Провадження №4-с/760/42/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, боржник: Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва на постанову про закриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про закриття виконавчого провадження.

Скаржник звернулась до суду і просить визнати неправомірними дії державного виконавця по винесенню постанови №27898160 від 01.06.2013 про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця здійснити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з примусового виконання постанови Солом'янського районного суду міста Києва по справі № 2-а-2705/11 від 10.06.2011.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.06.2011 Солом'янським районним судом міста Києва була прийнята ухвала по справі № 2-а-2705/11 за її адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

14.06.2011 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у місті Києві Новак Г.М. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 10.06.2011, згідно якої:

- зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва здійснити перерахунок призначеної та належної до виплати пенсії та здійснити відповідні виплати ОСОБА_1 з 15.12.2010 року:

- державної пенсії відповідно до ст. 54 (державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника) Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не менше 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком у відповідності до ст. 28 (мінімальний розмір пенсії за віком) Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою ст. 28 цього закону, іншого нормативно - правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір - немає ;

- щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 (додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1) Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 28 (мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом) Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказала, що 08.12.2015 в Солом'янському районному суді міста Києва під час судового засідання про роз'яснення рішення суду представнику позивача стало відомо, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві 01.06.2013 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скаржник зазначила, що вищезазначену постану не отримувала у встановленому законом порядку, а тому не могла оскаржити її, оскільки про неї не знала та хворіє тяжким онкологічним захворюванням.

Як вказала скаржниця, у даній постанові державний виконавець зазначив, що у відповідності до положення про Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, виплата пенсії здійснюється Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, таким чином Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, як боржником у виконавчому провадженні, рішення суду виконано фактично і повно в межах його повноважень.

На що скаржник зазначає, що у зв'язку з вищевикладеним державний виконавець повинен був звернутися із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а не закривати його.

Як вказує скаржник, важливою підставою оскарження є те, що пенсія - це щомісячна грошова виплата, яка підлягає виплаті пожиттєво, а виконавець закрив провадження, де вказав, що рішення виконане, проте згідно довідки з Солом'янського районного управління ПФ України від 27 жовтня 2015 року встановлено.

12.03.2016 на адресу суду надійшли письмові заперечення від заінтересованої особи, з яких вбачається, що вона заперечує про поновлення строків, щодо скарження постанови про закінчення виконавчого провадження, так як постанова про закінчення виконавчого провадження оскаржується протягом 10-ти днів з дня отримання даної постанови (постанова винесена 01.06.2013), а скаржник ОСОБА_1 не надала підтверджуючих документів щодо отримання даної постанови.

Окрім того, у запереченні було зазначено, що на виконання рішення суду Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва в межах компетенції проведено перерахунок пенсії, а відповідно до положення про Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, виплата пенсії здійснюється Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, таким чином Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, як боржником у виконавчому провадженні, рішення суду виконано фактично і повно в межах його повноважень.

У зв'язку наведеним вище, представник заінтересованої особи просив відмовити у задоволенні скарги та розглядати справу у його відсутність.

Скаржник в судовому засіданні 09.06.2016 просила скаргу задовольнити повністю.

Представники заінтересованої особи та боржника у судове засідання 09.06.2016 не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши скаржника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 10.06.2011 Солом'янським районним судом міста Києва було ухвалено постанову по справі № 2-а-2705/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

14.06.2011 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у місті Києві Новак Г.М. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 10.06.2011.

Суд встановив, що 01.06.2013 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у місті Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно вищезазначеної постанови, виконавче провадження №27898160 було закрито відповідно до п.8.ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», з посиланням на те, що у відповідності до положення про Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, виплата пенсії здійснюється Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, таким чином Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, як боржником у виконавчому провадженні, рішення суду виконано фактично і повно в межах його повноважень.

Як пояснила представник заінтересованої особи, що виконання рішення суду Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва в межах компетенції проведено перерахунок пенсії, а відповідно до положення про Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, виплата пенсії здійснюється Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, таким чином Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, як боржником у виконавчому провадженні, рішення суду виконано фактично і повно в межах його повноважень.

Окрім того, зазначено, що 01.06.2013, керуючись п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ направлено до Солом'янського районного суду м. Києва, для приєднання до матеріалів судової справи.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону, яка передбачає, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Вбачається, що судом була ухвалена постанова зобов'язального характеру, яка не передбачає можливості звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Таким чином, застосування державним виконавцем положень п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», як підставу закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа, можлива лише при виконанні рішень майнового характеру, зокрема про стягнення грошових коштів або про звернення стягнення на майно.

З огляду на наведене, скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.385 ЦПК України представник скаржника просить поновити пропущений з поважних причин строк для оскарження вищезазначеного рішення, посилаючись на те, що скаржниця дізналася 08.12.2015 р. під час судового засідання по іншій справі про наявність постанови про закриття виконавчого провадження, а в установлений законом строк не змогла її оскаржити, у звязку із тяжким захворюванням.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-385 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для оскарження рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в частині винесення постанови про закриття виконавчого провадження.

Визнати неправомірними дії державного виконавця по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця здійснити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з примусового виконання постанови Солом'янського районного суду міста Києва по справі № 2-а-2705/11 від 10.06.2011.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя