Справа № 523/3232/15-ц
Провадження №2/523/676/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Суворовський районний міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 в залі суду № 18 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_2, яка вказала, що сторони є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, 15.04.2008р.н. та ОСОБА_5, 05.09.2011р.н. Посилаючись на те, що відповідач не бере педагогічної, моральної, матеріальної, грошової, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні синів,не проявляє зацікавленості у їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоровя, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя а всі питання щодо виховання дітей здійснюється позивачем самостійно а діти перебувають на повному утриманні ОСОБА_2, яка самостійно без допомоги батька створила усі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дітей, тому позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківський прав відносно неповнолітніх - ОСОБА_4, 15.04.2008р.н. та ОСОБА_5, 05.09.2011р.н.

В судовому засіданні адвокат позивача вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини та додав, що відповідач, крім викладених вище обставин, перебував за кордоном понад один рік та не підтримував жодного звязку з позивачем та дітьми; також вказував, що відповідач мав іншу родину та аналогічне відношення до дитини, а синам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почав допомагати матеріально лише після винесення рішення про стягнення аліментів; критично ставиться до висновку органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав як такого, що не ґрунтується на жодному доказі.

ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що діти не позбавлені уваги та опіки, проте доводити а ні учасникам процесу, а ні суду відповідач нічого не має, а винен лише дітям любов. Вказував, що не бажає затягувати розгляд справи та залучати необхідні докази, зокрема, викликати свідків.

Представник органу опіки та піклування вважала позов необґрунтованим та просила прийняти рішення на підставі висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав; до суду в останнє судове засідання не зявилась, орган опіки та піклування звернувся до суду з листом з проханням розглядати справу у відсутність їх представника.

Вислухавши пояснення осіб, що зявились до суду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справ, суд встановив наступне.

Сторони є батьками неповнолітніх - ОСОБА_4, 15.04.2008р.н. та ОСОБА_5, 05.09.2011р.н. (а.с. 5, 6).

Шлюб між сторонами було розірвано рішенням суду від 30.07.2014р. (а.с. 5).

Ухвалою суду від 31.02.2016р. вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей виділено в окреме провадження.

Діти проживають з матірю, що сторонами не заперечується.

Батько участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, життям, розвитком та станом здоров'я не цікавиться, не підтримує з ними стосунків, жодної матеріальної та моральної підтримки не надає, навіть ініціативи для спілкування з дітьми не виявляє, станом до винесення рішення про стягнення аліментів ніякої матеріальної допомоги не надавав. Вказані обставини підтверджуються поясненням допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, письмовими пояснення сусідів ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с. 30, 31, 32), характеристиками дітей з дошкільного навчального закладу (а.с. 27, 28).

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

У відповідності зі статтею 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її доводи або заперечення. Всупереч вказаного обовязку відповідачем жодного доказу здійснення ним своїх батьківських прав та виконання обовязків не надано та навіть не зазначено.

Таким чином, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд безперечно встановив, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, не забезпечує їх духовний та фізичний розвиток та в силу того, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обовязків, суд доходить до висновку, що позовні вимоги мають бути задоволені в повному обсязі.

Судом не приймається до уваги висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, як встановлено в судовому засіданні з пояснення представника третьої особи, рішення органу не ґрунтується на будь-яких доказах (такі ОСОБА_3 і органу опіки та піклування не надавались) а лише на запереченнях останнього проти позбавлення відповідача батьківських прав.

Крім того суд звертає увагу на ту обставину, що за весь час розгляду справи відповідачем не вчинено жодної дії щодо навіть налагодження двостороннього звязку з дітьми, а позиція відповідача ґрунтується лише на припущенні щодо його безперечного батьківського права поводитися з дітьми на свій розсуд та неможливості обмеження такого поводження.

В силу статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітніх - ОСОБА_4, 15.04.2008р.н. та ОСОБА_5, 05.09.2011р.н.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя