Справа № 303/5528/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів: Куцин М.М., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі Шимон М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення суми боргу, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи тим, що 15 січня 2015 року між нею та ОСОБА_4 було укладено Договір позики. В рамках забезпечення виконання умов Договору позики від 15 січня 2015 року між нею та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки від 15 січня 2015 року, за умовами якого порукою виконання умов Договору позики від 15 січня 2015 року став Договір відступлення права вимоги до ФОП ОСОБА_2, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 12 січня 2015 року, за яким ОСОБА_4 набув права вимоги до ФОП ОСОБА_2

В результаті того, що ОСОБА_4 на протязі трьох місяців порушувалися умови договору позики від 15 січня 2015 року та не сплачувалися грошові кошти та керуючись законодавством України, а також умовами укладеного Договору поруки від 15 січня 2015 року в якому зазначене наступне: п. 1.1. відповідно до домовленостей сторін, предметом даного Договору є правовідносини щодо поруки перед ОСОБА_1 за виконання ОСОБА_4 обовязку, щодо грошових зобовязань, які виникли із Договору позики від 15 січня 2015 року укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 П. 1.2. порукою виконання умов Договору позики від 15 січня 2015 року є Договір відступлення права вимоги від 12 січня 2015 року. П. 1.3. у разі невиконання ОСОБА_4 умов Договору позики від 15 січня 2015 року право вимоги за договором відступлення права вимоги від 12 січня 2015 року укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 переходить до ОСОБА_1

ОСОБА_1 було вручено ОСОБА_4 вимогу від 01 липня 2015 року. 25 липня 2015 року було укладено Акт прийому-передачі права вимоги до Договору поруки від 15 січня 2015 року та Договору позики від 15 січня 2015 року за яким до неї перейшло право вимоги до ФОП ОСОБА_2 за Договором відступлення права вимоги від 12 січня 2015 року. 27 липня 2015 року ФОП ОСОБА_2 було повідомлено про заміну кредитора за Договором відступлення права вимоги від 12 січня 2015 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а 28 липня 2015 року надіслано вимогу однак станом на сьогоднішній день ФОП ОСОБА_2 не виконує свої зобовязання за Договором відступлення права вимоги від 12 січня 2015 року та не сплачує грошові кошти за своїми зобовязаннями. Оскільки ФОП ОСОБА_2 не виконує зобовязання вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення суми боргу у розмірі 1 006 855,02 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 22 247 468,52 гривень.

Посилаючись на вказані обставини позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Сторони чи їх представники у судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилися, про час, місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить розписка про вручення їм поштового відправлення, і у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 15.01.2015 року між ОСОБА_1 з однієї сторони, як позикодавцем та ОСОБА_4 з іншої сторони, як позичальником було укладено Договір позики у відповідності до якого позикодавець передав позичальнику гроші в сумі 1 000 000 гривень.

15.01.2015 року між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони було укладено Договір поруки, відповідно до якого предметом даного Договору є правовідносини щодо поруки перед ОСОБА_1 за виконання ОСОБА_4 обовязку, щодо грошових зобовязань, які виникли із Договору позики від 15.01.2015 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4

12.01.2015 року між ОСОБА_3 з однієї сторони, як первісним кредитором та ОСОБА_4 з іншої сторони, як новим кредитором було укладено Договір відступлення прав вимоги у відповідності до якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги до ФОП ОСОБА_2, який в свою чергу є боржником.

12.04.2015 року також між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було складено Акт прийому-передачі права вимоги відповідно до Договору відступлення права вимоги від 12.01.2015 року. Встановлено, що 01.07.2015 року ОСОБА_4 було надіслано вимогу, яку він одержав також цього дня, а саме 01.07.2015 року у відповідності до якої позивач ОСОБА_1 вимагала шляхом укладення Акту прийому-передачі до Договору поруки від 15.01.2015 року відступити на її користь право вимоги до ФОП ОСОБА_2 за Договором відступлення права вимоги від 12.01.2015 року та у випадку ухилення від виконання взятих зобовязань за Договором поруки від 15.01.2015 року, буде змушена звернутися до суду для застосування примусових заходів. 25.07.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було складено Акт прийому-передачі права вимоги відповідно до Договору поруки від 15.01.2015 року.

28.07.2015 року відповідачу ФОП ОСОБА_2 було надіслано вимогу, яку він одержав 29.07.2015 року у відповідності до якої позивач ОСОБА_1 вимагала сплатити заборгованість на банківський рахунок в семиденний строк з моменту отримання вимоги та у випадку ненадходження коштів у зазначений строк, буде змушена звернутися до суду для застосування примусових заходів.

У відповідності до ухвали Господарського суду Закарпатської області справа №5008/1512/2011 від 29.02.2012 року за позовом ПП Інтеграл Інвестиції до відповідача 1 ФОП ОСОБА_2, відповідача 2 ПП Ужгород-М, відповідача 3 ТзОВ Екостандарт М, третя особа, яка не заявляє вимоги на предмет спору ПАТ Акціонерно-комерційний банк Львів про стягнення 2 564 812,29 гривень та 9 786 361,36 гривень між сторонами було досягнуто мирову угоду у відповідності до якої: Відповідач-2, в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості Відповідача-1 за Кредитним договором, сплачує Позивачу по узгодженому сторонами курсу 8,05 за 1 долар США гривневий еквівалент 475 000 доларів США, який становить 3 823 750 гривень, шляхом сплати на рахунок Позивача платежів у вказані строки. Сума 51 472 гривні судових витрат та залишок заборгованості за Кредитними договорами в сумі 1 006 855,02 доларів США сплачується Відповідачем-1 Позивачу в термін до 01 липня 2012 року, шляхом оплати на рахунок Позивача еквівалентна зазначеної суми в гривні, що по узгодженому Сторонами курсу 8,05 за 1 долар США, що становить 8 105 182,91 гривень.

У відповідності до п.1 Договору позики від 15.01.2015 року позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняв гроші у сумі 1 000 000 гривень, позичальник зобовязується повернути позикодавцю гроші в сумі 1 000 000 гривень у порядку та в строки, що зазначені в договорі.

Також відповідно до абз. 3 п.2 вищезазначеного Договору позикодавець має право достроково витребувати всієї неповернутої суми цієї позики - при простроченні позичальником сплати будь-якого з поточних платежів більш ніж на 1 місяць. Якщо прострочення платежів позичальником перевищить 2 місяці позикодавець має право звернутися до суду.

Відповідно до п.1.1 Договору відступлення права вимоги від 12.01.2015 року встановлено, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги до ФОП ОСОБА_2, який в свою чергу є боржником.

У відповідності до п.2.1 Договору відступлення права вимоги від 12.01.2015 року встановлено, що новий кредитор зобовязаний протягом трьох місяців з моменту підписання сторонами цього Договору сплатити на користь первісного кредитора 1 000 000 гривень.

Враховуючи вищенаведені обставини, ухвалюючи рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 006 855,02 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 22 247 468,52 гривні, але згідно Договору позики від 15.01.2015 року нею було передано ОСОБА_4 як позичальнику 1 000 000 гривень. Також встановлено, що ОСОБА_4 є боржником, а не поручителем по відношенню до ОСОБА_1, оскільки як передбачено цивільним законодавством за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Крім цього, суду не було надано належних та допустимих доказів щодо надання ОСОБА_3 права вимоги до ФОП ОСОБА_2

Судова колегія з даним висновком суду першої інстанції погоджується, а тому суд першої інстанції, встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, правова норма, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин із врахуванням вимог ст.ст. 509, 512, 514, 516, 526, 553, 1046 ЦК України та оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі, результати оцінки доказів судом відображені в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті, обґрунтовано відмовив у позові.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: