АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/9617/15-ц
Провадження № 22-ц/792/558/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю відповідача, представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, державного акта на право власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2016 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року ОСОБА_1 звертаючись до суду із цим позовом до відповідачів посилалася на те, що рішенням Ружичанської сільської ради №4 від 07.11.2006 року їй передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,35 га, - 0,25 га для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 та 0,10 га для ведення сільського господарства. З метою оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,10 га на її замовлення розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Рішенням Державного кадастрового реєстратора від 07.05.2015 року їй було відмовлено в державній реєстрації у зв'язку з перетином ділянки позивачки з ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1. Ця земельна ділянка площею 0,132 га для ведення особистого селянського господарства належить ОСОБА_3 на підставі державного акту серії НОМЕР_2 від 06.08.2008 року, яку він отримав в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Державний акт на цю ділянку на ім'я ОСОБА_4 був виданий після його смерті. Крім того, вказаний державний акт рішенням Ружичанської сільської ради №5 від 23.11.2006 року був визнаний недійсним. Ні нею, ні її батьком (попереднім власником) ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 не погоджувалися межі земельної ділянки площею 0,132 га.

Тому вважала, що ОСОБА_3 неправомірно видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.08.2004 року на земельну ділянку, яка не могла входити до спадкового майна, та відповідно, державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_2. Ці обставини позбавляють її можливості реалізувати своє право власності на земельну ділянку площею 0,10 га. В зв'язку з цим просила суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.08.2004 року, видане ОСОБА_2, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 06.08.2008 року; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,132 га (кадастровий номер НОМЕР_1).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. На її думку, суд не врахував, що її батько ОСОБА_5 з часу набуття у власність будинку по АДРЕСА_1 користувався ділянкою площею 0,40 га, на якій розташовано будинок. Будь-яких рішень про вилучення у її батька земельної ділянки ні колгоспом, ні сільрадою не приймалося. Рішення зборів колгоспників від 09.10.1981 року стосувалося земельної ділянки ОСОБА_6, а не ОСОБА_5, при цьому в рішенні не вказано площі земельної ділянки та її місцезнаходження. Крім того, вважає помилкою зазначення ОСОБА_2 як суміжного землекористувача в її державному акті, вона не звертала уваги на цю помилку та вважала, що ОСОБА_2 межує з нею по спірній ділянці площею 0,10 га. Судом не враховано, що за рішенням Хмельницького міськрайонного суду за ОСОБА_2 визнано право власності на ділянку за адресою АДРЕСА_2 натомість ним приватизовано ділянку по АДРЕСА_1 При цьому в порушення закону апелянту не пропонувалося погодити межі земельної ділянки ОСОБА_2

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

ОСОБА_2, представники відповідачів просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Ружичанської сільської ради від 07.12.2006 року № 4 ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку розміром 0,35 га - 0,25 га для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 та 0,10 га для ведення селянського господарства.

На підставі цього рішення 03.09.2007 року ОСОБА_1 отримала державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку в с. Карпівці АДРЕСА_1 Згідно з планом меж вказаної земельної ділянки суміжним землевласником є ОСОБА_2 (межі від В до Г).

ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. 03 серпня 2004 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,36 га в АДРЕСА_2

У зв'язку з виявленням в ході інвентаризації земельної ділянки фактичної невідповідності її меж та розмірів даним у державному акті спадкодавця, ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про визнання права власності на земельну ділянку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.05.2007 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку розміром 0,3095 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,17774 га та ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,1321 га, розташованої по АДРЕСА_2 На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 отримав державний акт серії НОМЕР_2 від 06.08.2008 року на право власності на земельну ділянку площею 0,132 га, що розташована у с. Карпівці Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оскаржувані позивачкою свідоцтво про право на спадщину за заповітом та державний акт на право власності на земельну ділянку, прав та законних інтересів ОСОБА_1 не порушують.

Доводи апеляційної скарги про те, що батько апелянтки ОСОБА_5 з часу придбання будинку по АДРЕСА_1 користувався ділянкою площею 0,40 га, на якій розташовано будинок і спірна земельна ділянка у нього не вилучалася, є безпідставними і не ґрунтуються на доказах.

Так, ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03.12.2015 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11.05.2007 року.

Вказаною ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області встановлено факт користування ОСОБА_4 (спадкодавцем ОСОБА_2.) спірною земельною ділянкою, а також відсутність порушення прав позивачки рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.05.2007 року, яким визнано право власності за відповідачем на спірну земельну ділянку.

Також ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області встановлено, що згідно з архівними витягами рішенням 14 сесії Ружичанської сільської ради народних депутатів Хмельницького району від 03.04.1994 року №10 ОСОБА_4 передано безкоштовно у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,36 га без зазначення вулиць. До вказаного розміру земельної ділянки віднесено ділянку-додаток, яка йому замінена рішенням №3 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. ХХІІ з'їзду КПРС с. Ружичанка від 09 жовтня 1981 року на додаток земельної ділянки, який належав ОСОБА_6 і на яку претендує позивач.

Цей факт цілком підтверджується даними погосподарських книг Ружичанської сільської ради зав 1980-1982 роки, за якими за домоволодінням ОСОБА_6, яке в подальшому придбав ОСОБА_5, на 01.01.1980 року рахувалося 0,40 га землі, станом на 01.06.1981 року - вже 0,25 га.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України ці обставини, що встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, є преюдиційними фактами і не підлягають доказуванню у цій справі.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції що за рішенням Хмельницького міськрайонного суду за ОСОБА_2 визнано право власності на ділянку за адресою АДРЕСА_2 натомість ним приватизовано ділянку по АДРЕСА_1 є необгрунтовними.

Як встановлено ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03.12.2015 року, ОСОБА_4 проживав і мав присадибну ділянку за адресою АДРЕСА_2 земельна ділянка-додаток знаходиться між садибою позивачки по АДРЕСА_1 та садибою по АДРЕСА_3 що підтверджується планом-схемою земельних ділянок, записами в земельно-шнурових книгах та архівними витягами.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Колієв С.А. Провадження № 22-ц/792/558/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 47