Справа № 297/3040/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Іда до виконавчого комітету Великоберезької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок садибного типу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Великоберезької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок садибного типу, вказавши, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом на будинок № 11 по вул. Гуняді Матяша в с. В. Береги, Берегівського району, після померлого 09.12.2014 року двоюрідного брата ОСОБА_2. Заповіт складений братом 15.03.2012 року під №12 року та посвідчений секретарем виконкому Великоберезької сільської ради не змінено і не скасовано.

Рішення суду необхідно позивачу для реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, оскільки їй було відмовлено в цьому з тих підстав, що дане будинковолодіння належним чином не зареєстровано.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідачавиконавчого комітету Великоберезької сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 62, 64, 66, 208, 209, 212-216, 130, 174, 197 ч.2, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Іда, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в цілому на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що розташований по вул. Гуняді Матяша, №11 в с. В. Береги, Берегівського району, Закарпатської області, загальною площею 44 кв. м., з яких 15,5 кв. м. житлова площа та 28,5 кв. м. допоміжна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3.