Вінницький міський суд Вінницької області
в скла6ді: голову:ючого: ОСОБА_1,
за участі секретаря Шмирової О.М.,
позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» про захист прав споживача, -
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити, додатково зазначивши, що документів, згідно яких вона перебувала на госпіталізації суду надати не може, оскільки оригінали відповідних лікарняних листів направила відповідачу.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи (оголошення в пресі), в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Разом з тим, суд в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України розяснив позивачу необхідність надання суду доказів виконання позивачем відповідного договору щодо сплати періодичних платежів, та доказів перебування на госпіталізації, в разі не надання яких, суд буде приймати рішення на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи, а також розяснив, що в разі оголошення перерви та визначення наступної дати судового розгляду, необхідно викликати відповідача шляхом розміщення відповідного оголошення в пресі, проте, позивач відмовилася від оголошення перерви та подальшого виклику відповідача до суду шляхом подання відповідного оголошення в пресі.
Суд вивчивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:
Копія договору добровільного страхування життя № Р0017-0511 від 08.11.2005 року зазначає, що Страхувальник ОСОБА_2 застрахувала у Страховика Закритого акціонерного товариства ««ЕККО» своє життя в разі настання страхового випадку, обєктом страхування по даному договору є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України. Фізична особа, відносно якої укладений договір страхування життя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вік 42 роки. Згідно умов даного договору страховик, при настанні страхового випадку, бере на себе зобовязання виплатити страхову суму страхувальнику або іншим особам, визначеним Страхувальником, або на користь яких укладений договір страхування, а Страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі (внески, премії) в установлені Страховиком строки і виконувати інші умови Договору. Відповідно до пункту 6.4. даного договору у разі госпіталізації Застрахованої особи проводить страхову виплату в разі перебування в лікарні на території України і Росії в розмірі 20 дол. США за добу. Пункт 7. даного договору зазначає, викупна сума (вартість) сума, яка може бути отримана Страхувальником в разі дострокового припинення дії договору страхування після оплати трьох страхових платежів (взносів, премій). На протязі перших двох страхових років викупної суми не існує, повернення страхових платежів (взносів, премій) не можливе. П.п. 7.2. зазначає, викупна сума по даному договору на кожен послідуючий страховий рік, починається з третього року, зазначена в Додатку № 1. (а.с. 8-11).
Копія Додаткової угоди № 1 від 02.12.2009 року до договору добровільного страхування життя № Р0017-0511 від 08.11.2005 р., укладена між ОСОБА_2, як Страхувальником та Закритим акціонерним товариством «ЕККО», як Страховиком, зазначає, що згідно п. 6.1. розділу 6. Страхова сума в разі дожиття застрахованої особи до узгодженого строку дії страхового захисту складає гривневий еквівалент 7269 дол. США; згідно пункту 8.1. розмір щорічного страхового платежу по Договору складає 420 дол. США, з яких 315 дол. США розмір щорічного страхового платежу по основному страхуванню складає 315 дол. США; розмір щорічного страхового платежу по додатковому страхуванню на випадок інвалідності складає 31,5 дол. США; розмір щорічного страхового платежу по додатковому страхуванню на випадок госпіталізації складає 73,5 дол. США (а.с. 4-6).
Відповідно до копії заяви від 30.10.2015 року, вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до Голови правління ЗАТ «ЕККО» з проханням виплати їй лікарняні по госпіталізації з 15 жовтня по 26 жовтня 2015 року. До заяви додавалась, зокрема, копія лікарняного листа. (а.с. 12).
Зміст копії заяви від 12.04.2016 року зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до Голови правління ЗАТ «ЕККО» з проханням розірвати договір страхування життя і здоровя «Екко Лайф-плюс» № Р-0017-05-11 від 08.11.2005 року в звязку з невиконанням ними зобовязань по виплаті належної суми по госпіталізації. (а.с. 13).
Згідно копії заяви від 16.06.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до тимчасової адміністрації ЗАТ «ЕККО» з вимогою розібратись із надісланими раніше на адресу ЗАТ «ЕККО» заявами та просить розібратись із її полісом по якому вона сплатила 3600 дол. США, по курсу національного банку на день платежу), та надіслати відповідь на її адресу (а.с. 14).
Суд звертає увагу на те, що згідно позиції позивача, озвученої в судовому засіданні, позивач немає оригіналів лікарняних листів, оскільки надсилала їх до відповідача, проте, згідно досліджених в судовому засіданні копій відповідних заяв, до останніх надавалася копія лікарняного листа, а не його оригінал, що спростовує позицію позивача, проте не надає можливості суду дослідити як доказ відповідні лікарняні листи, встановивши необхідні обставини для прийняття законного та обгрунтованого рішення при вирішенні даних спірних правовідносин, при цьому в судовому засіданні позивач не змогла підтвердити жодними належними та допустимими доказами обставини перебування відповідача в процесі банкруцтва, однією із ознак якого є наявність тимчасової адміністрації відповідача, до якої було звернено одну із заяв позивача, що унеможливлює суд надати відповідну правову оцінку з прийняттям відповідного рішення по зазначених позивачем обставинах.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частина 1 ст. 61 ЦПК України прописує, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Згідно ст. 525 ЦК України, зазначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно ч. 3 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 629, 988, 990 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 66, 212, 213, 214, 224-226 ЦПК України, суд,-
В задоволені позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування відмовити повністю.
Копію заочного рішення відправити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя