Провадження №2-3036/16
у справі №760/4170/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого судді - Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів, -
02.03.2016 позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилася донька ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася донька ОСОБА_4. Батьком обох доньок є відповідач ОСОБА_2 На даний час діти мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дітей, матеріальної допомоги не надає. Старша дочка ОСОБА_3 є повнолітньою та з 01.09.2014 навчається на денному відділенні Національного транспортного університету, строк закінчення навчання 30.06.2018. Вона працює, але самостійне утримання двох дітей ставить її в скрутне матеріальне становище. Як їй відомо, відповідач має можливість сплачувати аліменти, інших аліментних зобов'язань ні перед ким не має, не має інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків.
З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття та на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 до закінчення нею навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1455,00 грн. - мінімального прожиткового мінімуму на кожну дитину.
В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності та зазначає, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався.
Третя особа згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутності.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням заяви позивачки, суд знаходить можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Як видно із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого 01.10.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_3.
Як видно із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого 11.10.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_4.
У відповідності до положень ст. 180 СК України, на батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом частин 1 та 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Судом встановлено, що на час розгляду справи неповнолітня донька ОСОБА_4 проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, матеріальну допомогу в грошовій чи натуральній формі не надає.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Таким чином, враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, всі витрати несе позивач, а відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та створювати для неї необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки.
При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Як зазначено позивачем, відповідач має можливість сплачувати аліменти, інших аліментних зобов'язань ні перед ким не має, не має інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків.
Дані обставини з боку відповідача не спростовані, хоча судом приймались вичерпні заходи для виклику відповідача та забезпечення реалізації його процесуальних прав, в тому числі щодо подання доказів.
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, ґрунтуючись на вище приведених нормах права, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1455,00 грн., які підлягають стягненню за період з 02.03.2016 і до досягнення дочкою ОСОБА_4 повноліття.
Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Судом встановлено, що на час розгляду справи повнолітня дочка ОСОБА_3 проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. З 01.09.2014 вона навчається на денному відділенні Національного транспортного університету, строк закінчення навчання - 30.06.2018, що підтверджується відповідною довідкою. У зв'язку із навчанням на стаціонарі не має самостійного трудового доходу та потребує матеріальної допомоги.
Отже, беручи до уваги те, що дочка, є повнолітньою, проживає разом з матір`ю, на даний час продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки.
Як зазначено позивачем, відповідач має можливість сплачувати аліменти, інших аліментних зобов'язань ні перед ким не має, не має інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків.
Дані обставини з боку відповідача не спростовані, хоча судом приймались вичерпні заходи для виклику відповідача та забезпечення реалізації його процесуальних прав, в тому числі щодо подання доказів.
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, ґрунтуючись на вище приведених нормах права, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1455,00 грн., які підлягають стягненню за період з 02.03.2016 і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою ОСОБА_3 23 років.
З урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів і суд прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 110, 112, 180-184, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 455, 00 грн. щомісяця, починаючи з 02 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 455, 00 грн. щомісяця, починаючи з 02 березня 2016 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць на кожну дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: