Справа № 747/1132/16-ц
Провадження № 2/747/656/16
РІШЕННЯ

іменем України

16.11.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської центральної районної лікарні про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. На обґрунтування позову зазначила, що 01 липня 2016 року на підставі наказу головного лікаря Талалаївської ЦРЛ її було звільнено з посади. Після звільнення з роботи відповідач не провів з нею повного розрахунку. Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2016 року з Талалаївської центральної районної лікарні на її користь стягнуто заборгованість з індексації заробітної плати та компенсацію за затримку виплати заробітної плати. Враховуючи, що відповідач сплатив суму індексації заробітної плати та компенсацію лише 03 листопада 2016 року, просила стягнути на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 11 100 грн.

В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача - Талалаївської ЦРЛ - в судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд цивільної справи без участі представника ЦРЛ та заперечення на позов. В обґрунтуванні заперечення зазначено, що діючим кошторисом на 2016 рік, затвердженим Талалаївською РДА, кошти на виплату індексації заробітної плати за 2014 та 2015 роки не передбачено. При звільненні позивача ОСОБА_1 всі належні їй суми, які підлягали виплаті, виплачені вчасно, тому просять суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.08.1983 року працювала на медичною сестрою Талалаївської ЦРЛ, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4). Звільнена із займаної посади 01.07.2016 року. Рішенням Талалаївського районного суду від 13 вересня 2016 року із Талалаївської ЦРЛ на користь ОСОБА_1 стягнуто 2966 грн. 54 коп. індексації заробітної плати за період з квітня 2014 року по вересень 2015 року (а.с.5). Відповідно до довідки Талалаївської ЦРЛ середньоденний заробіток ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати за останні два місяці перед звільненням квітень травень 2016 року - складає 74 грн. 94 коп. (а.с.13).

При звільнені робітника, згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.3ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2016 року встановлено, що відповідач - Талалаївська ЦРЛ - у порушення ст. 33 Закону України «Про оплату праці», не проводила індексацію заробітної плати ОСОБА_1, як це передбачено діючим законодавством. 03 листопада 2016 року відповідачем виконано рішення Талалаївського районного суду від 13 вересня 2016 року шляхом перерахування ОСОБА_1 коштів на її картковий рахунок, про що зазначено в позові та не оспорюється відповідачем.

Відповідно до ч.5 ст.95 КЗпП України і ст.33 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Конституційний Суд України, у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на корить працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Невиконання роботодавцем вимог ст. 116 КЗпП України є триваючим правопорушенням, тому звільнений працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог за ст. 117 КЗпП України з моменту припинення правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Як було встановлено в ході судового розгляду відповідно до довідки, виданої відповідачем, розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 обчислений шляхом ділення заробітної плати за квітень та травень 2016 року на календарні дні, складає 74 грн. 94 коп. Тому затримка розрахунку при звільненні ОСОБА_1 складає 124 календарних днів, за період з 01 липня по 03 листопада року. Розмір середнього заробітку позивача ОСОБА_1 за даний період становить вказаний період складає 9 292 грн. 56 коп. (74 грн. 94 коп. х 124 дні). Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської ЦРЛ про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Талалаївської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 9292 (девять тисяч двісті девяносто дві) грн. 56 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з якої слід утримати податки та обовязкові платежі.

Стягнути з Талалаївської центральної районної лікарні на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Л.В.Тіщенко