Справа № 520/6534/15-ц
Провадження № 2/520/414/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення суду, та розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив.
Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.
Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.28) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та саме за вказаною адресою направлялися судові повістки на імя ОСОБА_2.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 15 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі кредитор) та ОСОБА_2 (надалі позичальник) був укладений договір кредиту №2007/670-2/06/77, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 130998,00 доларів США, зі сплатою 12,45 відсотка річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: з червня 2007 року по квітень 2027 року щомісячно рівними частками по 545,00 доларів США; у травні 2027 року - 743 долара США, з кінцевим терміном повернення заборгованості 14.05.2027 року, надалі за текстом - "Кредит", на умовах, визначених цим договором. Кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва житла - квартири (будівельний номер №81), розрахунковою площею 79,75 квадратних метрів, розташованої на 13 поверсі житлового будинку, що будується за адресою: місто Одеса, вул. 25-а Чапаївська Дивізія, 6/1, відповідно до інвестиційного договору №081 від 27.10.2005 року, що укладений між ОСОБА_3 та ПП "Технології будівництва" та додаткової угоди №1 від 10.04.2007 року до інвестиційного договору №081 від 27.10.2005 року укладеної між позичальником, ПП "Технлогії Будівництва" та ОСОБА_4; фінансування будівництва житла - квартири (будівельний номер №60), розрахунковою площею 58,98 квадратних метрів, розташованої на 10 поверсі житлового будинку, що будується за адресою: місто Одеса, вул. 25-а Чапаївська Дивізія, 6/1, відповідно до інвестиційного договору №060 від 19.10.2005 року, що укладений між ТОВ "Альянс-Жилбуд" та ПП "Технології будівництва" та угоди про заміну сторони в обов'язках від 02.04.2007 року до інвестиційного договору №060 від 19.10.2005 року укладеної між позичальником, ПП "Технлогії Будівництва" та ТОВ "Альянс-Жилбуд".
Відповідно до ст.4 вказаного договору кредиту, у разі порушення позичальником умов цільового використання кредиту/визначеного п. 1.2. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 процентів від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням. У разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, визначеного в п. 3.3.14. цього договору, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту), визначеного в п. 3.3.15 цього договору, строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочи, що діє у цей період. У разі порушення позичальником вимог п. п. 3.3.2.-3.3.17. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 проценти від суми кредиту, визначеного п. 1.1. цього договору, за кожний випадок. У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.2.-3.3.6., 3.3.11.-3.3.13. та 3.3.16. цього договору, порушення позичальником та майновий поручителями умов договорів, визначених п.1.3. цього договору, протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.8., 3.3.9. цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). У разі порушення кредитором строку надання кредиту, передбаченого підпунктом 3.1.1 цього договору, він сплачує на користь позичальника пеню в розмірі 0,005 процента від суми несвоєчасно наданого кредиту за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим договором, або шляхом перерахування коштів на відповідний поточний рахунок позичальника, відкритий в АКБ "Укрсоцбанк", або шляхом виплати йому коштів готівкою.
У забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (надалі іпотекодавець) 15.05.2007 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №853, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобовязань за договором кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, майнові права на незакінчену будівництвом квартиру (будівельний номер №81), розрахунковою площею 79,75 квадратних метрів, розташованої на 13 поверсі житлового будинку, що будується за адресою: місто Одеса, вул. 25-а Чапаївська Дивізія, 6/1, відповідно до інвестиційного договору №081 від 27.10.2005 року, що укладений між ОСОБА_3 та ПП "Технології будівництва" та додаткової угоди №1 від 10.04.2007 року до інвестиційного договору №081 від 27.10.2005 року укладеної між позичальником, ПП "Технлогії Будівництва" та ОСОБА_4
Відповідно до п.2.4.3, 2.4.4. вказаного іпотечного договору, іпотекодержатель має право: у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; у разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного із своїх обовязків, встановлених згідно з п.п.2.1.1.-2.1.19 цього договору, вимагати дострокового виконання іпотекодавцем основного зобовязання, а у разі його невиконання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
У забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (надалі іпотекодавець) 15.05.2007 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №852, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобовязань за договором кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, майнові права на незакінчену будівництвом квартиру (будівельний номер №60), розрахунковою площею 58,98 квадратних метрів, розташованої на 10 поверсі житлового будинку, що будується за адресою: місто Одеса, вул. 25-а Чапаївська Дивізія, 6/1, відповідно до інвестиційного договору №060 від 19.10.2005 року, що укладений між ТОВ "Альянс-Жилбуд" та ПП "Технології будівництва" та угоди про заміну сторони в обов'язках від 02.04.2007 року до інвестиційного договору №060 від 19.10.2005 року укладеної між позичальником, ПП "Технлогії Будівництва" та ТОВ "Альянс-Жилбуд".
Відповідно до п.2.4.3, 2.4.4. вказаного іпотечного договору, іпотекодержатель має право: у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; у разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного із своїх обовязків, встановлених згідно з п.п.2.1.1.-2.1.19 цього договору, вимагати дострокового виконання іпотекодавцем основного зобовязання, а у разі його невиконання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
26 червня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (надалі іпотекодавець) був укладений договір про внесення змін №1 до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.05.2007 року під р. №853, посвідчений 26.06.2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №545, за умовами якого пункт 1.1. іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.05.2007 року під р. №853, викладено в наступній редакції: «Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобовязань за договором кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, нерухоме майно - двохкімнатну квартиру №81, загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 36,0 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 06 квітня 2009 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (серія САС №628357) на підставі інвестиційного договору №081 від 27.10.2005 року, додаткової угоди №1 від 10.04.2007 р., акту прийому-передачі квартири від 20.02.2008 року, право власності на яку зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.04.2009 року у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 09.04.2009 року за №22427665, за реєстраційним номером 26996017, за номером запису 3776 в книзі 191доп-151». Пункт 1.2.1. викладено: «Вартість предмету іпотеку, виданого КП «ОМБТІ та РОН» від 12.05.2009 року №22700519 становить 563833 гривні 00 копійок».
26 червня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (надалі іпотекодавець) був укладений договір про внесення змін №1 до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.05.2007 року під р. №852, посвідчений 26.06.2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №543, за умовами якого пункт 1.1. іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.05.2007 року під р. №852, викладено в наступній редакції: «Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобовязань за договором кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, нерухоме майно - однокімнатну квартиру №60, загальною площею 55,7 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 06 квітня 2009 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (серія САС №628356) на підставі інвестиційного договору №060 від 19.10.2005 року, угоди про заміну сторони в зобовязанні від 02.04.2007 року, акту прийому-передачі квартири від 20.02.2008 року, право власності на яку зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.04.2009 року у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 09.04.2009 року за №22427625, за реєстраційним номером 26995971, за номером запису 3776 в книзі 191доп-151». Пункт 1.2.1. викладено: «Вартість предмету іпотеку, виданого КП «ОМБТІ та РОН» від 12.05.2009 року №22700754 становить 238279 гривень 00 копійок».
Належність відповідачеві: двохкімнатної квартири №81, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, та однокімнатної квартири №60, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №4456624 від 25.09.2015 року та за № 44566860 від 25.09.2015 року.
Виконання позивачем умов договору кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007 року, а саме надання ОСОБА_2 кредит в сумі 130998 доларів США, що на час видачі еквівалентно дорівнювало 661539 гривень 90 копійок, підтверджується наданою до суду копією заяви на видачу готівки №1 від 15.05.2007 року (а.с.17).
Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по договору кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007 року, зумовило звернення ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.
Банк виконав свої зобовязання щодо надання позичальнику ОСОБА_2 кредитних коштів за договором кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007 року.
Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України "Про іпотеку").
Відповідно до ст. 12 Закону України Про іпотеку, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
Іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно у випадках порушення позичальником якого-небудь із зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених договором відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться в цьому договорі.
Звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: - переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки; продажу предмету іпотеки будь-якій особі (розділ 6 договору іпотеки).
Згідно з ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. (стаття 35 Закону України «Про іпотеку" від 05.06.2003 р.).
Згідно із ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання.
У разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна.
Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором в тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття права власності на предмет іпотеки (ст. 23 ЗУ «Про іпотеку»).
У відповідності до п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Пункти 37-38 Постанови передбачають, що невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
У випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.
Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.
Згідно п. 39 Постанови, з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.
Відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу.
У відповідності до п. 42 Постанови, резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
При цьому, суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки, та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення.
Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку".
Частина 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення предмета застави.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходить у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається відступлення заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та слід звернути стягнення на предмет іпотеки:двохкімнатну квартиру №81, загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 36,0 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності; однокімнатну квартиру №60, загальною площею 55,7 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором кредиту №2007/670-2/06/77 від 15.05.2007 року, яка станом на 26 січня 2015 року, становить 106117 доларів 26 центів США, що за курсом НБУ станом на 16.11.2016 року еквівалентно 2760290 гривень 33 копійки.
Відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.
Суд зазначає, що норми Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" розповсюджуються на правовідносини, що виникли по даній справі.
При цьому, суд вказує на те, що з набранням чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та на період його дії, позивача позбавлено можливості здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки.
Разом з тим, суд зазначає, що у зв`язку з наявністю загальних правових підстав для примусового стягнення на належне відповідачу майно таке стягнення на період дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути здійснене і у передбачених випадках підлягає зупиненню в порядку, визначеному ст. 217 ЦПК України.
Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Викладене підтверджується матеріалами наявними в матеріалах справи.
З урахуванням викладеного, суд вважає, за необхідне встановити, відстрочення виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 15 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №853, та договором про внесення змін №1 до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.05.2007 року під р. №853, від 26.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №545, а саме на: двохкімнатну квартиру №81, загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 36,0 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 06 квітня 2009 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (серія САС №628357), шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, на строк дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.
Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати з оплати судового збору в сумі 3654 гривні 00 копійок.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 215, 217, 226-228, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 572, 575, 610-612, 625, 1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті",суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
- предмет іпотеки за іпотечним договором від 15 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №853, та договором про внесення змін №1 до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.05.2007 року під р. №853, від 26.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №545, а саме на: двохкімнатну квартиру №81, загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 36,0 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 06 квітня 2009 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (серія САС №628357) на підставі інвестиційного договору №081 від 27.10.2005 року, додаткової угоди №1 від 10.04.2007 р., акту прийому-передачі квартири від 20.02.2008 року, право власності на яку зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.04.2009 року у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 09.04.2009 року за №22427665, за реєстраційним номером 26996017, за номером запису 3776 в книзі 191доп-151, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом;
- предмет іпотеки за іпотечним договором від 15 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №852, та договором про внесення змін №1 до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.05.2007 року під р. №852, від 26.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №543, а саме на: однокімнатну квартиру №60, загальною площею 55,7 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 06 квітня 2009 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (серія САС №628356) на підставі інвестиційного договору №060 від 19.10.2005 року, угоди про заміну сторони в зобовязанні від 02.04.2007 року, акту прийому-передачі квартири від 20.02.2008 року, право власності на яку зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.04.2009 року у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 09.04.2009 року за №22427625, за реєстраційним номером 26995971, за номером запису 3776 в книзі 191доп-151, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.
Відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 15 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №853, та договором про внесення змін №1 до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.05.2007 року під р. №853, від 26.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №545, а саме на: двохкімнатну квартиру №81, загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 36,0 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської дивізії, буд. 6/1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 06 квітня 2009 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (серія САС №628357) на підставі інвестиційного договору №081 від 27.10.2005 року, додаткової угоди №1 від 10.04.2007 р., акту прийому-передачі квартири від 20.02.2008 року, право власності на яку зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.04.2009 року у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 09.04.2009 року за №22427665, за реєстраційним номером 26996017, за номером запису 3776 в книзі 191доп-151, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, на строк дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.
Головуючий Калініченко Л. В.