провадження 2о/201/183/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Вишняківська сільська рада Хорольського району Полтавської області, відділ держгеокадастру Хорольського району Полтавської області і центр надання адміністративних послуг при Хорольській районній державній адміністрації про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 вересня 2016 року звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу про право власності. Заявник у своїй заяві посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 2.44 га, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та надана для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:016:0014 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 155780, виданого 06 січня 2006 року і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71. Але у вказаному договорі прізвище «Міколасюк» вказано не вірно як «Миколасюк», в той час як вірно її прізвище по паспорту та свідоцтву про народження значиться як «Міколасюк». Вона є законослухняним громадянином, зареєструвала вказану земельну ділянку за собою, сплачує необхідні податки і збори, користується земельною ділянкою і будівлями правомірно і без порушень. Зараз заявник почала приводити до ладу правовстановчі документи на земельну ділянку, будинок та інш. у відповідності з законодавством, але зробити вказане виявилося неможливим, оскільки у вказаному державному акті була припущена вказана помилка, так замість «Міколасюк Валентина Миколаївна» вказано «Миколасюк Валентина Миколаївна». Раніше вона на ці розбіжності уваги не звернула і не звернулася у офіційні інстанції для виправлення помилки. В теперішній час у зв'язку з необхідністю упорядкування документів заявник звернувся до заінтересованих осіб з заявою про реєстрацію прав власності на її вказану земельну ділянку, але 07 липня 2016 року рішенням № 30366470 їй було відмовлено в цьому через те, що право власності на підставі вказаного держаного акту вже зареєстроване реєстратором з вказаною помилкою і виправити її неможливо. Заявнику було рекомендовано з цим питанням звернутися до суду. У зв'язку з зазначеною обставиною на теперішній час заявник не має змоги належним чином упорядкувати і оформити свої ж документи. Заявник у своїй заяві просив суд встановити юридичний факт про те, що саме їй належить правовстановлюючий документ державний акт на паво власності на земельну ділянку серії ПЛ № 155780, виданий 06 січня 2006 року на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2.44 га, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та надана для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:016:0014, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71, задовольнивши заяву.

Представники заінтересованих осіб Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, відділу держгеокадастру Хорольського району Полтавської області і центру надання адміністративних послуг при Хорольській районній державній адміністрації у судове засідання не зявилися, про час та місце повідомлялися належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Фактично, на думку суду, просили справу розглянути без участі їх представників за наявними матеріалами і рішення винести по закону на розсуд суду. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представників вказаних заінтересованих осіб згідно ст. 169 ЦПК України.

Зясувавши думку заявника і заінтересованих осіб, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником

земельної ділянки площею 2.44 га, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та надана для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:016:0014 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 155780, виданого 06 січня 2006 року і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71. Але у вказаному договорі прізвище «Міколасюк» вказано не вірно як «Миколасюк», в той час як вірно її прізвище по паспорту та свідоцтву про народження значиться як «Міколасюк». Вона є законослухняним громадянином, зареєструвала вказану земельну ділянку за собою, сплачує необхідні податки і збори, користується земельною ділянкою і будівлями правомірно і без порушень. Зараз заявник почала приводити до ладу правовстановчі документи на земельну ділянку, будинок та інш. у відповідності з законодавством, але зробити вказане виявилося неможливим, оскільки у вказаному державному акті була припущена вказана помилка, так замість «Міколасюк Валентина Миколаївна» вказано «Миколасюк Валентина Миколаївна». Раніше вона на ці розбіжності уваги не звернула і не звернулася у офіційні інстанції для виправлення помилки. В теперішній час у зв'язку з необхідністю упорядкування документів заявник звернувся до заінтересованих осіб з заявою про реєстрацію прав власності на її вказану земельну ділянку, але 07 липня 2016 року рішенням № 30366470 їй було відмовлено в цьому через те, що право власності на підставі вказаного держаного акту вже зареєстроване реєстратором з вказаною помилкою і виправити її неможливо. Заявнику було рекомендовано з цим питанням звернутися до суду. У зв'язку з зазначеною обставиною на теперішній час заявник не має змоги належним чином упорядкувати і оформити свої ж документи. Отже в добровільному порядку питання не вирішене, виник спір і заявник вимушений був звертатися з позовом до суду.

Суд вважає вимоги заяви обґрунтованими, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Постанови КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 17 жовтня 2013 р. № 868 , рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на таке майно.

Судом встановлено і заявником доведено, що дійсно заявник ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2.44 га, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та надана для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:016:0014 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 155780, виданого 06 січня 2006 року і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71. Але у вказаному договорі прізвище «Міколасюк» вказано не вірно як «Миколасюк», в той час як вірно її прізвище по паспорту та свідоцтву про народження значиться як «Міколасюк». Вона є законослухняним громадянином, зареєструвала вказану земельну ділянку за собою, сплачує необхідні податки і збори, користується земельною ділянкою і будівлями правомірно і без порушень. Зараз заявник почала приводити до ладу правовстановчі документи на земельну ділянку, будинок та інш. у відповідності з законодавством, але зробити вказане виявилося неможливим, оскільки у вказаному державному акті була припущена вказана помилка, так замість «Міколасюк Валентина Миколаївна» вказано «Миколасюк Валентина Миколаївна».

Така відмінність у написанні прізвища заявника у вищезазначеному документі, в яких замість «Міколасюк» помилково вказано «Миколасюк», тобто не вірно вказана одна буква прізвища, спричинена довільним перекладом її (заявника) прізвища з російської мови на українську мову.

Раніше вона на ці розбіжності уваги не звернула і не звернулася у офіційні інстанції для виправлення помилки. В теперішній час у зв'язку з необхідністю упорядкування документів заявник звернувся до заінтересованих осіб з заявою про реєстрацію прав власності на її вказану земельну ділянку, але 07 липня 2016 року рішенням № 30366470 їй було відмовлено в цьому через те, що право власності на підставі вказаного держаного акту вже зареєстроване реєстратором з вказаною помилкою і виправити її неможливо.

Належність саме заявнику вищевказаного правовстановлюючого документа (державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 155780, виданий 06 січня 2006 року) та земельної ділянки площею 2.44 га, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та надана для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:016:0014, зареєстрована в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71, паспортними даними, свідоцтвом про народження заявника, свідоцтвом про шлюб, архівними витягами і довідками сільської ради, розпорядженням голови Хорольської районної державної адміністрації про затвердження меж і розмірів земельних ділянок від 04 жовтня 2004 року, витягами, угодою та схемою земельної ділянки.

У вказаних документах її (заявника) прізвище зазначене російською мовою - «Миколасюк», і збігаються з її (заявника) прізвищем, зазначеними раніше російською мовою у її паспорті, українською мовою - ОСОБА_1. Враховуючи ту обставину, що за її особистою заявою внести зміни у правовстановлюючий документ неможливо, тому заявник вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявник заперечує будь-які домовленості і зобовязання стосовно заінтересованих осіб (крім передбачених законом), не законні дії відносно нього та предмета спору, а заінтересована особа не довела зворотнього, можливе твердження вказаної особи про наявність будь-яких інших зобовязань стосовно вимог заяви є припущенням.

При таких обставинах суд вважає, що оскільки всі інші дані у вказаному державному акті про право власності на землю, свідоцтві, паспорті, актах, виписках, розпорядженні та інших документах заявника повністю співпадають з встановленими судом даними, зазначеними у спірному документі, довідках заявника, витягу та інш. суд вважає можливим заяву задовольнити та встановити юридичний факт про те, що саме заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 155780, виданий 06 січня 2006 року на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2.44 га, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та надана для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:016:0014, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71.

Таким чином обставини заяви знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 209, 212, 214-215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 155780, виданий 06 січня 2006 року на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2.44 га, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та надана для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:016:0014, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71, дійсно належить заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя