АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/7743/16-ц Головуючий суддя І інстанції Рибальченко Л. М.
Провадження № 22-ц/790/6775/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову зазначає, що з 17 травня 1994 року по 4 грудня 2013 року він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. У 1994 році він купив газову плиту марки «ЗТД», що була у використанні його знайомого. З того часу його сім'я нею користується, не надаючи її у користування іншим сусідам. Після зміни місця проживання він залишив газову плиту у користуванні своєї матері.

ОСОБА_2 незаконно вселила в квартиру ОСОБА_3 без дозволу його матері ОСОБА_6 17 березня 2016 року ОСОБА_3 почала готувати їжу своєї національності на його газовій плиті, про що їй було зроблено зауваження. На його претензії відповідає, що оскільки він не мешкає у квартирі, тому не має права вимагати не користуватися майном.

ОСОБА_3 впевнена, що все майно, що знаходиться в квартирі, є спільною власністю всіх мешканців, проте, вона до квартири вселилась самовільно, місце проживання в квартирі не зареєструвала, договору піднайму житла з відповідачкою ОСОБА_2 письмово не укладала та його не реєструвала у житлово-експлуатаційній організації.

Вважає, що той факт, що плита встановлена на спільній кухні, не є підставою вважати, що вона є власністю усіх мешканців квартири. Тим паче, ОСОБА_2 придбала свою частку квартири після того, як він встановив плиту.

Просить заборонити ОСОБА_3 користуватися газовою плитою марки «ЗТД», що знаходиться біля вікна на кухні квартири АДРЕСА_1.

Відповідачі позовні вимоги не визнали.

Відповідач ОСОБА_2 зазначила, що на праві власності має дві кімнати у цій комунальній квартирі. На даний час вона не проживає у зазначеній квартирі, оскільки в ній проживає її родичка - ОСОБА_3 Газовою плитою, яка знаходиться на кухні комунальної квартири, вона користувалась, коли жила за вказаною адресою, проте ОСОБА_6 чинила їй перешкоди у цьому, посилаючись на те, що плита належить їй. На даний час такі самі перешкоди вона чинить ОСОБА_3 Крім того, вона купила нову плиту, яка стоїть у неї у кімнаті. Вона не проти поставити її на кухні замість старої, щоб мати позивача теж нею користувалася.

Відповідач ОСОБА_3 пояснила, що проживає у цій комунальній квартирі. На кухні вона користується спірною газовою плитою, оскільки вона стоїть у місці загального користування. Будь-яких перешкод позивачу або матері позивача у користуванні спірною плитою вона не чинить.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає, що ОСОБА_3 не може пояснювати незаконні дії у використанні газової плити тим, що вона стоїть у місці загального користування. Таке місце передбачено виключно на власників квартири та на осіб, які в ній зареєстровані, до яких ОСОБА_3 не відноситься.

Також, не згоден с висновками суду, що показання свідка є неналежним доказом на підтвердження права власності на газову плиту. У нього відсутні документи на газову плиту, оскільки вона придбана в не новому стані 22 роки потому.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що ним не надано доказів на підтвердження своїх вимог.

Матеріали справи свідчать, що квартира АДРЕСА_1 є комунальною, має п'ять кімнат.

ОСОБА_6 - матері позивача належить 20/100 частини цієї квартири, а саме кімната №6 площею 12,1 м2, інші чотири кімнати займають інші особи: ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Пред'являючи позов ОСОБА_1 зазначає, що він раніше проживав у цій квартирі, його сім'я займала в квартирі дві кімнати, 4 грудня 2013 року він знятий з реєстрації в цій квартирі та проживає за іншою адресою.

У 1994 році за свої кошти він придбав газову плиту марки «ЗТД», яку встановив на загальній кухні та залишив її в цій квартирі, оскільки там проживає його мати.

З технічного паспорту квартири вбачається, що кухня в цій квартирі одна, площа її 10,0 м2; на кухні встановлено дві газові плити.

Сторонами не оспорюється, що ОСОБА_3 в квартирі не зареєстрована, однак проживає з усного дозволу ОСОБА_2

ОСОБА_1 просить заборонити ОСОБА_3 користуватися газовою плитою, яка знаходиться на кухні біля вікна.

Як пояснив ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, раніше до його вселення в квартируна кухні знаходилося дві газові плити, одна з яких не працювала.

Після вселення він викинув непрацюючу плиту та купив іншу, яку встановив на кухні біля вікна і цією плитою він забороняє користуватися ОСОБА_3, оскільки вона не є власником частки квартири і проживає там без реєстрації.

ОСОБА_2 зазначила, що при її вселенні у 2008 році на кухні було дві плити, це місце загального користування і ці плити, зі слів інших, стояли ще з часу будівництва цього будинку. На даний час вона не заперечує встановити нову плиту.

Однак, газова служба їй забороняє, оскільки відсутня технічна можливість.

ОСОБА_1 не заперечує, що кухня площею 10м2 і там знаходяться столи, стільці інших власників квартири.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 не надано доказів, що він є власником цієї плити і що ОСОБА_3, яка проживає в квартирі з дозволу своєї родички ОСОБА_2 - співвласниці цієї квартири - не має права користуватися даною плитою.

Посилання ОСОБА_1 щодо придбання ним цієї плити також не позбавляє права інших мешканців цієї квартири користуватися цією плитою, оскільки плита ним встановлена, як він сам зазначає, взамін викинутої ним іншої плити, яка знаходилася на кухні, і право користування якою мали всі мешканці квартири.

Жодного доказу, що всі інші мешканці не заперечують користуватися тільки однією плитою а ОСОБА_1 або його мати окремо іншою плитою -немає.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 вересня 2016 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: