Справа № 484/3317/15-ц
Провадження № 2-р/484/5/16 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2016 року Первомайський міськрайоний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Панькова Д.А.,

секретаря судового засідання Кришталь Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

11.11.2016 р. представник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розяснення рішення суду по справі № 2/484/1459/16 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, а саме резолютивної частини рішення щодо стягнення аліментів в частині того в якому розмірі та до досягнення якої дитини повноліття необхідно стягувати аліменти шляхом їх цитування.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце слухання справи оповіщені належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Заперечень проти позову не надали.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10.09.2015 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за яким позовні вимоги позивача були задоволені, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до повноліття дітей, починаючи з 18.08.2015 року.

У відповідності до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим суд за заявою осіб, які брали участь у справі, може постановити ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У п. 21 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р. № 14 Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що відповідно до ст. 221 ЦПК України, роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Законодавством України не врегульований порядок визначення розміру аліментів при припиненні стягнення аліментів на одного з кількох повнолітніх дітей, а тому необхідно застосувати аналогію закону, передбачену ч. 1 ст. 10 СК України, відповідно до якої, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Порядок визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей у частці від заробітку (доходу) матері, батька встановлений статтею 183 СК України.

Зокрема, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (частина 2 статті 183 СК України).

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (частина 3 статті 183 СК України).

Нерозуміння державного виконавця порядку стягнення аліментів після досягнення однією дитиною повноліття, є безпідставним, оскільки рішення є, доступним, зрозумілим, таким, що не припускає іншого тлумачення.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про розяснення рішення, вважає що заява є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки законом передбачено розяснення лише рішень, які є незрозумілими, тоді як в даному випадку фактично порушено питання про визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню після досягнення одного із дітей повноліття і фактично просить вирішити питання щодо визначення частки розміру аліментів, яка підлягає стягненню за рішенням суду після досягнення одного із дітей повноліття, а тому суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення та звертає увагу заявника на те, що він не позбавлений можливості за наявності підстав у встановленому законом порядку звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст. 209, 210, 221 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.09.2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в разі якщо скарга не була подана. У разі якщо скарга була подана, ухвала набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не буде скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області сторонами на протязі 5 днів з дня її проголошення через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

С У Д Д Я :