н/п 2/490/1269/2016
08 червня 2016 року
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді - Мамаєвої О.В.,
із секретарем - Баришниковою І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, встановлення порядку користування житлом, третя особа Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради,
Позивач 04.02.2016 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, встановлення порядку користування житлом, - квартирою №48 буд.15 по вул.Садовій у м.Миколаєві.
В обгрунтування позову зазначено, що позивач знаходилась у шлюбі із ОСОБА_4 та проживала із ним у квартирі АДРЕСА_1. 13.08.2015 року між сторонами розірвано шлюб, а відповідача змінив замки на вхідних дверях та перешкоджає їй та дітям користуватись квартирою, незважаючи на те, що вони згідно ст. 405 ЦК України мають право на користування спірним житлом. Також просить встановити порядок користування квартирою, виділивши по одній окремій кімнаті позивачу, дітям, та відповідачу.
Ухвалою суду від 08.06.2016 року позовні вимоги про встановлення порядку користування житлом, залишені без розгляду.
У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, зазначено, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Від представника служби у справах дітей надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що підтримує позов в інтересах дітей.
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку ст. 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про можливість розгляду питання про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2001 року - а.с. 10.
З 22 грудня 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знаходились у шлюбі, від шлюбу мають 2 малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Шлюб між сторонами розірвано 13 серпня 2015 року, що підтверджується рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва - а.с. 11.
Згідно довідки від 11 січня 2016 року, позивач із малолітніми дітьми зареєстрована за адресою квартира ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 7/.
Позивач вказує на те, що відповідач перешкоджає їй та дітям у користуванні спірною квартирою, на підтвердження чого надала постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 07 грудня 2010 року /а.с. 12/.
Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ч.1,4 ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи,
зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Таким чином, на підставі викладеного вбачається, що позивач та її малолітні діти, проживали у спірному житлі як члени сім'ї власника квартири, та мають право на користування цим житлом. Припинення сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не позбавляє її права користування зазначеною квартирою.
Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 Цивільного Кодексу (ст. 396). Згідно норм, зазначених у главі 29 ЦК УКраїни, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Таким чином, вимоги про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою шляхом вселення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.319,321,383,391, 396, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, третя особа Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 права користування квартирою №48 у буд. 15 по вул.Садовій у м.Миколаєві.
Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_3.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі по 551,20 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Мамаєва