Справа № 202/3380/14-ц
Провадження № 2/202/37/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та встановлення земельного сервітуту щодо використання земельної ділянки для обслуговування господарських будівель на безоплатній умові та безстроково,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

13.04.2015 року ОСОБА_3 померла. Ухвалою суду від 10.02.2016 року до участі у справі в якості правонаступника відповідачки було залучено ОСОБА_2

У лютому 2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги до ОСОБА_2 В обґрунтування своїх вимог у первісному та уточненому позові позивач посилається на те, що йому належить на праві власності домоволодіння № 32 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську. Домоволодіння № 34, яке знаходиться по сусідству, належало ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_2 При будівництві паркану на межі земельних ділянок сторін виявилися суперечки, а саме відповідачка не дає можливості позивачу встановити паркан на межі домоволодінь, у тимчасовій прибудові до гаражу відповідачка без згоди позивача зробила вікно, що виходить на подвіря позивача та заважає йому побудувати паркан, покрівля сараїв відповідачки перешкоджає позивачу побудувати паркан по межі земельних ділянок та атмосферні опади з покрівлі сараїв стікають на його ділянку, крім того, на даху лазні відповідачки встановлена труба димовідведення так, що весь дим розповсюджується на ділянці позивача, входить прямо у вікна будинку. Позивач побудував паркан із заступом у свою сторону в деяких місцях до 0,3 м. Скориставшись цим відповідачка побудувала стіну сараю на фундаменті його тимчасового паркану із заступом на його земельну ділянку 0,3 м. Своїми діями відповідачка порушує права позивача як власника. Просив усунути йому перешкоди у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Менделєєва, буд. 32 та зобовязати ОСОБА_2, а саме: - знести розташовану на фундаменті паркану по суміжній межі з домоволодінням № 32 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську, стіну будівлі лазні (літ В лазня (літній душ), що побудована в домоволодінні № 34 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську; - демонтувати вікно у тимчасовій прибудові до гаражу (літ. К альтанка), що побудований в домоволодінні № 34 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську; - демонтувати покрівлі сараїв (літ. Д, літ. Е, літ. З сараї), що виступають за межу земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську; - вивести димохід на будівлі бані (літ. В лазня (літній душ), що побудована в домоволодінні № 34 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську; - обладнати відведення стоків води, що поступають з будівель і споруд домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську, на земельну ділянку суміжного домоволодіння № 32 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську, належного ОСОБА_1

У грудні 2014 року ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту для використання земельної ділянки для обслуговування господарських будівель на безоплатній умові та безстроково.

У березні 2016 року ОСОБА_2, як правонаступник ОСОБА_3 подала уточнений зустрічний позов, в якому посилалася на те, що вона є власником домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську. Дане домоволодіння було побудоване у 1958-1959 роках. На підставі договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 23.09.1954 року. За цим договором батьку позивачки - ОСОБА_4 було надано земельну ділянку площею 400 кв. м. У 2005 році батько позивачки приватизував земельну ділянку у розмірі 394 кв. м. При цьому була розроблена землевпорядна справа та складений акт встановлення існуючих зовнішніх меж ділянки в натурі, який був підписаний усіма суміжними землекористувачами. Після смерті батька право власності на домоволодіння та земельну ділянку отримала мати позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1 набув право власності на домоволодіння № 32 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську після смерті бабусі у 2008 році після чого і почалися суперечності щодо користування земельною ділянкою та господарськими будівлями. ОСОБА_1 почав перебудовувати будівлі на належній йому земельній ділянці та намагався встановити капітальний паркан на межі земельної ділянки, на якій побудовані узаконені господарські будівлі, які перебувають у користуванні та володіння ОСОБА_2, що призвело до неможливості їх обслуговування та призводить до погіршення їх стану і руйнування. Межа між земельними ділянками проходить по стіні лазні літ. В, літньої кухні літ. Г, сараю літ. Д, одне вікно у альтанці літ. К виходить на земельну ділянку ОСОБА_1, у звязку із чим при проведенні робіт щодо необхідності обслуговування та ремонту стіни господарських будівель ОСОБА_2 повинна користуватися частиною земельної ділянки ОСОБА_1, який у 2009 році приватизував земельну ділянку на 58 кв. м. більше, ніж було виділено її первісному землекористувачу, його діду ОСОБА_5 та змінив межу земельної ділянки. ОСОБА_2 вважає, що для обслуговування будівель домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську, а саме: лазні літ. В, літньої кухні літ. Г, сараю літ. Д з боку домоволодіння № 32 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську необхідне встановлення земельного сервітуту. ОСОБА_1 відмовляється встановити земельний сервітут. Просила встановити земельний сервітут на умовах безоплатності та безстроковості для обслуговування будівель домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську, а саме: лазні літ. В, літньої кухні літ. Г, сараю літ. Д з боку домоволодіння № 32 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську щодо земельної ділянки площею 10,12 кв. м. належної ОСОБА_1 згідно з планом земельної ділянки житлового будинку № 32 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську, який є додатком до висновку експерта № 3739-14 від 26.11.2014 року. Місцезнаходження на кадастровому плані земельної ділянки - кадастровий номер :113:0027. Адреси сторін: обтяжував ОСОБА_2 (м. Дніпропетровськ, вул. Менделєєва, будинок 34, ідентифікаційний номер НОМЕР_1); обтяжував ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ, вул. Менделєєва, будинок 32, ідентифікаційний номер НОМЕР_2); строк, на який встановлено сервітут постійний; сервітут встановлюється без права зміни цільового призначення земельної ділянки та без права її забудови. Судові витрати у вигляді сплати судового збору та за висновок експертного будівельно-технічного дослідження по справі покласти на ОСОБА_1

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої вимоги та просив задовольнити у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Суду пояснив, що предметом спору є той факт, що за життя ОСОБА_3, а в подальшому ОСОБА_2 не дає можливості йому встановити паркан по межі їх земельних ділянок. Відповідачка побудувала стіну сараю буквально на фундаменті тимчасового паркану із заступом на земельну ділянку ОСОБА_1 від 0,22 до 0,17 м.

Представник позивача у судовому засідання підтримав позицію позивача. Суду пояснив, що ОСОБА_1 як власник майна, вимагає усунути перешкоди у користуванні цим майном. Таке право йому гарантоване Цивільним та Земельним Кодексом України. Він, як власник земельної ділянки, має право на встановлення паркану по межі земельної ділянки. Лазня літ. В, яка побудована на фундаменті із заступом на земельну ділянку ОСОБА_1, заважає йому встановити паркан, обмежує його у праві користування земельною ділянкою у повній мірі. Будівлі, що належать відповідачці, а саме: будівля бані (літ. В лазня), тимчасова прибудова до гаражу (літ. К альтанка), сараї (літ Д сарай, літ. Е сарай, літ. З сарай), веранда, літня кухня (літ. Г літня кухня) побудовані з порушенням будівельних, санітарних та протипожежних норм та правил, що створює потенційну небезпеку для життя та здоровя позивача та членів його родини та його майна. Щодо зустрічного позову, представник позивача вважає, що він є безпідставним, оскільки позивачкою у зустрічному позові не доведена необхідність користування чужою земельною ділянкою та неможливість задовольнити свої права як власника іншим способом.

Відповідачка ОСОБА_2. у судове засідання зявилася, позовні вимоги не визнала. Зустрічний позов підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що всі будівлі та споруди були зведені ще у 50-ті роки. Вони знаходилися на межі двох домоволодінь та ніхто із власників не заперечував проти їх використання. І тільки після того, як власником домоволодіння став ОСОБА_1О.Ю, виник спір щодо користування суміжними земельними ділянками.

Представник відповідачки ОСОБА_2 у судове засідання зявилася, позовні вимоги не визнала, у задоволенні первісного позову просила відмовити, зустрічні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 Дане домоволодіння було побудовано у 1958-1959 роках на земельній ділянці площею 400 кв. м. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, була передана батьку ОСОБА_2 ОСОБА_4 в порядку безоплатної приватизації у 2005 році площею 394 кв. м. Усі будівлі у домоволодінні є узаконеними. Домоволодіння № 32 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську належить ОСОБА_1 в порядку спадкування після бабусі. Господарські будівлі, побудовані у цих двох домоволодіннях на межі земельних ділянок та власники користувалися ними за взаємною згодою У 2009 році ОСОБА_1 приватизував земельну ділянку на 58 кв. м. більше відведеної. Акт погодження меж земельної ділянки при її приватизації та отримання у власність ОСОБА_1 з ОСОБА_6 не погоджував, зазначивши в акті, що належна їй земельна ділянка приватизована. Крім того, ОСОБА_1 зруйнував без погодження з матірю ОСОБА_2 частину належних йому господарських будівель, які були суміжні з господарськими будівлями батьків ОСОБА_2 та складали межу між домоволодіннями, залишив лише гараж, встановив капітальний паркан на фундаменті на межі земельних ділянок. Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки не порушують його права, а ним зараз порушуються права ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_2 у догляді за її будівлями, для чого їй потрібно встановити сервітут.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так у судовому засіданні встановлено, що домоволодіння № 32 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.06.2013 року (т. 1, а. с. 9), яке було видано замість свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.2009 року). Домоволодіння складається з: житлового будинку літ. Ж-3 з мансардою літ. м/с, терасами ж-2, Ж1-1, Ж2-1, загальною площею 363,9 кв. м., житловою площею 96 кв. м., ганком літ. ж, сарай, літ. Б, гараж літ. В, убиральня літ. Г, душ літ. Д, плавальний басейн літ. Е. Земельна ділянка площею 0,0658 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Менделєєва, 32, належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 29.02.2012 року на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 06.10.2010 року № 424/61 (т. 1, а. с. 10).

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Менделєєва, будинку № 34, належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.03.2016 року (т. 2, а. с. 34). Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами складається з: А-1 житловий будинок житловою площею 38,7 кв. м., загальною площею 58,4 кв.м, Г літня кухня, Ж убиральня, В лазня, З сарай (тимчасовий), К альтанка, И навіс, Д, Е сараї, Б гараж, № 1-10,1 споруди. Земельна ділянка площею 0,0394 га в межах згідно планом, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Менделєєва, будинку № 34, належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2016 року (т. 2, а. с. 36).

03.10.2004 року були встановлені існуючі зовнішні межі земельної ділянки по вул. Менделєєва, 34 в натурі (т. 1, а. с. 90-91). З межами ділянки був згоден ОСОБА_4, про що стоїть його підпис. 20.12.2009 року були встановлені існуючі зовнішні межі земельної ділянки по вул. Менделєєва, 32 в натурі (т. 1, а. с. 244-245). З межами ділянки був згоден ОСОБА_1, про що стоїть його підпис.

З доданої до позовної заяви ОСОБА_1 плану-схеми (т. 1, а. с. 14) видно, що власники домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва відступили від встановленої межі між домоволодіннями № 32 та № 34 з боку сараю, літньої кухні, лазні, тимчасової прибудови у бік домоволодіння № 32.

Згідно акту відновлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 22.03.2016 року, складеного сертифікованим інженером-геодезистом ОСОБА_7, встановлено порушення межі домоволодіння по вул. Менделєєва,32 між точками 3-4 на відстані від 0,22 м до 0,17 м, в точці 5 межа порушена на 0,13 м. (т. 2, а. с. 28-29).

ОСОБА_1 було зруйновано сарай, та встановлено тимчасовий паркан, що підтверджується фотокартками (т. 1, а. с. 11-13, т. 2, а. с. 40, 63-64).

Судом встановлено, що власник домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську побудував стіну сараю на фундаменті паркану із заступом на земельну ділянку ОСОБА_1 Крім того, у домоволодінні № 34 було побудовано вікно у тимчасовій прибудові до гаражу, покрівлі сараїв та стіну бані таким чином, що це заважає ОСОБА_1 встановити паркан на межі земельних ділянок між домоволодіннями № 32 та № 34. Димохід на будівлі лазні у домоволодінні № 34 збудований набагато нижче покрівлі будинку № 32 в порушення вимог п. 6.8.10 ДБН.В.2.5067.2013 «Опалення,вентиляція та кондиціонування» і тому під час використання лазні з димоходу піднімаються вгору та летять у сторону будинку № 32 продукти горіння та недопалки. Стік атмосферних опадів на будівлях та спорудах у домоволодіння № 34, які побудовані впритул до паркану, організований таким чином,, що вся вода стікає на земельну ділянку № 32.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою та захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують право або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно висновку № 875-15 судової будівельно-технічної експертизи від 09.11.2015 року жолоб відводу літньої кухні літ. Г у домоволодінні № 34 по вул. Менделєєва зі сторони домоволодіння № 32 улаштовано не на всю довжину сторони покрівлі, з якої здійснюється водовідвід опадів і відвід частини опадів з покрівлі здійснюється на територію домоволодіння № 32, що не відповідає нормам ДБН360-92. Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до меж сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Відстань між огорожею домоволодіння № 32 та стінами споруд та будівель домоволодіння № 34 в середньому складає 0,5 м, що не відповідає нормам ДБН360-92. Відстань між будівлями домоволодіння № 34 та житловим будинку № 32 складає 4,5 м за нормою 6,0 м. У власників домоволодіння № 34 відсутній доступ для обслуговування стін будівель та улаштування необхідних інженерно-технічних заходів по стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжної земельної ділянки. Дана невідповідність виникла у звязку із тим, що згідно умовних позначок в технічній документації станом на 05.09.2009 року, а саме штрихові лінії вздовж стін будівель та усних пояснень мешканців, вздовж огорожі та стін будівель домоволодіння № 34 були побудовані господарські будівлі домоволодіння № 32, та на час проведення експертного дослідження на території домоволодіння № 32 вздовж огорожі з домоволодінням № 34 відсутні будь-які господарські будівлі. Будівлі лазні літ В, альтанки літ. К, сараїв літ. Д, Е, З, літньої кухні літ Г у домоволодінні № 34 відповідають вимогам проектної документації на їх будівництво, однак на час дослідження не відповідають діючим будівельним, санітарним, протипожежним нормам та правилам. Димохід на покрівлі бані, яка знаходиться на земельній ділянці домоволодіння № 34 відповідає вимогам діючих будівельних, санітарних, протипожежних норм та правил. Літня кухня літ. Г не обладнана відведенням стоків на всю довжину сторони покрівлі, з якої здійснюється водовідвід опадів і відвід частини опадів на територію домоволодіння № 32.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради щодо порушення ОСОБА_3 його прав та інтересів будівництвом будівель та споруд на межі земельної ділянки та оцінку її дій погоджувальною комісією Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради по розгляду спорів з приводу суміжного землекористування. Своїми відповідями від 24.10.2013 року, 06.12.2013 року(т. 1, а. я. 14, 15) виконком повідомив, що скласти абрис-схему межі земельної ділянки та встановити необхідне розташування межі в натурі комісія не може, бо в її складі відсутній кваліфікований спеціаліст землевпорядник. Звернення ОСОБА_1 було направлено для вирішення до Державної архітектурно-будівельної інспекції Дніпропетровської області для надання припису інспекції щодо знесення незаконно побудованих споруд та встановлення межі у вигляді паркану. До теперішнього часу Державна архітектурно-будівельна інспекція Дніпропетровської області не надала висновку або припису щодо усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні ним земельною ділянкою з боку власника домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засідання та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлений щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Статтею 98 ЗК України визначено, що зміст права земельного сервітуту полягає у тому, що власник (користувач) однієї земельної ділянки має право на обмежене користування суміжною (сусідньою) земельною ділянкою з метою усунення недоліків власної земельної ділянки. Право земельного сервітуту характеризується такими ознаками. По-перше, відносини земельного сервітуту передбачають наявність двох суміжних земельних ділянок, з яких одна (обслуговуюча) обслуговує іншу (панівну). У межах земельного сервітуту обслуговуюча земельна ділянка своїми зручностями, перевагами, природними ресурсами усуває недоліки панівної земельної ділянки. По-друге , обслуговування однієї земельної ділянки іншою відбувається не безсистемно, а в межах прав, які надані власникові панівної земельної ділянки щодо користування обслуговуючою ділянкою.

Згідно висновку № 3739-14 експертного будівельно-технічного дослідження від 26.11.2014 року, проведеного за заявою ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 110), для догляду за будівлями лазні літ. В, літньої кухні літ. Г, сараю літ. Д, які розташовані в домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва з боку домоволодіння № 32 по вул. Менделєєва потрібно улаштувати прохід не менше 1,0 м та необхідна земельна ділянка для обслуговування складає 10,12 м2. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжної ділянки.

Твердження ОСОБА_2 та її представника що ОСОБА_5 самовільно збільшив площу земельної ділянки № 32 по вул. Менделєєва спростовується схематичним планом земельної ділянки станом на 17.01.1967 року (т. 2, а. с. 47), відповідно до якого площа земельної ділянки на той час складала 660 кв. м. З цього ж плану вбачається, що сарай літ. Б було побудовано ще до 1967 року, а сараї, літня кухня, які знаходяться на території домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва за твердженням ОСОБА_2 були побудовані у 1975 році. Згідно технічного паспорту на домоволодіння № 34 по від 30.09.2011 року сарай літ. Б було побудовано у 1965 році (т. 2, а. с. 76). Згідно технічного паспорту на домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва (т. 1, а. с. 102-107) сараї літ. Д, Е були побудовані у 1975 році, сарай літ. З (тимчасовий) було побудовано у 1989 році, альтанка літ. К була побудована у 1989 році, літня кухня літ. Г та лазня літ В були побудовані у 1975 році. Зводячи ці будівлі власники повинні були передбачити можливість їх обслуговування та здійснення їх поточного ремонту.

ОСОБА_3 направила ОСОБА_1 поштою заяву-пропозицію про встановлення земельного сервітуту (т. 1, а. с. 224-228) вже після звернення до суду із зустрічним позовом про встановлення земельного сервітуту, яку він отримав 28.01.2015 року (т. 1, а. с. 230).

Судом не виявлені підстави для встановлення земельного сервітуту на умовах безоплатності та безстроковості для обслуговування будівель домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва в м. Дніпропетровську, оскільки сервітут може бути встановлений для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. В даному випадку обслуговування господарських будівель та споруд у домоволодіння № 34 може бути здійснено іншим способом, а саме перенесення цих будівель на достатню для їх обслуговування відстань від межі земельної ділянки з домоволодінням № 32. Тому у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 386, 391, ст. ст. 91, 98, 99, 100, 101, 103, 152 Земельного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст. ст. 11,15, 60, 88, 130, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні домоволодінням і земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Менделєєва, буд. 32 та зобовязати ОСОБА_2:

- знести розташовану на фундаменті паркану по суміжній межі з домоволодінням № 32 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську, стіну будівлі лазні (літ В лазня (літній душ), що побудована в домоволодінні № 34 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську;

-демонтувати вікно у тимчасовій прибудові до гаражу (літ. К альтанка), що побудований в домоволодінні № 34 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську;

-демонтувати покрівлі сараїв (літ. Д, літ. Е, літ. З сараї), що виступають за межу земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Менделєєва буд. № 32 у м. Дніпропетровську;

-вивести димохід на будівлі бані (літ. В лазня (літній душ), що побудована в домоволодінні № 34 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську, вище покрівлі будинку № 32 по вул. Менделєєва;

-обладнати відведення стоків води, що поступають з будівель і споруд домоволодіння № 34 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську , на земельну ділянку суміжного домоволодіння № 32 по вул. Менделєєва у м. Дніпропетровську, належного ОСОБА_1.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко