Справа № 654/897/16-ц
Провадження №2/654/430/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Данилевич В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач 02.03.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що 13.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав ОСОБА_2 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 11380,00 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13.04.2014 року, згідно з графіком погашення кредиту, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду. 12.02.2009 року між банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, умовами якої змінено графік погашення по кредиту. 15.02.2010 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, умовами якої змінено розмір відсоткової ставки по кредиту та змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця. 14.06.2010 року між сторонами укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, якою викладено п.2.5 кредитного договору в новій редакції. Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі.

16.04.2014 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 помер, у звязку з чим 07.10.2014 року банк направив на адресу Третьої Херсонської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців. Відповідно до свідоцтва про право власності від 22.11.2006 року квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_2 був неповнолітнім, тому вважається таким, що прийняв спадщину. З посиланням на ст.ст.128, 1219, 1268, 1281, 1282 ЦК України позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 13.04.2007 року у розмірі 3637,93 доларів США, з яких: 3549,02 дол.США заборгованість за кредитом; 88,91 дол.США заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 1378,00грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, та просила суд винести рішення, яким задовільнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_3, ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що банк не звертався безпосередньо до спадкоємця ОСОБА_1 з вимогою, як передбачено ч.2 ст.1281 ЦК України, просили відмовити у задоволені позову.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що 13 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (а.с. 8-14).

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав ОСОБА_2 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 11380,00 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязалася повернути наданий кредит у повному обсязі до 13.04.2014 року, за користування кредитними коштами процентна ставка встановлена у розмірі 13,5 % річних протягом 30 днів.

12.02.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу майна, якою змінено графік погашення кредиту (а.с. 15-16).

15.02.2010 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту та заставу майна, якою змінено графік погашення кредиту, розмір відсоткової ставки по кредиту та змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця (а.с. 17-18).

14.06.2010 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №3 до договору про надання споживчого кредиту та заставу майна, якою викладено п.2.5 кредитного договору в новій редакції (а.с. 19).

14.06.2010 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №4 до договору про надання споживчого кредиту та заставу майна, якою включено Додаток 2 до договору у новій редакції (а.с. 20).

Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі.

31.08.2012 року ОСОБА_2 помер, про що позивачу стало відомо 16.04.2014 року з ухвали Комсомольського районного суду м.Херсона.

07.10.2014 року банк направив на адресу Третьої Херсонської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців.

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

На момент смерті ОСОБА_2 31.08.2012 року його син відповідач ОСОБА_1 був неповнолітнім, тому в силу ч.4 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

З матеріалів справи вбачається, що на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належить квартира №12 за адресою: м. Херсон, вул. Яружна, 88. Тобто ОСОБА_1 як спадкоємець за законом одержав у спадщину після смерті батька ОСОБА_2 1/3 частину вказаної квартири. Дана частка в натурі не виділена, її вартість не визначена.

Після розяснення в судовому засіданні представнику позивача його право заявити клопотання про проведення оцінки майна, що увійшло до складу спадщини, та в межах вартості якого спадкоємець зобовязаний задовольнити вимоги кредитора, представник позивача відмовився від проведення оцінки. Інші учасники такого клопотання не заявили, а суд позбавлений можливості вирішити дане питання з власної ініціативи.

Оскільки вартість майна, одержаного у спадщину ОСОБА_1 після смерті батька, не визначена, задовольнити вимоги кредитора у відповідності до ст. 1282 ЦК України неможливо.

Крім того, згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

В судовому засідання зясовано, що позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_2 16.04.2014 року з ухвали Комсомольського районного суду м.Херсона, про що також позивач зазначив у позові.

07.10.2014 року банк направив на адресу Третьої Херсонської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців. Але оскільки спадкоємець ОСОБА_1 не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, відповідачу не було відомо про наявність даної претензії.

Про наявність спадкоємця ОСОБА_1 кредитору стало відомо із рішення Комсомольського районного суду м. Херсона №667/2578/14-ц від 21.10.2014 року.

В справі відсутні докази про визнання ОСОБА_1 боргу позичальника або вчинення дій, вжиття заходів на погашення боргу. Відповідач під час розгляду справи в суді заявляв про пропуск позивачем строку пред'явлення вимог до спадкоємців та заперечував вчинення дій щодо повернення боргу або вжиття заходів до цього.

Наведені обставини свідчать про те, що кредитор спадкодавця з дня коли дізнався про спадкоємця ОСОБА_1 (21.10.2014р.), не пред'явив вимоги до нього у строки, передбачені ст. 1281 ЦК України.

Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Оскільки, кредитор пред'явив вимоги до спадкоємця поза межами зазначених строків, дана обставина є підставою для відмови кредитору у стягненні заборгованості спадкодавця.

Відповідно до ст.89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 1216, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст.10, 60, 89, 158, 212-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спадкування відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя В. М. Сіянко