Справа №666/5651/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі:

головуючого судді Решетова В.В.,

за участю секретаря Кліментовська О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданої від імені та інтересах ОСОБА_2 до Херсонського міського виконавчого комітету, ОСОБА_3 житлово-комунального господарства міської ради, ОСОБА_4 селищної ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася від імені та в інтересах ОСОБА_2 до суду із позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є власником квартири №25 в с.Жовтневе, буд.3, м.Херсона.

Покрівля будинку не виконує основну захисну функцію, внаслідок чого вода атмосферних опадів (дощу та талого снігу) потрапляє у кімнати квартири. Тому вона неодноразово затоплювалась дощовими водами у зв'язку з невчасним та неякісним проведенням ремонту покрівлі даху. Від затікання покрівлі будинку в приміщенні квартири, не можливо проживати оскільки вона знаходиться в неприродному для проживання стані у зв'язку з тривалим залиттям даху. У звязку з вищезазначеним ОСОБА_2 вимушена знімати собі житло.

Однак не дивлячись на дані обставини ОСОБА_2 з метою подальшого використання свого права власності та проживання у своїй квартирі провела капітальний ремонт покрівлі площиною 165 кв.м.

З січня 2015 року ОСОБА_2 уклала договір з ФОП ОСОБА_5. Предмет договору - здійснення ремонтних робіт покрівлі за адресою: Херсонська область, м. Херсон, селище ЖовтневеАДРЕСА_1.

Позивач також вказує, що згідно відповіді ОСОБА_4 селищної ради від 21 вересня 2015 рок №02-26/366 будинок №3, розташований в с.Жовтневе знаходиться на балансі ОСОБА_4 селищної ради з 2005 року.

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача відбулося залиття квартири ОСОБА_2, у звязку з чим позивач була змушена звернутись до суду із даним позовом про відшкодування матеріальної шкоди та просить стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 18030,80 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Разом з цим позивач зазначає, що ОСОБА_2 діями відповідача були заподіяні моральні страждання, які полягають у тому, що протягом тривалого часу порушений звичайний уклад життя ОСОБА_2: вона змушена звертатися, витрачаючи свій час, до юристів, здійснювати пошук спеціалістів, які зроблять ремонт покрівлі. Здійснювати пошук квартири, яка придатна для проживання, оскільки внаслідок затікання покрівлі будинку в приміщені, не можливо проживати оскільки вона знаходиться в неприродному для проживання стані у зв'язку з тривалим залиттям даху. ОСОБА_2 на даний момент переживає додатковий психологічний стрес, оскільки Відповідачі своїми діями порушують її права як власника. Данні обставини позбавили ОСОБА_2 нормальних життєвих умов, до яких вони звикли, і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя.

У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 6090,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Крім цього оскільки ОСОБА_2 не є фахівцем у галузі права, для захисту своїх законних інтересів вона змушена була скористатись конституційним правом на правову допомогу, тому просить також стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала лише в частині відшкодування майнової та моральної шкоди, а також понесених судових витрат на користь ОСОБА_2 лише з ОСОБА_3 жилого-комунального господарства міської ради та ОСОБА_4 селищної ради та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 житлово-комунального господарства міської ради в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечували, просили відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення та просили відмовити в повному обсязі.

Представник Херсонського міського виконавчого комітету в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності від 12.12.2014 року виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_4 селищної ради АДРЕСА_2, яка знаходиться за адресою: м.Херсон, селище Жовтневе, буд. №3 належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Відповідно договору від 03 січня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 (замовник) та ФОП ОСОБА_5 (підрядник) останній взяв на себе зобовязання виконати ремонтні роботи покрівлі за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно акту №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) наданого ОСОБА_5 згідно договору від 03.01.2015 року були проведені роботи та витрачені будівельні матеріали. Загальна вартість капітального ремонту складає 18030,80 гривень, що також підтверджується наданими позивачем товарними чеками.

Відповідно листа №02-26/366 від 21.09.2015 року Виконавчого комітету ОСОБА_4 селищної ради Дніпровського району м.Херсона будинок №3, розташований в с.Жовтневе знаходиться на балансі в ОСОБА_4 селищній раді з 2005 року. КП «Світоч» є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території будинку №3, що розташований в с.Жовтневе. Покрівля буд. №3 не обстежувалась. Селищною радою зареєстрована заява від мешканців з приводу ремонту покрівлі буд. №3 від 25.09.2012 №02-19/94.

Також згідно скарги на бездіяльність працівників КП «Світоч» від 25.11.2013 року направленої мешканцями кВ.25 с.Жовтневе,3 до Прокуратури Дніпровського району м.Херсона вбачається звернення мешканців до КП «Світоч» з приводу протікання даху будинку.

Разом з цим із світлин, наданих позивачем, датованих 02.10.2015 року, вбачається, що квартира №25 в с.Жовневе,3, в м.Херсоні знаходиться в жахливому стані, також вбачається обвал стелі всередині спірної квартири. Крім цього в судовому засіданні представниками сторін по справі не заперечувався стан спірної квартири та затоплення нижніх поверхів у зв'язку з тривалим залиттям даху на під'їздом опадами.

Крім цього згідно акту обстеження квартири №25 житлового будинку №3 селища Жовтневе м.Херсона від 02.10.2015 року складеного Інспекцією з нагляду за станом житлового фонду ОСОБА_3 житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, підписаного представником інспекції по нагляду за станом житлового фонду при департаменті ЖКГ інспектора Шмельовою Н.Б., власника кВ.№25 ОСОБА_2, в житловому будинку №3 селища Жовтневе, встановлено, що оздоблювальні матеріали в приміщеннях спірної квартири позивача мають характерні ознаки залиття приміщень водою протягом тривалого часу. Причиною залиття приміщень квартири є вкрай незадовільний стан покрівельного матеріалу даху над підїздом №2. Порушення температурного режиму повітря в приміщеннях житла спричиняло утворенню конденсату на внутрішніх поверхнях конструктиву будівлі житлового будинку, а як наслідок інтенсивне розповсюдження на внутрішніх поверхнях приміщень чорного грибка.

Також вищевказаним Актом встановлено зі слів власника житла капітальний ремонт покрівлі даху над підїздом №2 виконувався у 2015 році за власні кошти із залученням підрядної організації. Покрівельний матеріал вкладено від парапету головного фасаду будівлі до парапету дворового фасаду та від вододілу підїзду №1 до вододілу підїзду №3. Крівля даху над підїздом №2 (в тому числі над квартирою №25) знаходиться у задовільному стані.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що вона є інспектором по нагляду за станом житлового фонду при департаменті ЖКГ, нею була обстежена квартира №25 в с.Жовтневе та крівля даху, та виявлено обрушення штукатурного шару, шпаклювального шару стелі. Стеля та підлога уражені грибком. В спірній квартирі повне затоплення через незадовільний стан крівлі. Свідок також вказує, що вони звертались до КП «Світоч», однак від виконання своїх обовязків вони самоусуваються. Крівля потребувала капітального ремонту.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором, або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.3 ст.386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право: 1)одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Із п.3 ч.1 ст.14 Житлового кодексу УРСР вбачається, що органи місцевого самоврядування здійснюють управління житловим фондом місцевих рад і забезпечують його схоронність, правильну експлуатацію, капітальний ремонт.

Згідно ч.1 ст.177 Житлового кодексу УРСР громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

У відповідності до ст.181 Житлвоого кодексу УРСР державні житлово-експлуатаційні і ремонтно-будівельні служби здійснюють за договором технічне обслуговування та ремонт будинків громадського житлового фонду і будинків житлово-будівельних кооперативів.

Згідно ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядуванняу сфері житлово-комунальних послуг належить управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх нормального утримання та ефективної експлуатації.

Також згідно п.5,6 ч.2 ст.24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; та забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Крім цього наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76, зареєстрованого в Мінюсті 25.08.2005 року за №927/11207, затверджені Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, в яких визначено, що балансоутримувач будинку здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонту та утримання, а також забезпечуєуправління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Судом встановлено із листа №02-26/366 від 21.09.2015 року Виконавчого комітету ОСОБА_4 селищної ради Дніпровського району м.Херсона, що будинок №3, розташований в с.Жовтневе знаходиться на балансі в ОСОБА_4 селищній раді з 2005 року, з урахуванням чого матеріальні збитки, заподіяні ОСОБА_2, у звязку з невчасним та неякісним ремонтом даху будинку №3 в с.Жовтневе м.Херсона підлягають стягненню з ОСОБА_4 селищної ради, як з балансоутримувача.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 житлово-комунального господарства міської ради збитків ОСОБА_2 заподіяно не було, заявлені до них позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з цим протягом судового розгляду даної справи судом неодноразово було роз'яснено сторонам по справі їх право на заявлення клопотання про призначення судової будівельно - технічної експертизи щодо визначення якості та вартості проведених позивачем робіт з ремонту, однак сторони відмовились від її проведення.

Також відповідачі в судовому засіданні зазначали, що Договір, укладений 03.01.2015 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 щодо ремонту крівлі за адресою: АДРЕСА_3, не відповідає формі договору підряду та загальним умовам, також не відображає згоди з усіх істотних умов, а квитанції про закупівлю будівельних матеріалів датовані до дати укладення договору (03.01.2015 року), а саме: 26.12.2014 року, 01.01.2015 року та 02.01.2015 року. Разом з тим і Договір і квитанції є доказом, у сукупності з Актом від 02.10.2015 року та показами свідка, допитаного в судовому засіданні, фактичного ремонту даху.

З огляду на тривалу бездіяльність балансоутримувача та триваюче постійне затоплення квартири позивача під час опадів, що призвело до жахливого стану спірної квартири, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 була вимушена самостійно здійснити капітальний ремонт покрівлі, а закуплені матеріали, з пояснень свідка та Акту від 02.10.2015 року, відповідають обсягу фактично виконаних будівельних робіт.

Однак з Акту обстеження квартири №25 житлового будинку №3 с.Жовтневе м.Херсона від 02.10.2015 року, пояснень сторін та показів свідка, допитаного в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово зверталась до відповідачів з приводу проведення капітального ремонту даху, однак жодних ремонтних робіт не було вчинено, що призводило до руйнації помешкання ОСОБА_2.

Тому з урахуванням викладеного, а також показів свідка, допитаного в судовому засіданні, яка підтвердила причинно-наслідковий звязок бездіяльності ОСОБА_4 селищної ради та завданих збитків позивачу, що також підтверджено актом обстеження квартири №25 житлового будинку №3 с.Жовтневе м.Херсона від 02.10.2015 року та світлинами, наданими позивачем, суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18030,80 гривень підлягають задоволенню та стягненню у повному обсязі з ОСОБА_4 селищної ради.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер та тривалість страждань, завданих позивачу внаслідок затоплення її квартири, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, тривалість цих страждань, і наслідків, що наступили та їх характер, суд дійшов переконання, що наявність моральної шкоди позивачем не доведена та в частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Разом з цим у відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

Судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: у сумі 243,60 гривень, що відповідає вимогам ч.1 ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р.

Згідно із статтею 5 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 15.08.2012 року, визначені види адвокатської діяльності, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру та інше.

Відповідно до ч.1-2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений ч.1 ст.1 Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Юридичне Бюро «Астрея», в особі директора ОСОБА_1 укладено Договір про надання юридичних послуг №12 ц-8/15 від 21.08.2015 року.

Крім цього згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №31 ПП «ЮБ «Астрея» від 21.08.2015 року, понесені позивачем судові витрати на правову допомогу склали 4000,00 гривень. Однак, з урахуванням того, що позивачем не надано суду розрахунку витрат понесених нею на правову допомогу, суд дійшов переконання, що в цій частині заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: в сумі 1653,60 гривень (40% від 1378,00 гривень х 3 години роботи), де 1378,00 гривень мінімальна заробітна плата у місячному розмірі, 3 години надання юридичної допомоги та складання позовної заяви.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги в інтересах та від імені ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.22, 23, 386, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст.14, 177, 181 ЖК УРСР, ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76, ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р., суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, поданий від імені та в інтересах ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 селищної ради на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 18030,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 селищної ради на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 1653,60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 селищної ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення Апеляційному суду Херсонської області до Дніпровського районного суду м. Херсона.

Суддя В.В.Решетов