Справа № 523/4603/16-ц
Провадження №2/523/2585/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта одеська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на обовязкову частку в спадщині,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та після уточнення позовних вимог просив визнати за ним право власності на 1/12 частини квартири №8, загальною площею 60,8 кв.м, в будинку №90 по вул.Героїв Сталінграду в м.Одесі, в порядку спадкування за законом обов'язкової частки у спадщині після смерті батька ОСОБА_3, померлого 08.03.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті 08.03.2015р. батька позивача - ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді частини вищевказаної квартири. ОСОБА_3 склав заповіт на імя відповідача, яка є донькою спадкодавця, згідно якого заповідав останній все належне йому майно. Після смерті ОСОБА_3 відповідач прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном з дня смерті спадкодавця. Позивач ОСОБА_1 17.07.2015 р. подав заяву до Четвертої одеської держнотконтори про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину так і не зміг, тому що не має оригіналів правовстановлюючих документів, а відповідач зволікає з реалізацією свого право на отримання спадщини та не звертається до нотаріальної контори за отриманняс свідоцтва про право на спадщину. Оскільки позивач на день смерті спадкодавця мав ІІ групу інвалідності, посилаючись на ст.1241 ЦК України, ОСОБА_1 просив визнати за ним право на обовязкову частку у спадщині в розмірі 1/12 частини після смерті батька ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідачки не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

22 січня 2015 р. померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 травня 2015 року, актовий запис №965, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.28-зворот).

08 березня 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 травня 2015 року, актовий запис №2753, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.28).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири №8, загальною площею 60,8 кв.м, в будинку №90 по вул..Героїв Сталінграду в м.Одесі (а.с.12).

Згідно з вимогами ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ст. 1223 ЦК України.

27 листопада 2010 р. ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповідав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36).

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого 08.03.2015 р. ОСОБА_3, заведеної Четвертою Одеською держнотконторою, 17 липня 2015 із заявою про прийняття спадщини до держнотконтори звернувся ОСОБА_1, але станом на 19.01.2016р., згідно листа начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не видавались (а.с., 26-37,13-14).

10 вересня 2015 р. до Четвертої Одеської держнотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулась ОСОБА_2 (а.с.27-зворот).

Відповідно до листа державного нотаріуса Четвертої одеської держнотконтори ОСОБА_5М від 04.01.2016 р. №04/02-14, ОСОБА_2 запропоновано надати оригінали правовстановлюючих документів на квартиру в АДРЕСА_1, довідку з БТІ про підтвердження реєстрації квартири станом на 31.12.2012р., свідоцтво про народження, у звязку зі зверненням позивача ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку майна спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.37)

За життя ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в ріних частках належала квартира АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30 грудня 1998 року, виданим УЖКГ виконкому Одеської міської ради (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст.370 та ч. ч. 2,3 ст.372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, право спільної сумісної власності припиняється.

Відповідно до ч.1 ст.124 1 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно довідки МСЕК сер.МСЕ №041785 від 14.01.2002р., ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безстроково (а.с.5).

В разі спадкування за законом спадкоємцями ОСОБА_3 були б його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах, тобто по 1/2 частині.

Отже, на час відкриття спадщини право на обовязкову частку, яка складається з половини частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, тобто половини від 1/3 частини, а саме по 1/6 частині мають ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Вимогами ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи в сукупності усі представлені суду докази суд приходить до висновку, що доводи позивача про наявність підстав для визнання за ним права власності на обовязкову частку знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та за позивачем необхідно визнати право на 1/12 частини квартири №8, загальною площею 60,8 кв.м, в будинку №90 по вул.Героїв Сталінграду в м.Одесі, в порядку спадкування за законом обов'язкової частки у спадщині після смерті батька ОСОБА_3, померлого 08.03.2015 року.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн..

Керуючись ст.ст.10,11,58,60,64,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частини квартири №8, загальною площею 60,8 кв.м, в будинку №90 по вул..Героїв Сталінграду в м.Одесі, в порядку спадкування за законом обов'язкової частки у спадщині після смерті батька ОСОБА_3, померлого 08.03.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: