Номер справи 220/1401/16-ц
Номер провадження № 2/220/514/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Сербіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2016 року позивач в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на наступне. Йому на праві приватної власності належить транспортний засіб марки OPEL, модель VECTRA, 1991 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № С18NZ14136137, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований МРЕВ № 2 м. Донецька 27.06.2000 р.У квітні 2014 року на підставі усних домовленостей з відповідачем про укладення правочину з купівлі-продажу вказаного автомобіля його представником ОСОБА_3 було передано відповідачу ОСОБА_2 ключі від автомобіля та технічний паспорт. У свою чергу, відповідач повинен був сплатити позивачеві вартість даного автомобіля у сумі 4 000 доларів США протягом місяця з моменту отримання ключів від автомобіля, після чого вони мали укласти відповідний договір в МРЕВ та перереєструвати автомобіль на імя відповідача. Однак відповідач свої домовленості не виконав, гроші не передав. На численні заяви позивача щодо повернення йому або його представнику автомобіля відповідач не реагує та продовжує користуватися автомобілем, що грубо порушує його права, як власника. Відмовляючись від повернення автомобілю, відповідач позбавляє його можливості володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем, який належить йому на праві власності. Таким чином, на думку позивача, на сьогоднішній момент користування відповідачем автомобілем, що належить йому на праві власності, є незаконним. Тому просить витребувати у відповідача належний йому, ОСОБА_1, на праві власності автомобіль OPEL, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В судове засідання позивач, його представник не зявились, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що у квітні 2014 року на підставі усних домовленостей з відповідачем про укладення правочину з купівлі-продажу автомобілю, ним був придбаний автомобіль марки OPEL, модель VECTRA, 1991 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № С18NZ14136137, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований МРЕВ № 2 м. Донецька 27.06.2000 р. на імя позивача. Представником позивача ОСОБА_3, який надав для ознайомлення дійсну на той момент генеральну довіреність на вказаний транспортний засіб, йому було передано ключі та технічний паспорт від автомобілю. У свою чергу він в присутності свого брата та жінки передав представнику позивача ОСОБА_3 в якості оплати за придбання автомобіля грошові кошти в сумі 4 000 доларів США. Після цього вони мали укласти відповідний договір в МРЕВ та перереєструвати автомобіль на його імя. Але з моменту передачі грошей та до часу звернення ОСОБА_1 до суду ні позивачем, ні його представником за довіреністю усні умови договору про перереєстрацію автомобілю не були виконані. Також пояснив, що на даний час вказаний автомобіль зберігається у одному з гаражних кооперативів у м. Донецьк Донецької області, де був залишений ним у квітні 2015 року у звязку з артилерійським обстрілом. Вважає, що позивачем не надано суду достатніх доказів незаконності заволодіння ним майном, а також знаходження цього майна саме й нього, а тому у позові ОСОБА_1 просив відмовити. Крім того вказав, що згідно матеріалів проведеної перевірки працівниками поліції за заявою ОСОБА_3, про незаконне заволодіння ним вищевказаним автомобілем, встановлено, що складу кримінального правопорушення в його діях не встановлено.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судом встановлено та підтверджено сторонами, що у квітні 2014 року на підставі усних домовленостей про купівлю-продаж автомобіля OPEL, модель VECTRA, 1991 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № С18NZ14136137, реєстраційний номер НОМЕР_2, позивач ОСОБА_1 в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_3 передав відповідачу ОСОБА_2 зазначений автомобіль, ключі від нього та технічний паспорт. В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 повинен був оплатити вартість автомобіля в сумі 4000 доларів США.

З наданого суду висновку Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області від 27.07.2016 р. вбачається, що 25.07.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області з заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_2, який не повертає гроші за придбаний автомобіль. В ході перевірки повідомлення ОСОБА_3 була встановлена відсутність в діях відповідача складу кримінального правопорушення (а.с. 21).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Майно, передане власником іншій особі у володіння або користування за договором між ними, не може вважатися таким, що вибуло з володіння власника не з його волі.

Крім того, відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог або заперечень, надавши докази. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 при ухваленні рішення суд відповідно до ст. 212 ЦПК України оцінює докази з урахуванням вимог ст.ст. 58 та 59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Суд вважає, що позивач не довів своє право власності на автомобіль належними та допустимими доказами. Надана суду довіреність від імені позивача ОСОБА_1 (а.с. 4) є письмовим уповноваженням його представника на вчинення певного кола юридичних дій і не є належним доказом підтвердження права власності позивача на спірний автомобіль.

Суд також вважає недоведеним факт незаконного заволодінням автомобілем з боку відповідача. І позивач, і відповідач підтвердили, що між ними мала місце домовленість про купівлю-продаж автомобіля, позивач за власною волею, діючи в особі представника за довіреністю, передав відповідачу спірний автомобіль, ключі та документи від нього, а тому підстави для застосування ст. 387 ЦК України відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 10,11,60,88,212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина