Справа № 737/1001/16-ц
Провадження № 2/737/384/16
і м е н е м У к р а ї н и
11 листопада 2016 року смт. Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області в складі:
судді Іванець С.В.,
за участі секретаря Чередниченка С.О.,
за участі позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - орган опіки і піклування, виконавчого комітету Деснянської районної у м.Чернігові ради та Управління державної міграційної служби у Чернігівській області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,
10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_2, в якому просить дозволити їй без згоди батька ОСОБА_2, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України та на її виїзд до Росії у період з 01.12.2016 по 30.11.2017; надати їй дозвіл на виїзд за кордон неповнолітнього ОСОБА_4 без згоди батька дитини ОСОБА_2, у період з 01.12.2016 по 30.11.2017, посилаючись на те, що батько дитини безпідставно не надає згоди на виїзд дитини до Росії, де проживає дядько дитини.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.
Третя особа орган опіки і піклування, виконавчого комітету Деснянської районної у м.Чернігові ради свого представника в судове засідання не направила, подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні спору покладалася на розсуд суду.
Третя особа - Управління державної міграційної служби у Чернігівській області, належним чином повідомлена про розгляд справи, свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки не повідомила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
По справі встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком, а позивач ОСОБА_1 - матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 14 червня 2011 року, виданого відділом РАЦС Куликівського РУЮ Чернігівської області.
Шлюб між сторонами розірвано рішенням Куликівського районного суду від 04 вересня 2015 року.
Позивач має намір здійснити поїздку до Росії, де проживає її рідний брат на Новорічні свята, разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4, однак батько дитини - відповідач ОСОБА_2 не надає згоди на виїзд сина за межі України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюєтьсяЗаконом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ.
Згідно ст. 3 зазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 3 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі.
Згідно із п. 1 п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відповідно до п. 2 п. 4 Цих Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.
У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки виїзд дитини за кордон відповідає інтересам дитини, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, в той же час відповідач не надає згоду на виїзд дитини за кордон, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди батька підлягають задоволенню, проте, з огляду на положення ст.151 СК України, мають бути обмежені більш короткими часовими рамками, що унеможливить порушення прав батька на спілкування з дитиною.
Що стосується позовних вимог про надання дозволу на оформлення документів на тимчасовий виїз неповнолітньої дитини за межі України, слід зазначити таке.
Відповідно до п.п.2 п. 20 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою КМУ від 07 травня 2014 року №152 Оформлення, видача та обмін паспорта для виїзду за кордон здійснюється особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, - на підставі заяви батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників, а якщо батьки не перебувають у шлюбі, - за заявою того з батьків, з ким проживає особа, або інших представників.
Пунктом 22 Постанови передбачено, що для оформлення паспорта для виїзду за кордон у разі тимчасового виїзду за кордон особа подає:
2) паспорт громадянина України (для осіб, що досягли шістнадцятирічного віку);
3) свідоцтво про народження (у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон вперше особі, що не досягла шістнадцятирічного віку);
4) відповідні документи з відміткою банку про здійснення встановлених законодавством платежів (консульського збору) або оригінал і копію документа про звільнення від таких платежів (консульського збору);
5) заяву про відмову отримувати паспорт для виїзду за кордон, в який імплантовано безконтактний електронний носій, або про відмову від внесення інформації до такого носія (у разі потреби).
Відповідно до п. 23 у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, що не досягла шістнадцятирічного віку та проживає з одним із батьків, які не перебувають у шлюбі, заявник разом з документами, зазначеними у пункті 22 цього Порядку, також подає оригінал або засвідчену в установленому порядку копію одного з таких документів:
1) свідоцтва про смерть другого з батьків;
2) рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків;
3) рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім;
4) рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним;
5) довідки про реєстрацію місця проживання дитини разом з одним із батьків, який подає заяву, або у разі оформлення паспорта у закордонній дипломатичній установі України - іншого документа, що підтверджує таку реєстрацію;
6) оригінал витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Зважаючи на наведене, оскільки виготовлення паспорту для особи, яка не досягла 16-ти річного віку не вимагає надання згоди тим із батьків, з яким така особа не проживає, в разі не перебування батьками у шлюбі, в задоволенні цих вимог необхідно відмовити.
Судовий збір, у розмірі 551 грн 20 коп., відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 313 ЦК України, ст.141, 150 СК України, ст.3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», 3, 15, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224, 294 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2 до Російської Федерації на строк з 01.12.2016 по 30.11.2017.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 гривню 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення по справі.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В.Іванець