або) відповідача, належним чином сповіщених про час та місце судового розгляду справи, суд вправі розглянути справу за їх відсутності.

Ч.1 ст. 123 АПК РФ передбачено, що особи, що беруть участь у справі, та інші учасники арбітражного процесу вважаються сповіщеними належним чином, якщо до початку судового засідання, вчинення окремої процесуальної дії в арбітражного суду є відомості про отримання адресатом копії ухвали про прийняття позовної заяви або заяви до провадження та порушення провадження по справі.

Ч.6 ст.121 АПК РФ передбачено, що особи, які беруть участь у справі, після отримання ухвали про прийняття позовної заяви та порушення провадження по справі після отримання першого судового акту по справі що розглядається, самостійно приймають заходи по отриманню інформації про рух справи з використанням будь-яких джерел такої інформації та будь-яких засобів звязку.

Ст. 55 Мінської Конвенції передбачено, у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 АПК РФ судове повідомлення, адресоване юридичній особі, вручається особі, уповноваженій на отримання кореспонденції.

Із ч. 3 ст. 253 АПК РФ слідує, що у випадках, якщо іноземні особи, які приймають участь у справі, яка розглядається арбітражним судом в Російській Федерації, знаходяться за межами Російської Федерації, такі особи повідомляються про судовий розгляд ухвалою арбітражного суду шляхом направлення доручення до установи юстиції або інший компетентний орган іноземної держави.

Представник заявника стверджує про належне повідомлення відповідача арбітражним судом, посилаючись на рішення арбітражного суду на а.с. 8-19 т. 1, поштові відправлення, звіти, реєстри на а.с. 146-177 т. 1, а.с. 20-23 т. 2. Однак жоден із цих документів не має даних уповноважених посадових осіб відповідача, свідчить про недотримання порядку повідомлення, встановленого ст. 253 АПК РФ.

За таких обставин клопотання не підлягає задоволенню. При цьому згідно п. 11.2 договору сторін від 29.02.2012 р. під час виконання умов договору сторони повинні керуватись чинним законодавством Російської Федерації (т. 1 а.с. 74).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.05.2016 р. задоволено заяву ВАТ «СЄВЄРО-ЗАПАДНИЙ ФЛОТ» (ОАО «СЕВЕРО-ЗАПАДНЫЙ ФЛОТ») про забезпечення позову на а.с. 95-97, 207-212 т.1 та накладено арешт на судно «Амур-2520», яке належить боржнику (а.с. 240-242 т.1). З урахуванням відмови у задоволенні клопотання зазначений арешт підлягає скасуванню відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 151-154, 209, 210, 390-398 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ВАТ «СЄВЄРО-ЗАПАДНИЙ ФЛОТ» про надання дозволу на примусове виконання рішення арбітражного суду м. Санкт-Петербург та Ленінградської області від 19.03.2015 р. - відмовити.

Після набрання ухвалою законної сили скасувати арешт судна «Амур-2520», застосований ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.05.2016 р. (т. 1 а.с. 240-242).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В.Ледньова