Справа № 128/2270/14-ц Провадження № 22-ц/772/3292/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участі: позивача ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3; відповідача ОСОБА_4 і представника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного проектно-вишукувального підприємства «Еководземпроект», про визнання неправомірною відмови у підписанні погодження меж земельної ділянки та зобовязання затвердити технічну документацію,

В с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району, в якому просив визнати неправомірною відмову ОСОБА_4 у підписанні акту погодження меж земельної ділянки; зобовязати ОСОБА_6 сільську раду Вінницького району затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: с. Вінницькі Хутори, вул. Шевченка, 80, без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_4

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2014 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ППВП «Еководземпроект».

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ППВП «Еководземпроект», про визнання неправомірною відмови у підписанні погодження меж земельної ділянки та зобовязання затвердити технічну документацію, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Зазначив, що рішення суду вважає необґрунтованим через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач і його представник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 і його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять її відхилити і залишити без змін рішення суду першої інстанції..

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради і представник третьої особи, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися і не надіслали письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 серпня 1993 року житловий будинок по вул. Шевченка, 80 в с. Вінницькі Хутори після смерті ОСОБА_7 успадкували в рівних частках його сини ОСОБА_4 і ОСОБА_8 (а. с. 52).

25 березня 1997 року ОСОБА_8 помер. Його майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель по вул. Шевченка, 80 в с. Вінницькі Хутори, успадкували його брати ОСОБА_2 і ОСОБА_4 в рівних частках, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 10 березня 1998 року та 24 квітня 1998 року, відповідно (а. с. 24-25, 53).

Таким чином позивач ОСОБА_2 є власником 1/4 частини зазначеного будинковолодіння, а відповідач ОСОБА_4 власником 3/4 частини будинковолодіння.

Рішенням 17 сесії 22 скликання ОСОБА_6 сільської ради від 30 січня 1998 року виділено ОСОБА_2 0,12 га землі біля 1/2 частини житлового будинку, який перейшов йому у спадщину після смерті брата ОСОБА_8 (а. с. 31).

Рішенням Вінницького районного суду від 22 лютого 1999 року визнано незаконним рішення 3 сесії ОСОБА_6 сільської ради від 8 липня 1998 року про відміну рішення 17 сесії 22 скликання від 30 січня 1998 року про виділення ОСОБА_2 0,12 га землі біля 1/2 частини жилого будинку, який перейшов йому у спадщину після смерті брата ОСОБА_8, виділення земельної ділянки площею 0,06 га, яка залишилася після смерті ОСОБА_8 брату ОСОБА_4 (вул. Шевченка, 80), збільшивши його земельну ділянку до 0,18 га, та зобовязано ОСОБА_6 сільську раду поновити право землекористування ОСОБА_2 земельною ділянкою 0,12 га по вул. Шевченка, 80 (а. с. 26-28).

Рішенням 22 сесії 6 скликання ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16 серпня 2013 року надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка була в його користуванні, що знаходиться за адресою: с. Вінницькі Хутори, вул. Шевченка, 80 (а. с. 13).

На виконання зазначеного рішення ППВП «Еководзепроект» виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Шевченка, 80 в с. Вінницькі Хутори (а. с. 5-23).

11 березня 2014 року складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, згідно якого ОСОБА_2 передано межі земельної ділянки, що знаходиться в с. Вінницькі Хутори, вул. Шевченка, 80, площею 0,1091 га (а. с. 14).

Рішенням 28 сесії 6 скликання ОСОБА_6 сільської ради від 11 квітня 2014 року рекомендовано ОСОБА_2 питання узгодження меж земельної ділянки площею 0,1091 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в с. Вінницькі Хутори по вул. Шевченка вирішити в судовому порядку, так як його суміжний землекористувач ОСОБА_4 предявляє претензії щодо меж та конфігурації земельної ділянки (а. с. 32).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 31 березня 2016 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення про виділення земельної ділянки та рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (а. с. 117-120).

По справі також встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 1 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 3 червня 2015 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Вінницької районної державної нотаріальної контори, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 березня 1998 року, виданого на імя ОСОБА_2, в розмірі 1/4 частини (а. с. 149-150).

Судом встановлено, що в натурі будинковолодіння по вул. Шевченка, 80 в с. Вінницькі Хутори між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не поділене. Порядок користування частками житлового будинку, господарських будівель та споруд між ними ні договором, ні рішенням суду не встановлювався.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч. 1). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2).

Згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

По справі встановлено, що за будинковолодінням по вул. Шевченка, 80 в с. Вінницькі Хутори закріплено 0,24 га, які є розділеними не у відповідності до розміру часток співвласників у будинковолодінні, а по 1/2 частці. При цьому в натурі частки співвласників не виділені, порядок користування ними не встановлений, межові знаки не встановлені, між сторонами існує спір щодо розподілу.

Із технічної документації із землеустрою, виготовленої ППВП «Еководземпроект» в 2014 році, вбачається, що за технічним завданням вказана площа земельної ділянки складає 0,12 га, однак згідно акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 11 березня 2014 року розмір земельної ділянки складає 0,1091 га. При цьому відсутнє рішення сільської ради щодо уточнення розміру земельної ділянки та межі земельної ділянки не погоджені суміжним користувачем ОСОБА_4

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 існує земельний спір, між ними не вирішено питання щодо встановлення порядку користування житловим будинком, а технічна документація із землеустрою виготовлення без врахування розміру часток співвласників у житловому будинку.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення позовних вимог, відповідає нормам матеріального і процесуального права, а отже є законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скарги є безпідставними та спростовуються як викладеним вище так і наступним.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що у його батька ОСОБА_7 була в користуванні земельна ділянка площею 0,02 га, а в 1998 році рішенням сесії сільської ради йому надали земельну ділянку площею 0,12 га не із батьківської земельної ділянки після його смерті, чи після смерті ОСОБА_8, а із вільного земельного фонду сільської ради.

Проте, ОСОБА_2, являючись позивачем по даній справі, при подачі своєї ж позовної заяви не обгрунтовував цим свій позов та, відповідно, не надавав таких доказів, як того вимагає закон: статті 10, 11, 60 ЦПК України, та, відповідно, суд першої інстанції, як того вимагає стаття 212 ЦПК України, не надавав належної правової оцінки таким доказам.

Таких доказів позивач не надав і до апеляційної інстанції, яка, виходячи із вимог частини другої статті 303 ЦПК України, зобовязана досліджувати докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За правилами частини 3 статті 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Таких обовязкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Отже, апеляційний суд не може дослідити нові докази, яких не надав позивач. Всі надані сторонами, у тому числі, позивачем-апелянтом, докази судом першої інстанції досліджені з дотриманням встановленого порядку. Відмови у дослідженні доказів у суді першої інстанції не було суд першої інстанції не відмовив у дослідженні наданих сторонами, у тому числі позивачем, доказів.

Суд першої інстанції правильно застосував норм матеріального права і виконав вимоги процесуального права.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що сторони користуються окремо кожен своєю часткою у будівлі (де-факто) також не впливають на висновки суду, оскільки порядок користування належними на праві власності кожному із співвласників частками: ? - позивачеві, 3/4 - відповідачеві, не встановлено ані договором, ані рішенням суду (де-юре).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_9

Судді: /підпис/ ОСОБА_10

/підпис/ ОСОБА_11

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська