Справа № 2-34/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій посилається на те, що на розгляді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебуває цивільна справа № 2-34/11 за наступними об'єднаними в одне провадження позовами:

- позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмети іпотеки: житлові будинки № 131 та № 76 по вул. Л.Українки в с. Плоска Дубенського району Рівненської області,

- позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним договору іпотеки № 0802/18/1/2 від 06.02.2008 року та за його позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк»про захист прав споживача шляхом визнання недійсною кредитної угоди № 0802/18 від 06.02.2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У випадку задоволення судом його позову до Банку і визання згаданої кредитної угоди № 0802/18 від 06.02.2008 року недійсною, договір іпотеки 0802/18/1/1 від 06.02.2008 року також слід буде вважати недійсним, а отже, в Банку не буде підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок № 131 на вул. Лесі Українки в с. Плоска Дубенського району Рівненської області).

Нещодавно він отримав два листа-повідомлення від ПАТ КБ «ПриватБанк», датованих 19.09.2016 р., в яких Банк висловлює намір зареєструвати за собою право власності на його житловий будинок, а також продати вищевказаний предмет іпотеки після закінчення тридцятиденного строку з дня отримання ним такого повідомлення.

Оскільки, кредитний договір оспорюється ним в судовому порядку, а відтак і договору іпотеки (як способу забезпечення виконання основного зобов'язання) до ухвалення судового рішення перебувають під обгрунтованим сумнівом.

Вказані листи ПАТ КБ «ПриватБанк» слід розцінювати як наміри Банку, а отже, і як ризик того, що Банк спробує зареєструвати на себе і відчужити іншим особам належне йому майно, не дочекавшись судового рішення у справі. За таких умов, на час набрання судовим рішенням законної сили, навіть якщо таким рішенням позов буде задоволено, його майно вже буде продане Банком іншій особі, а відтак, навіть судове рішення не спроможне буде захистити його права як споживача фінансових послуг і не зможе вберегти його від протиправного позбавлення права власності на житловий будинок.

Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в справі про захист прав споживача шляхом визнання недійсною кредитної угоди № 0802/18

від 06.02.2008 року, оскільки до набрання таким рішенням законної сили його будинок вже буде проданий іншим особам, а можливо і взагалі буде перепроданий декілька разів.

Просить вжити заходи забезпечення позову в справі за йогопозовом про захист прав споживача шляхом визнання недійсною кредитної угоди № 0802/18 від 06.02.2008 року та заборонити ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» реєструвати за собою право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок № 131 на вул. Лесі Українки в с. Плоска Дубенського району Рівненської області, а також заборонити ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відчужувати дане нерухоме майно.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову, суд прийшов до висновку що остання підлягає поверненню із слідуючих підстав.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини у звязку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення який необхідно застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Вивченням листа повідомлення від ПАТ КБ «ПриватБанк», датованого 19.09.2016 р., судом встановлено, що кредитною установою запропоновано заявнику викупити іпотечне майно самостійно.

Окрім цього, посилання заявника про намір кредитора здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитною угодою, шляхом переписання права власності на заставне майно не підтверджено документально, а саме до суду заявником не надано окремої угоди застереження по іпотечному майні на здійснення такого роду дій кредитора з метою погашення не виконаного кредитного зобовязання. А відтак суд вважає заяву необгрунтованою.

У відповідності до ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 цього кодексу , повертає її заявнику

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 153 ЦПК України.,суд -,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборонити Публічному акціонерному товариству КБ «ПРИВАТБАНК» реєструвати за собою право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок № 131 на вул. Лесі Українки в с. Плоска Дубенського району Рівненської області, а також заборонити Публічному акціонерному товариству КБ «ПРИВАТБАНК» відчужувати дане нерухоме майно повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання даної ухвали.

Суддя: