Провадження № 2/752/5170/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.11.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 березня 2016 року о 09 год. 20 хв. на вул. Фізкультури, 9 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням відповідача. Внаслідок вказаного зіткнення належний позивачу автомобіль зазнав значні механічні ушкодження.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована ПрАТ "СК "Аха страхування" на підставі полісу № АЕ/3705660, у зв"язку з чим 06 червня 2016 року позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування.

Згідно звіту № 193 від 11.04.2016 р. вартість матеріального збитку власника автомобіля НОМЕР_1 складає 23 320,70 грн. та вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 37 532,49 грн.

14 червня 2016 року ПрАТ "СК "Аха страхування" здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 26 595,48 грн. (26 245,48 + 350 грн.)

Реальна вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає 37 532,49 грн., а сума страхового відшкодування, яку сплатило ПрАТ "СК Аха страхування", є недостатньою для повного покриття завданих позивачу збитків.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 10 937,01 грн. матеріальної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач та його представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та заперечували проти задоволення позову, зазначивши, що належним відповідачем у справі є ПрАТ "СК "Аха страхування".

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Судом встановлено, що 30 березня 2016 року приблизно о 09 год. 20 хв. на вул. Фізкультури, 9 в м. Києві з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій зазнав пошкоджень автомобіль НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_5, що належить позивачу.

На підтвердження своїх доводів щодо вини ОСОБА_2 у пошкоджені автомобіля, позивач посилається на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 травня 2016 року (а.с. 6).

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК "Аха страхування" на підставі полісу № АЕ/3705660.

06 червня 2016 року в порядку, передбаченому законодавством, позивач звернувся до ПрАТ "СК "Аха страхування" " щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

14 червня 2016 року ПрАТ "СК "Аха страхування" здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 26 595,48 грн. (26 245,48 + 350 грн. послуги евакуатора)

Позивач звернувся у суд з даним позовом, зазначивши, що згідно звіту № 193 від 11.04.2016 р. вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля становить 37 532,49 грн., а сума страхового відшкодування, яку сплатило ПрАТ "СК Аха страхування", є недостатньою для повного покриття завданих позивачу збитків.

За змістом Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року в справі № 6-2808цс15 та є обов'язковою для застосування (ч. 1 ст. 3607 ЦПК України).

За таких обставин, завдана позивачу майнова шкоди підлягає стягненню з відповідача.

На підтвердження розміру завданої майнової шкоди, позивач надав суду звіт № 193 від 11.04.2016 р. про оцінку автомобіля НОМЕР_1, згідно якого вартість матеріального збитку власника вказаного автомобіля складає 23 320,70 грн. та вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 37 532,49 грн. (а.с. 10).

Також на підтвердження понесених збитків позивач надав акт ТОВ "Автоберег" виконаних робіт № АВ-0004368 від 30.06.2016 р. на суму 32 870 грн. 06 коп., рахунок - заказ № АБ-0004686 від 30.06.2016 р. на суму 2 254,49 грн., квитанції від 01 липня 2016 року на суму 6 274,58 грн. та на суму 2 254,49 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Автомобіль позивача на день розгляду справи в суді відновлений, тому суд вважає, що реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи є сума витрат, понесених позивачем на його відновлення.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "СК "Аха страхування" платіжним дорученням № 2486 13 від 14.06.2016 р. здійснило виплату у сумі 26 595,48 грн., після чого позивачем сплачено 8 529,07 грн. (2 254,49 грн. +6 274,58 грн.)

З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 12, 14, 22, 23, 511, 636, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, статтями 1, 5, 6, 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. номер НОМЕР_6, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 8 529 грн. 07 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 551 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: