АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7150/16 Справа № 174/201/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ілюшик І. А. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Калиновського А.Б., Лаченкової О.В.

за участі секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк"на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк"до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ПАТ "Акцент-Банк" звернулися до ОСОБА_2 з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог ПАТ "Акцент-Банк" посилалися на те, що 19 січня 2015 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, який складається із заяви №ABH0RG126510383 та Умов і правил надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт). Згідно умов вказаного договору, ПАТ "Акцент-Банк" видало ОСОБА_2 кредит в розмірі 12 920 грн. зі сплатою 0,12% річних, з кінцевим строком повернення до 17 січня 2018 року включно. Кошти було надано для придбання товару та шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок продавця товару, а саме - ОСОБА_3 НОМЕР_2 у ПАТ "А-Банк", МФО 307770, код ЄДРПОУ НОМЕР_1. Оскільки ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів не виконала, ПАТ "Акцент-Банк" просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за вказаним договором, яка утворилася станом на 11 березня 2016 року та складається із: заборгованості за кредитом - 12 920 грн.; заборгованості про процентам за користування кредитом - 14 грн. 98 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 3 100 грн. 80 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором -1 929 грн. 68 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 898 грн. 27 коп. (а.с.2-3).

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ "Акцент-Банк" відмовлено (а.с.43).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ПАТ "Акцент-Банк" подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права (а.с.43-46).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 19 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Акцент-Банк" було укладено кредитний договір, оформлений у вигляді заяви позичальника №ABH0RG126510383 та Умов і правил надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) (а.с.5, 6-12).

Відповідно до заяви позичальника, ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 12 920 грн. зі сплатою 0,12% річних за користування грошима, з кінцевим терміном повернення до 17 січня 2018 року включно. Кошти було надано для придбання товару визначеного в рахунку фактурі №1801/1, та шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок продавця товару, а саме - ОСОБА_3 НОМЕР_2 у ПАТ "Акцен-Банк", МФО 307770, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до меморіального ордеру №BLFZ02GD91 від 18 січня 2015 року ПАТ "Акцент-Банк" перерахували ОСОБА_3 11 563 грн. 40 коп. в рахунок сплати за рахунком фактурою №1801/1 від 18 січня 2015 року. Призначення платежу - оплата ОСОБА_2 згідно рахунка фактури (а.с.51).

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_2 за невиконаними зобов'язаннями щодо повернення коштів, станом на 11 березня 2016 року, становить 19 363 грн. 73 коп. та складається із: заборгованості за кредитом -12 920 грн.; заборгованості про процентам за користування кредитом - 14 грн. 98 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 3 100 грн. 80 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 1 929 грн. 68 коп., штрафу (фіксована частина) -500 грн. та штрафу (процентна складова) - 898 грн. 27 коп. (а.с.4).

Звернувшись із зазначеними позовними вимогами ПАТ "Акцент-Банк" посилалися на те, що між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, на виконання умов якого банком було перераховано кошти, тобто виконано свою частку зобов'язань, однак ОСОБА_2 в порушення погоджених з нею умов не виконала свою частку зобов'язань, у зв'язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 19 363 грн. 73 коп. (а.с. 2, 3).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, заочним рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ПАТ "Акцент-Банк"про захист прав споживача, визнання правочину недійсним, відмовлено у визнані недійсним договору споживчого кредиту №ABH0RG126510383 від 18 січня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Акцент-Банк" (а.с.37-40).

В мотивувальній частині вищевказаного рішення суду зазначено, що судом встановлено та позивачем доведено, що договір споживчого кредиту №ABH0RG126510383 від 18 січня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ "Акцент-Банк" про надання кредитних коштів в сумі 12 920 грн., є таким, що неукладений і є нікчемним відповідно до вимог ст.ст. 203 ч.1, п.4; 207 ч.ч.1, 2, 3; 208 ч.1 п.2; 215 ч.2; 1055 ч.ч.1, 2 ЦК України, та визнання його недійсним не потребується, оскільки наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину який не вчинено (а.с.37-40).

Судом не було застосовано наслідків недійсності нікчемного правочину у даній справі (а.с.40).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як роз'яснено у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної

сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК України), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Отже, оскільки, рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року, яке набрало законної сили, встановлено що договір споживчого кредиту №ABH0RG126510383 від 18 січня 2015 рокує неукладеним та є нікчемним, приймаючи до уваги положення ч.1 ст.216 ЦК України, ч.3 ст. 61 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення кредитних коштів з ОСОБА_2 за вищезазначеним договором.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_4, ПАТ "Акцент-Банк" про захист прав споживача, визнання правочину недійсним, в тому числі і договору споживчого кредиту №ABH0RG126510383 від 18 січня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Акцент-Банк", відмовлено в задоволенні позовних вимог позивача, у зв'язку з чим підстав для відмови в задоволенні позову ПАТ "Акцент-Банк" не має, не заслуговує на увагу оскільки, підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у вказаній вище цивільній справі слугувала не безпідставність заявлених позовних вимог, а встановлення рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року, яке набрало законної сили, факту не укладання договору споживчого кредиту, та встановлення того, що договір є нікчемним, у зв'язку з чим, враховуючи норми матеріального права, визнання неукладеного правочину недійсним є не можливим.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк"- відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді