Справа №534/2817/15-ц
Провадження № 2/534/89/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради, /треті особи з боку відповідача: Комсомольська державна нотаріальна контора, Відділ держкомзему у м. Комсомольську, реєстраційна служба Комсомольського МУЮ/ про визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення,

в с т а н о в и в :

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за представленням право власності на земельну ділянку після померлої бабусі ОСОБА_2 Позовні вимоги мотивовані посиланням на положення ст..ст. 392, 1266, 1268 ЦК України.

До суду позивач не зявилась, уповноваживши відповідною довіреністю представляти свої інтереси в суді ОСОБА_3 (а.с. 17)

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві.

Інші учасники до суду не зявились, направивши заяви про розгляд справи за відсутності своїх представників, проти задоволення вимог позивача не заперчують.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені на обґрунтування заявленого позову докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

11 листопада 2009 року померла ОСОБА_2 (а.с. 8), яка доводилась позивачу бабою (а.с. 4-7).

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови обласної державної адміністрації №377 від 10.10.2011 року був затверджений список членів комунального підприємства Дмитрівської сільської ради «Аграрій-Д» (а.с. 12), які мають право на отримання земельної частки (паю), згідно з яким ОСОБА_2 була включена до списку із зазначенням номеру земельної ділянки 198, її площі 3, 7673 га та місця розташування с. Дмитрівка. (а.с. 15). Цим же розпорядженням згадані земельні ділянки відповідно до затвердженого списку були передані у власність членам комунального підприємства «Аграрій-Д». Земельний акт про право власності на згадану земельну ділянку ОСОБА_2 за життя не видавався.

Отже, з часу передачі землі у колективну власність сільськогосподарського підприємства ОСОБА_2 набула право на отримання земельної частки (паю) у власність, як член згаданого підприємства, проте право власності на неї у встановленому законом порядку не оформила в звязку із смертю. Спадкоємцями по закону після смерті ОСОБА_2 є позивач у справі ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_4, яка відмовилась від своєї частки спадщини на користь ОСОБА_1

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного:

У відповідності до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Щодо права власності, то ЦК України передбачає можливість його виникнення на підставі рішення суду у випадках, встановлених ст.376 ЦК України, та підтвердження рішенням суду існуючого в особи права власності у випадках, встановлених ст.392 ЦК України. В інших випадках право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом.

Згідно із розясненнями, наданими ВССУ в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на нерухоме майно.

Стаття 125 ЗК України / в редакції, що діє з 05.03.2009 року / передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування нею виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Отже, приймаючи до уваги, що право власності на землю підлягає обовязковій державній реєстрації, що не було за життя зроблене спадкодавцем, вона вважається такою, що не набула за життя у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку.

Оскільки умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, земельної ділянки в т.ч., є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, а цивільна правоздатність особи /здатність мати права та обовязки/ у відповідності до положень ст..25 ЦК України припиняється у момент смерті, не можна визнати цілком обґрунтованою вимогу позивача щодо визнання права власності на спірне майно за нею в порядку спадкування за законом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначив ВССУ в листі № 24-753/0/4-13 «якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо ж спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно із ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що в порядку спадкування за представленням за позивачем може бути визнане лише майнове право, що належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилось внаслідок її смерті, а саме - право набути у власність земельну ділянку № 198 площею 3,7673 га., розташовану на території Дмитрівської сільської ради м. Комсомольська Полтавської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1218 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

В порядку спадкування за представленням визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 майнове право, що належало померлій 11 листопада 2009 рокуОСОБА_5 на момент відкриття спадщини і не припинилось внаслідок її смерті - право набути у власність земельну ділянку № 198 площею 3,7673 га., розташовану на території Дмитрівської сільської ради м. Комсомольська Полтавської області з одержанням відповідних правовстановлюючих документів на імя ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.В. Окунь