Дата документу 30.08.2016
ЄУ № 420/1320/16-ц
Провадження №2/420/662/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Бондар Ю.О.

за участю секретаря Сіренко А.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору - Новопсковська селищна рада, про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з обліку реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області із позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою та стягнути з відповідача суму судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1. За даною адресою також зареєстрований її син - відповідач по справі ОСОБА_2, який фактично за вказаною адресою не мешкає з листопада 2010 року, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим перешкоджає позивачу в користуванні будинком. Відповідач фактично проживає в РФ м. Магадан. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації, у позивача виникають проблеми з оформленням субсидії по комунальним послугам, чим об'єктивно порушуються її права, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. В заяві пояснив, що за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. Фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден, заперечень не має.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Новопсковського нотаріального округу Ковальовим А.О. 18.05.2011 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з Довідки виконкому Новопсковської селищної ради № 2242 від 15.06.2016 ОСОБА_1 дійсно є власником будинку АДРЕСА_1 та за даною адресою зареєстрований її син ОСОБА_2, але фактично за даною адресою не мешкає. Відповідно до Акту підтвердження не проживання від 15.06.2016 депутата Новопсковської селищної ради по виборчому округу № 10 Деревянко К.М., встановлено, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не мешкає, що підтверджено також сусідами: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Згідно інформації Новопсковської селищної ради № 1098 від 08.07.2016 за даними діючої та архівної картотеки форми А, Б інформація відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо його місця проживання не значиться.

Відповідно заяви, наданої відповідачем, та доданих до заяви документів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 поставлено на облік фізичної особи в податковому органі на території РФ. Відповідно до копії паспорту РФ ОСОБА_2 № НОМЕР_1, останній зареєстрований в АДРЕСА_2 з 15.11.2014 р.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, фактичне місце проживання відповідача: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи намір позивача щодо усунення перешкод у здійсненні нею права розпоряджатися своїм майном, оскільки відповідач не проживає в будинку за адресою АДРЕСА_1, речей його в будинку не має, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування зазначеним жилим приміщенням.

Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізовані соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги позивача, яка просить усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві власності будинком, а саме визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та зняти відповідача з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору - Новопсковська селищна рада, про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з обліку реєстрації, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер невідомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 551,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: