Справа № 634/273/16-ц
Провадження № 2/634/194/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Зимовського О.С.,

за участю секретаря Ковбаса С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.04.2010 року, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, видав відповідачу кредит у розмірі 2900 грн.

Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 02 лютого 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 17941 грн. 41 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні додатному до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі а також просив суд прийняти до уваги той факт, що він є інвалідом ІІІ групи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 19 квітня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7). Відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 8-9).

Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 02 лютого 2016 року має заборгованість по кредитному договору у сумі 17941 грн. 41 коп., з яких: 2289 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом; 11621 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 850 грн. 54 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с. 4-6).

Щодо стягнення 2700 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більше 30 днів, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. 1.1.5.23 вказаних умов, також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч. 1ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

В п.п. 1.1.5.23, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені 0,1% від суми простроченого платежу, але не більше 0,1 % від суми переводу за кожен день прострочення, так і штрафу, який має як фіксовану величину - 500 грн., так і процентну складову - 5% від суми заборгованості. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом.

Тому, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 грн., та штрафу (процентної складової) у розмірі 830 грн. 54 коп. задоволенню не підлягають.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № б/н від 19 квітня 2010 року в сумі 16610 грн. 87 коп., з яких: 2289 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом; 11621 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому, з відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1276 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість по кредитному договору № б/н від 19 квітня 2010 року в сумі 16610 грн. 87 коп. (шістнадцять тисяч шістсот десять гривень 87 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в сумі 1276 грн. 00 коп.(одна тисяча двісті сімдесят шість гривень 00 коп.).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :

Копія вірна. Суддя: