АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-4075/10 Головуючий І інстанції - Штих Т.В.
Провадження: 22-ц/790/4471/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

при секретарі -Котлярової М.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 травня 2016 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, -

встановила :

У січні 2009 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані і мешкають в квартирі АДРЕСА_1 і є споживача послуг позивача. Відповідачі не в повному обсязі сплачують за спожиті послуги, внаслідок чого за ними виникла заборгованість в розмірі 5250,81 грн., що утворилась за період з 01 серпня 2006 року по 30 вересня 2009 року. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.02.2016 року позов КП «Харківські теплові мережі» було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.04.2007 року по 01.02.2008 рік в розмірі 796, 89 грн. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року вказане рішення скасоване за нововиявленими обставинами. При перегляді справи за нововиявленими обставинами позивач змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів суму заборгованості в розмірі 1927,11 грн. за період з 01.01.2007 року по 01.01.2008 рік, посилаючись на те, що отримуючи послуги позивача, відповідачі за них не здійснювали оплату, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 травня 2016 рокупозов КП «Харківські теплові мережі» задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 солідарно на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.01.07 року по 01.01.08 року в сумі 1928,11грн.Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пропорційно з кожного суму судового збору в розмірі 51 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції безпідставно не враховані квитанції надані відповідачем на підтвердження сплати за опалення та гарячу воду за період з 01.01.07 року по 01.01.08 року в сумі 1928,11 грн.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не регулярно сплачують за надані ним послуги по опаленню та гарячу воду, а тому вважав за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані їм послуги по опаленню та гарячому воду за період з з 01.01.07 року по 01.01.08 року в сумі 1928,11 грн.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані і мешкають в квартирі АДРЕСА_1

Договір про надання КП «ХТМ» послуг відповідачам не укладався, однак відповідачі споживали послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, що відповідно до положень ст. 11 ЦК України, свідчить про виникнення між ними цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, у сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України від 24.06.04 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила) і відповідачи вважають споживачами послуг позивача.

Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Нарахування за послуги з централізованого опалення проводилось виходячи з розміру площі квартири за нормами споживання, відповідно до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та послуги теплопостачання за відповідні роки», які офіційно оприлюднювались.

Відповідачі не в повному обсязі сплачують за спожиті послуги, внаслідок чого за ними виникла заборгованість в розмірі 1927,11 грн. 36 коп., що утворилась за період з 01.01.2007 року по 01.01.2008 рік.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно не враховані квитанції надані відповідачем на підтвердження сплати за опалення та гарячу воду за період з 01.01.07 року по 01.01.08 року в сумі 1928,11 грн.є помилковими.

Згідно із п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Надані відповідачами квитанції, копії яких приєднані до справи, щодо сплати через ВАТ «Мегабанк» 30.04.07 року за опалення 698 грн. 88 коп. та за гарячу воду 313 грн. 92 коп., 11.02.08 року за опалення 573 грн. 31 коп. та 342 грн. за гарячу воду правомірно не були враховані судом першої інстанції. Відповідно до листа ПАТ «Мегабанк» від 30.12.2015 року вказані суми на розрахунковий рахунок банку не надходили, а оплата не проводилась.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

ОСОБА_3 в апеляційному суді пояснив, що до ВАТ «Мегабанк» не звертався для з'ясування обставин ненадходження платежів до позивача.

Відповідачами не надані належні та допустимі докази в підтвердження факту оплати ними послуг позивача за спірний період, тобто не доведена відсутність заборгованості перед позивачем.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -