Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/3359/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Зимогляд В.В.
Провадження № 22-ц/778/3834/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Мелітопольського обєднаного управління ПФУ в Запорізькій області про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що в березні 2016 року йому стало відомо, що йому призупинено виплату пенсії.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 квітня 2016 року по справі за його адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій та зобов»язання поновлення виплати пенсії, яка набрала законної сили 25.04.2016 року, дії Мелітопольського обєднаного управління ПФУ в частині призупинення виплати йому пенсії були визнані протиправними.

Посилаючись на те, що протиправними діями відповідача, які призвели до невиплати пенсії, йому було завдано моральної шкоди, просив стягнутиз Мелітопольського обєднаного управління ПФУ в Запорізькій області у відшкодування спричиненої моральної шкоди 25 000 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За положеннями ч.1 ст. 58 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є створеним державною органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов»язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах( далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Серед основних завдань управління, відповідно до п.3 згаданого Положення, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов»язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, виходячи з положень ст. 1173 ЦК України, Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області належить до суб»єкта відповідальності за вказаною нормою, сферою застосування якої є правовідносини з заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв»язку з прийняттям зазначеним суб»єктом незаконних рішень, вчинення ним незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ним своїх повноважень.

Для застосування положень ст. 1168 ЦК України щодо відшкодування моральної шкоди, то доведенню підлягає факт, що таку шкоду ОСОБА_4 було завдано саме неправомірними діями чи бездіяльністю Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, при наявності таких складових елементів, як протиправна поведінка, настання шкоди, прямий причинний зв»язок між першим та другим елементом та вина завдача шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи підстави заявленого позову, ОСОБА_4 посилався на те, що йому, як вимушеному переселенцю з зони проведення АТО, який з 23.03.2015 року проживає у м. Мелітополі, з вини Мелітопольського об»єднання управління Пенсійного фонду України 01 березня 2016 року протиправно було припинено виплату пенсії, виплата якої була поновлена лише в квітні 2016 року, що спричинило йому моральну шкоду.

Відмовляючи у задоволенні заявленого ОСОБА_4 до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позову, суд послався на доведеність того, що відповідач по справі при зупиненні та поновленні виплати пенсії ОСОБА_4 діяв у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року та постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637, позивачем же не доведено, що призупинення виплати пенсії завдало йому моральної шкоди.

З вказаними висновками суду щодо підстав для відмови у позові в повній мірі погодитися не можна, оскільки у даному випадку судом не були враховані положення ч.3 ст. 61 ЦПК України про те, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01. 04.2016 року було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до Мелітопольського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов»язання виплати пенсії і дії Мелітопольського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_4 визнані протиправними, отже ця обставина в силу ст. 61 ЦПК України є встановленою і не підлягала доказуванню.

Вказана постанова набрала законної сили 25.04.2016 року і є чинною(а.с.8-12).

Разом з тим, при розгляді позову ОСОБА_4 про стягнення з Мелітопольського об»єднанного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області моральної шкоди, спричиненої діями, пов»язаними із зупиненням виплати пенсії, суд не врахував, що відповідно до ст. 56 Конституції України, положень ст.ст. 1173, 1174 ЦК України відповідачами у таких справах мають бути не лише держава в особі відповідних органів Пенсійного фонду України, але й відповідні територіальні органи Державної казначейської служби України.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави

Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах.

Відповідно до п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

За вимогами ч.1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, змінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред»явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Клопотання про залучення до участі у справі Державну казначейську службу в якості належного співвідповідача ОСОБА_4 у суді першої інстанції не заявлялось.

Таким чином, справа розглянута судом першої інстанції без участі органу Державного казначейства України, як сторони по справі, залучення якої до участі у справі не входить і до компетенції апеляційної інстанції, враховуючи, що справа вже розглянута по суті без участі належного співвідповідача.

У зв»язку з цим колегія суддів погоджується з рішенням суду, яким ОСОБА_4 відмовлено у позові, однак вважає за необхідне змінити правові підстави відмови і вважати ними те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди у даному випадку були заявлені позивачем не до всіх належних відповідачів по такій категорії справ.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року по цій справі змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: