Справа № 569/6592/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечко С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю державного виконавця Якимець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобовязань, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобовязань. Вимоги подання обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області № 916/2705/15 від 14.09.2015 про стягнення із ПП «ТС-Транс» на користь ПМП «Тумент» збитків в сумі 113568, 62 грн. та судовий збір в сумі 2271, 37 грн., всього 115 839, 99 грн. Згідно даних Головного управління статистики у Рівненській області № 03-05/427 від 06.05.2016 року, ОСОБА_1 є керівником ПП «ТС-Транс». ОСОБА_1 заборгованість за вказаним виконавчим листом не погасив, неодноразово викликався до відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, але не виклики не зявлявся. У боржника немає офіційних джерел доходу та відсутні відомості про наявність зареєстрованого нерухомого майна. Таким чином ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань, йому слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань.

В судовому засіданні державний виконавець вимоги подання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку що подання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З наведеного слідує, що підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України має бути встановлення за допомогою належних і допустимих доказів факту вчинення боржником дій чи бездіяльності з метою ухилення від виконання зобов'язання, які він мав можливість виконати, якби сумлінно відносився до взятих на себе зобов'язань та до рішень суду.

Однак, у супереч наведених вимог, подання державного виконавця не містить жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження факту умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань по виконавчому листу. Крім того, державним виконавцем не надано доказів вчинення ним інших дій спрямованих на примусове реальне виконання виконавчого листа, зокрема чи звертався він в порядку п.10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» з поданням про розшук боржника.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу, як того вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", чи про його реальну можливість виконати обов'язок, місцевому суду не подано.

За таких обставин, підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобовязань відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Харечко С.П.