У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_4, третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного «Артема 134» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (далі - ТОВ «Сміла Енергоінвест») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за спожиті та неоплачені послуги з централізованого опалення місць загального користування в розмірі 707 грн 61 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, в якій установив індивідуальне (автономне) опалення та в установленому законодавством порядку від'єднався від системи центрального теплопостачання.

ТОВ «Сміла Енергоінвест» є виконавцем житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку № 134 за вказаною вище адресою на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21 червня 2007 року № 661.

Посилаючись на те, що відповідач не оплачує отримані ним послуги, ТОВ «Сміла Енергоінвест» просило позов задовольнити.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2016 року в позові ТОВ «Сміла Енергоінвест» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» 707 грн 61 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, виходячи із положень ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ч. 2 ст. 382 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач користується послугами з централізованого опалення місць загального користування будинку, які надає відповідач, тому зобов'язаний їх оплачувати відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.

Такі висновки суду є правильними, відповідають обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги з приводу того, що судом при вирішенні спору невірно застосовані норми матеріального права, не заслуговують на увагу, оскільки згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Тому в разі посилання позивача не на ту норму закону суд, з'ясувавши предмет та підстави заявленого ним позову, застосовує норму закону, яка регулює спірні правовідносини, незалежно від згоди на це позивача.

Інші доводи, наведені в касаційній скарзі, висновки суду також не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик