У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від

28 вересня 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Мелітопольська міська рада, Управління комунальної власності Мелітопольської міської ради, ОСОБА_4, фізична особі-підприємець ОСОБА_2, на постанови про закінчення виконавчого провадження № ВП 43195727, ВП 41395573 від 2 жовтня 2014 року, відкритих на підставі виконавчих листів 320/8154/13-ц від 15 квітня 2014 року, виданих Мелітопольським міськрайонним судом по справі № 320/8154/13-ц,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанови № ВП 43195727, № ВП 43195573 від 2 жовтня 2014 року та постанову

№ ВП 43197826 від 1 вересня 2014 року про закінчення виконавчого провадження, які були відкриті на підставі виконавчих листів 320/8154/13-ц від 15 квітня

2014 року, виданих Мелітопольським міськрайонним судом по справі

№ 320/8154/13-ц.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2013 року по справі № 320/8154/13-ц за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи: Мелітопольська міська рада Запорізької області, Комунальне підприємство «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, Управління комунальною власністю Мелітопольської ради Запорізької області, було прийнято рішення про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном шляхом звільнення самовільно зайнятої площі покрівлі даху будинку АДРЕСА_1 від шістьох супутникових тарілок (антен), які він використовує для підприємницької діяльності; про зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном шляхом звільнення самовільно зайнятої площі горища та проходу на дах будинку АДРЕСА_1 від обладнання для посилення й поширення сигналу кабельного телебачення; про зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, шляхом звільнення частини сходового прольоту п'ятого поверху будинку АДРЕСА_1 від будівельного сміття та інших особистих речей. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року вищевказане рішення суду набрало чинності.

За заявою позивачів 15 квітня 2014 року Мелітопольським міськрайонний судом видані виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження.

Вищезазначені виконавчі провадження ОСОБА_2 у добровільному порядку не виконав, за що був не одноразово притягнутий до відповідальності у вигляді накладання штрафу.

Згідно з постановою Державного виконавця ВДВС Мелітопольського МУЮ ПономаренкоВ.Ю. від 17 вересня 2014 року було розпочато примусове виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2013 року.

2 жовтня 2014 року державний виконавець виныс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 1 п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Однак, державним виконавцем належним чином рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2013 року виконано не було, а лише частково демонтовано з проходу на горище на дах будинку АДРЕСА_1 обладнання для поширення сигналу кабельного телебачення, яке ОСОБА_2 використовує для підприємницької діяльності, а саме у проході на горище залишились апаратні блоки обробки і передачі цифрового сигналу кабельного телебачення, оптичний передавач, модулятори, суматори, блоки живлення, супутникові тюнера, трансформатор дистанційного живлення, вузли вводу живлення, стелажі для установки апаратних блоків, що є невід'ємною частиною обладнання для посилення й поширення сигналу кабельного телебачення. Саме це обладнання було зазначено у договорі

купівлі-продажу від 25 грудня 2013 року, укладеному між ОСОБА_2 та

ОСОБА_6, та саме цей договір з переліком усього обладнання знаходиться у матеріалах виконавчої справи. Також на даху будинку залишились установочні каркаси, магістральні ответвітелі та натягнуті між ними кабелі. Зазначений факт підтвердила і державний виконавець Пономаренко В.Ю. оскільки вона вважала, що це не є обладнанням для здійснення підприємницької діяльності.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 15 червня 2014 було закрито провадження по скарзі ОСОБА_3 в частині вимог про скасування постанови ВП № 43197826 від 1 вересня 2014 року про зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом звільнення частини сходового прольоту п'ятого поверху будинку АДРЕСА_1 від будівельного сміття та інших особистих речей.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від

15 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року, позов задоволено.

Визнано неправомірними та скасовано постанови державного виконавця відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Пономаренко В.Ю. про закінчення виконавчого провадження

№ ВП 43195727 від 2 жовтня 2014 року та виконавчого провадження

№ ВП 43195573 від 2 жовтня 2016 року, відкритих на підставі виконавчих листів 320/8154/13-ц від 15 квітня 2014 року, виданих Мелітопольським міськрайонним судом по справі № 320/8154/13-ц.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 на постанови про закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст. 11, ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та виходив із того, що державним виконавцем не було здійснено виконання у повному обсязі, а відтак і не могло бути закінчено виконавче провадження.

Державним виконавцем не демонтувалися стелажі та кабелі, оскільки вона вважала, що це не є обладнання для здійснення підприємницької діяльності. Разом з тим, у разі виникнення сумнівів у тому, які речі підлягають демонтуванню, державний виконавець не позбавлений права на звернення до суду за роз'ясненням рішення в порядку, передбаченому ст. 221 ЦПК, але з такою заявою державний виконавець до суду не звертався, на власний розсуд вирішив питання про те, які речі відносяться до обладнання.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від

28 вересня 2016 рокуі доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Мелітопольська міська рада, Управління комунальної власності Мелітопольської міської ради, ОСОБА_4, фізична особі-підприємець ОСОБА_2, на постанови про закінчення виконавчого провадження № ВП 43195727, ВП 41395573 від 2 жовтня 2014 року, відкритих на підставі виконавчих листів 320/8154/13-ц від 15 квітня 2014 року, виданих Мелітопольським міськрайонним судом по справі № 320/8154/13-ц, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна