Справа № 148/1930/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 серпня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Робак С.О.

при секретарі Новаленко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2015 представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» (далі ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2007 між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 (далі - відповідач 1) було укладено кредитний договір № 5829-007/07Р, за умовами якого позивач надав відповідачу-1 грошові кошти у розмірі 11107 доларів США зі сплатою 12,39 % річних для придбання автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля.

Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 133 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця.

Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5. кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. кредитного договору.

Проте, станом на 04.06.2015 відповідачем-1 неналежним чином виконуються зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 25889,01 доларів США, у тому числі:

●заборгованість за кредитом: 7849 доларів США;

●заборгованість за процентами: 5779,65 доларів США;

●неустойка (пеня) за кредитом: 7080,92 доларів США;

●неустойка (пеня) за процентами: 5179,44 доларів США.

Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

Крім цього, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання відповідачем-1 як позичальником, 17.09.2007 між позивачем та ОСОБА_2 (далі - Відповідач-2) було укладено договір поруки № 5829-007/07Р.

Пунктом 1.1. вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель (відповідач-2) зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником (відповідачем-1) за кредитним договором.

В звязку з цим просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 5829-007/07Р від 17.09.2007 в розмірі 25889,01 доларів США та стягнути з відповідача ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати в розмірі 3654 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відутність. Позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов визнали частково. Просять застосувати строки позовної давності і стягнення заборгованості за кредитним договором провести в межах строку позовної давності, а в решті позову відмовити, а також звернути стягнення на автомобіль, який перебуває в банківській заставі і який в них вилучений.

Представник позивача в своєму запереченні, посилається на те, що визначені в договорі строки платежів у погашення кредиторської заборгованості не є окремими грошовими зобовязаннями перед банком, а є складовою єдиного грошового зобовязання з повернення суми отриманого кредиту та сплати процентів, строк виконання якого визначений датою 17.09.2014, а тому з цієї дати обчислюється строк позовної давності.

Суд, заслухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії кредитного договору № 5829-007/07Р від 17.09.2007 (а.с.33-38) між АКБ «Правекс-Банк» ( правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11107 доларів США зі сплатою 12,39 % річних для придбання автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля, терміном до 17.09.2014.

Згідно п.4.4., п.4.5 кредитного договору (а.с.34) передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 133 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. кредитного договору.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів позичальник зобовязався сплачувати банку за кожен день пеню в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

Крім цього, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання відповідачем-1 як позичальником, 17.09.2007 між позивачем та ОСОБА_2 (далі - Відповідач-2) було укладено договір поруки № 5829-007/07Р.

Пунктом 1.1. вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель (відповідач ОСОБА_2В.) зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником (відповідачем ОСОБА_1М.) за кредитним договором.

Банк зобов'язання по кредитному договору виконав, надавши кредитні кошти ОСОБА_1 у в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки.

Однак ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконав, не сплативши проценти за користування кредитом, не повернувши чергові суми отриманого кредиту та не погасивши всю суму кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1048 ЦК України ).

Договір є обовязковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України ).

Договором відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди ( стаття 611 ЦК України ).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання ) ( стаття 610 ЦК України ).

Якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( термін ).

Із кредитного договору вбачається, що сторони встановили строк дії договору до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним ( пункт кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту до 17.09.2014 (пункти 1.2, 4.4, 4.5 кредитного договору), так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. кредитного договору.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України ( ч.2 ст.1050 ).

Як зазначалось вище, сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 17.09.2014.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань ( внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок ( стаття 253 ЦК України ).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові ( ч.4 ст.267 ЦК України ).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України ).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась чи могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України ).

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч.5 ст.261 ЦК України ).

Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами ( щомісячними платежами ) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та проценти за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа кожного місяця, а процентів у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, то початок перебігу позовної давності для стягнення платежів необхідно обчислювати з моменту ( місяця, дня ) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Такі висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором № 5829-007/07Р від 17.09.2007, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 5829-007/07Р від 17.09.2007 (а.с.39-40), відповідно до умов якого, відповідач-2 зобов'язалась нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання в повному обсязі зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором.

Згідно п.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно п.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до п.24 абз.3 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» предявленням вимоги до поручителя є як направлення / вручення йому вимоги про погашення боргу( залежно від умов договору ), так і предявлення до нього позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з ОСОБА_1, як позичальника, а з ОСОБА_2, як поручителя, підлягає стягненню солідарно сума заборгованості за кредитним договором № 5829-007/07Р від 17.09.2007 в межах строку позовної давності по кожному із платежів.

Позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» розрахунок заборгованості за кредитним договором проводив станом на 04.06.2015, починаючи з вересня 2007 року.

А тому в межах строку позовної давності, починаючи з 04.06.2012 відповідно до розрахунку нарахування заборгованості по кредиту остання буде складати 3659,00 доларів США, заборгованість за відсотками 635,20 доларів США, а неустойка ( пеня ) за несвоєчасне погашення кредиту в межах спеціальної позовної давності один рік, згідно розрахунку, буде складати 1035,50 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 19877,44 грн. і пеня за несвоєчасне погашення відсотків буде складати 180,28 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 3458,12 грн., що і підлягає стягненню з відповідачів.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 «У разі якщо кредит правомірно виданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст. 533 ЦК».

Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.253, 254, 256, 257, 258, 261, 526, 527, 530, 543, 553, 554, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.88, 213-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» (ідентифікаційний код 14360920) заборгованість за кредитним договором № 5829-007/07Р від 17.09.2007 в розмірі 4294,20 ( чотири тисячі девяносто чотири) долари США 20 центів і 23335,56 грн.( двадцять три тисячі триста тридцять пять ) грн.56 коп. пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» 466,71 грн. ( чотириста шістдесят шість) гривень 71 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а для осіб які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: