Справа № 348/1189/15-ц
Провадження № 22-ц/779/347/2016
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р.П. Р. П.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Ковалюка Я.Ю., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В..

з участю: апелянта ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дітьми трьох років, з апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду від 16 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просила ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дітьми: сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач, з яким шлюб розірвано 17 листопада 2014 року, жодної матеріальної допомоги на її утримання у зв'язку з доглядом за дітьми не надає. Вона проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років, тому важко матеріально забезпечити дітей. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, неофіційно працює водієм по перевезенню вантажів та має дохід, інших утриманців не має, а тому може надавати кошти на її утримання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 16 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином ОСОБА_4. трирічного віку залишено без розгляду.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 16 грудня 2015 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трирічного віку.

На дане рішення представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Представник апелянта у скарзі зазначає, що рішення є незаконним і необґрунтованим, обставини, що мають значення для справи є недоведеними, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Висновки суду про те, що він може надавати кошти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку ґрунтується на припущеннях. Він з 27 жовтня 2011 року не працює, жодних заробітків та доходів немає, проживає в будинку свого батька, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї. Судом не взято до уваги, що згідно рішення Надвірнянського районного суду від 11 листопада 2015 року з нього вже стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі - 700 гривень щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5, починаючи з 22 червня 2015 року і досягнення дитиною повноліття. В даному випадку суд неправильно застосував норми ст. 84 СК України, оскільки ч. 4 передбачено, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Не маючи доходів та при цьому сплачуючи аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень щомісячно, апелянт вже не має можливості надавати матеріальну допомогу ще і на утримання позивача.

Вислухавши суддю-доповідача апелянта, який вимоги скарги підтримав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач молода, фізично здорова особа, іншої сім'ї та утриманців немає, опіку чи піклування ні над ким не здійснює, тому може надавати кошти на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, однак в меншому розмірі, ніж просить позивач.

Однак колегія суддів вважає, що такий висновок суду зроблено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення і ухвалення нового.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі, який згідно рішення Надвірнянського районного суду від 17 листопада 2014 року розірвано. Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

З акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що позивач не працює, трудової книжки не має, після розлучення з ОСОБА_2 самостійно виховує двох малолітніх дітей та перебуває на утриманні своїх батьків. Інших доходів, крім одноразової допомоги на дитину немає.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 11 листопада 2015 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 до її повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати допомогу.

На підтвердження доводів нерегулярного та мінливого заробітку позивач у позовній заяві зазначила, що ОСОБА_2 неофіційно працює водієм по перевезенню вантажів.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач у засідання апеляційного суду не з'явилась повторно.

У засіданні апелянт підтвердив, що до осені 2014 року дійсно займався перевезенням вантажів на автомашині дядька колишньої дружини, однак у зв'язку з припиненням родинних відносин з позивачем змушений був залишити роботу.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи ОСОБА_2, що він через відсутність заробітків не має можливості надавати матеріальну допомогу колишній дружині.

Те, що відповідач молода, фізично здорова особа, опіку чи піклування ні над ким не здійснює не можуть бути достатньою підставою для стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років.

Навіть на момент проведення цього стягнення у матеріалах справи знаходилась копія рішення цього ж суду про стягнення з відповідача по 700 гривень аліментів для утримання дочки. Не дивлячись на це суд чомусь зазначив, що відповідач не є утриманцем.

Суд першої інстанції при вирішенні спору повинен був з'ясувати матеріальний стан відповідача, його можливість надавати матеріальну допомогу за пред'явленими вимогами та інші обставини справи.

З акту обстеження матеріально-побутових умов відповідача від 12 вересня 2015 року вбачається, що він проживає у сім'ї батька, не працює і додаткових джерел для існування не має.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволити .

Рішення Надвірнянського районного суду від 16 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 500 гривень аліментів на утримання ОСОБА_3 до досягнення дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років скасувати та відмовити у задоволенні вимог за недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Я.Ю. Ковалюк

І.О. Максюта