Справа № 266/1083/15-ц
Провадженя№ 2/266/43/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 лютого 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г. при секретарі Циганковій М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовпласт», ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна», про визнання договору купівлі - продажу недійсним в частині покупця, переведення прав покупця, визнання права власності на автомобіль,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач звернувся із позовом до ТОВ «Азовпласт», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу недійсним в частині покупця, переведення прав покупця, визнання права власності на автомобіль.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вона мешкала однією родиною з ОСОБА_3 в період з 2006 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року. За час сумісного мешкання з ОСОБА_3 нею за власні кошти шляхом участі в системі «Автоплан» був придбаний автомобіль «Chevrolet Aveo». З метою отримання знижки при придбанні автомобілю та з урахуванням наявності в ОСОБА_3 посвідчення водія, вище вказаний автомобіль був придбаний на його ім'я. Договір купівлі - продажу автомобіля №613 від 06.09.2007 року був укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Азовпласт», кошти на придбання автомобіля були особистими коштами позивача. Після смерті ОСОБА_3 вонп сплачувала всі платежі згідно угоди. Після смерті ОСОБА_3 залишився спадкодавець першої черги - відповідач ОСОБА_2, яка відмовляється від переоформлення права власності на автомобіль. Просила суд визнати частково не дійсним договір купівлі - продажу в частині покупця, визнавши покупцем ОСОБА_1, перевести права покупця за договором, визнати право власності на автомобіль «Chevrolet Aveo».

Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі

Представник позивача, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, ТОВ «Азовпласт», в судове засідання не з'явився хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив.

Відповідач, ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилась, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд повідомила, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи, ПрАТ «АІСЕ Україна», в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду пояснення, в яких проти заявлених позовних вимог заперечує, просить суд застосувати до них строк позовної давності, відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розглянути справу за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного:

06.09.2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Азовпласт» було укладено договір купівлі - продажу №613, згідно з умовами якого ОСОБА_3 придбав в відповідача автомобіль марки Chevrolet, модель Aveo SF69Y, легковий седан, номер шасі НОМЕР_2, об'єм двигуна 1498 см3, колір - чорний (а. с. 8-14).

Придбання автомобілю здійснювалось згідно програми «Автоплан» третьої особи, ПрАТ «АІСЕ Україна», за договором поруки в якій поручителем ОСОБА_3 була ОСОБА_1 (а. с. 15-18).

Автомобіль було оформлено на ім'я ОСОБА_3, який 07.03.2014 року видав на ім'я ОСОБА_1 довіреність , якою уповноважив останню бути його представником, зокрема наділивши її правами бути його представником в сіх органах при вирішенні питань, пов'язаних з належним йому майном та мати до цього майна вільний доступ (а. с. 20, 22, 55).

Згідно з ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

ОСОБА_1 мешкала з ОСОБА_3 з 2006 року та по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ОСОБА_3 з 06.07.2005 року був пенсіонером за інвалідністю. Відповідний стан його здоров'я не дозволяв йому працювати, також він потребував постійного лікування, також пенсійні виплати його не були регулярними, оскільки він не своєчасно надавав до ПФУ документи, які підтверджували його інвалідність. Розмір його пенсійних виплат не дозволяв йому внести кошти за автомобіль (а. с. 19, 50, 87, 123, 133, 140,141).

ОСОБА_1 має стабільний заробіток, на момент придбання автомобіля мала на картковому рахунку власні кошти в сумі 100 000 грн., також її сестра, ОСОБА_5, повернула їй заборгованість в сумі 60 000 грн. Отримавши пропозицію про придбання автомобіля «Chevrolet Aveo», позивач 21.07.2007 року, в суботу, в кількох банкоматах м. Маріуполь зняла належні їй грошові кошти в сумі 54 000 грн., необхідну для внесення авансового платежу суму 50 348 грн. 22 коп. було сплачено від імені ОСОБА_3 23.07.2007 року, в понеділок (а. с. 21, 95-96, 124-132, 133).

Наявними в справі матеріалами при порівнянні спростовується можливість здійснення ОСОБА_3 за рахунок власних коштів сплати першого внеску та інших платежів, здійснених від його імені та підтверджує твердження позивача про те, що договори та автомобіль було оформлено на його ім'я в зв'язку із наявністю в ОСОБА_3 водійського посвідчення та мав пільги при щодо купівлі автомобілю, який був придбаний за особисті кошти ОСОБА_1 (а. с. 98-122).

Згідно з ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до п. 26 Правових позицій Верховного Суду України від 04.08.2001 року, такий договір купівлі - продажу може бути визнаний недійсним в частині покупця з одночасним визнанням покупцем особи, за кошти якої фактично відбувалась купівля.

Третя особа, ПрАТ «АІСЕ Україна», в своїх запереченнях проти позовної заяви наполягає на застосуванні судом строку позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.35 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов'язки, встановлені статтею 27 цього Кодексу. Але ці права є саме процесуальними. Проте, виходячи зі змісту припису ч.4 ст..267 ЦК України, відповідно до якого, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, є нормою матеріального права і не може розумітись як можливість застосування позовної давності за заявами третіх осіб. Крім того, зазначений припис, встановлює що підставою для відмови у позові є тільки заява про застосування наслідків спливу позовної давності, заявлена стороною у спорі. Відповідно до ст.. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Таким чином, ПрАТ «АІСЕ Україна», як третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не має процесуального права вимагати застосування строку позовної давності.

Також в своєму запереченні третя особа посилається на те, що саме ОСОБА_3 є платником за угодою, але суд вважає, що розрахунок проводився в безготівковий спосіб, тому не можливо ідентифікувати особу, яка фактично вносила кошти. При вивченні та порівнянні сукупного доходу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стає очевидним, що саме ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 вносились кошти.

Ті самі обставини підтверджує факт надання ОСОБА_1 платіжних документів вже після смерті ОСОБА_3, такі документі завжди зберігаються в особи, яка є фактичним платником та вносить власні кошти.

З викладеного судом вбачається, що правочин від імені ОСОБА_3 був удаваним, з метою створення правочину купівлі - продажу автомобіля ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3, спадкоємець першої черги, ОСОБА_2, прийнявши спадщину, відмовляється визнавати факт придбання автомобіля за кошти позивача, перешкоджаючи ОСОБА_1 в здійсненні своїх майнових прав щодо вище вказаного автомобіля, хоча доказів, що майно придбано за власні кошти іншої особи, а не позивача, до суду не надала (а. с. 45).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам

Згідно з ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Щодо зауваження третьої особи про те, що Правові позиції ВСУ не розповсюджуються на даний вид правовідносин, суд зазначає, що оскільки зазначена правова позиція ВСУ є на цей час єдиною в подібних правовідносинах. За сучасним ЦК України ВСУ не має іншої правової позиції. З огляду на те, що норми ЦК України, що втратив чинність , щодо порядку застосування яких надані ці роз'яснення (ст..58, 60 ЦК УРСР від 18.07.1963 р.) аналогічні нормам діючого ЦК України (ст.ст.217, 235 ЦК України), то й , відповідно правова позиція ВСУ з цього питання не могла змінитись. Крім того, зазначені роз'яснення містять правову позицію не щодо застосування окремих норм законодавства минулого, а щодо розгляду судами окремих категорій справ, а саме щодо зобов'язань, що виникають з угод). З цього питання інших роз'яснень не було, тому, вважаю що зазначена правова позиція ВСУ повинна бути прийнята до уваги.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.. 203, 215, 217, 235 ЦК України, ст.ст. 27, 35, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, п. 26. Роз'яснень Верховного суду України «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ» від 04.08.2001 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовпласт», ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна», про визнання договору купівлі - продажу недійсним в частині покупця, переведення прав покупця, визнання права власності на автомобіль - задовольнити в повному обсязі.

Визнати частково недійсним договір купівлі - продажу автомобіля марки Chevrolet, модель Aveo SF69Y, легковий седан, номер шасі НОМЕР_2, об'єм двигуна 1498 см3, колір - чорний, №613 від 06.09.2007 року, в частині покупця, визнавши «Покупцем» за договором ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1).

Перевести права покупця за договором купівлі - продажу автомобіля №613 від 06.09.2007 року на ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1), право власності на автомобіль марки Chevrolet, модель Aveo SF69Y, легковий седан, номер шасі НОМЕР_2, об'єм двигуна 1498 см3, колір - чорний

Копію судового рішення направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.