Провадження № 2/522/730/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.

при секретарі - Соболевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вимогою до Відповідача, про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 1 306 587,84 грн., за кредитним договором № 1 від 16.11.2006р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та Відповідачем.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 16.11.2006 року.

Відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 16.11.2006 року, ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 98 460,00 дол. США, який зобовязалася повернути у повному обсязі в строк до 16.11.2017 року або достроково зі сплатою 11,30 відсотків річних за користуванням кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Кредитним договором, Іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Даний факт підтверджуються Іпотечним договором від 16.11.2006р., укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, якою позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

В судове засідання зявився представник відповідача, подавши заперечення на позовну заяву ПАТ «Дельта Банк», згідно яких позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, справу розглянути у його відсутність.

В обґрунтування своїх заперечень, відповідач посилається на наступне.

Між Відповідачем та громадянином ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу від 29.10.2009р. за реєстр. № 2868, за яким предмет іпотеки, а саме нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1, відчужено за ціною 512 486 (пятсот дванадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень. Даний Договір було укладено сторонами за адресою реєстрації АКІБ «УкрСиббанк» (про що свідчить посвідчувальний напис приватного нотаріуса ОСОБА_3 на договорі купівлі-продажу, реєстр. № 2868), у присутності та за згодою Іпотекодержателя (АКІБ «УкрСиббанк»).

У той же день, Відповідачем здійснено часткове погашення кредитної заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2 від 16.11.2006р. на суму у доларах США, еквівалентну 512 486 (пятсот дванадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень.

За таких обставин суд встановив, що сьогодні неможливо задовольнити позовні вимоги Позивача, оскільки нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1, не належить Відповідачу на праві власності. Про це також свідчить Витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 24309510 від 30.10.2009р., де прямо зазначено, що власником нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, на підставі Договору купівлі-продажу від 29.10.2009р. за реєстр. № 2868.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим, не доведеним і таким, що не підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 16.11.2006 року.

Відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 16.11.2006 року, ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 98 460,00 дол. США, який зобовязалася повернути у повному обсязі в строк до 16.11.2017 року або достроково зі сплатою 11,30 відсотків річних за користуванням кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Кредитним договором, Іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Даний факт підтверджуються Іпотечним договором від 16.11.2006р., укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1.

Судом встановлено, що між Відповідачем та громадянином ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу від 29.10.2009р. за реєстр. № 2868, за яким предмет іпотеки, а саме нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1, відчужено за ціною 512 486 (пятсот дванадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень. Даний Договір було укладено сторонами за адресою реєстрації АКІБ «УкрСиббанк» (про що свідчить посвідчувальний напис приватного нотаріуса ОСОБА_3 на договорі купівлі-продажу, реєстр. № 2868), у присутності та за згодою Іпотекодержателя (АКІБ «УкрСиббанк»).

У той же день, Відповідачем здійснено часткове погашення кредитної заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2 від 16.11.2006р. на суму у доларах США, еквівалентну 512 486 (пятсот дванадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки має бути нерухоме майно, яке належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: відчужувати предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

На підставі Договору купівлі-продажу від 29.10.2009р. за реєстр. № 2868, що підтверджується Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 24309510 від 30.10.2009р., Відповідачем за згодою Іпотекодержателя було відчужено предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Отже, Відповідач не є іпотекодержателем, оскільки не є власником предмету іпотеки, а сама іпотека вважається припиненою, оскільки предмет іпотеки реалізовано тертій особі в погашення боргових зобовязань за згодою Іпотекодавця та Іпотекодержателя.

Таким чином, суд знаходить, що сьогодні неможливо задовольнити позовні вимоги Позивача, оскільки нерухоме майно квартира за адресою: : АДРЕСА_1, не належить Відповідачу на праві власності. Про це також свідчить Витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 24309510 від 30.10.2009р., де прямо зазначено, що власником нерухомого майна квартири за адресою: : АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, на підставі Договору купівлі-продажу від 29.10.2009р. за реєстр. № 2868.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК, ст. 1, 5, 9, 17 Закону України «Про іпотеку», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя 15.06.2016