Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 310/6079/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Прінь І.П.
Номер провадження 22-ц/778/4399/16 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бабак А.М.

Суддів Спас О.В.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради на ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року

у справі за завою Комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року Комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської (далі КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської) звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2016 року заяву КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської залишено без руху у зв'язку з тим, що заявником не чітко викладені вимоги і обставини, на яких вони ґрунтуються. Не зазначено,за який період стягується заборгованість та не надано детальний розрахунок. Надано заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року відмовлено у прийнятті заяви КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради з тих підстав, що із заяви та доданих доказів вбачається спір про право.

Не погоджуючись з ухвалою судді, КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки судом не враховано, що сума заборгованості - 2343,86 грн., яка вказана до 01.11.2014 року не входить до розрахунку про видачу судового наказу та неї КП «Бердянськводоканал» не просить стягувати, а просить видати наказ на суму заборгованості - 4008,23 грн., яка нарахована за період з 01.11.2014 року по 31.07.2016 року.

Просить ухвалу судді скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття наказного провадження.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Передбачене законом право на участь у судовому засіданні сторони не використали. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При вирішенні питання про відкриття наказного провадження суддя, перевіривши подані заявником документи, дійшов висновку про наявність спору, оскільки із розрахунку, який наданий заявником не вбачається безспірність заявлених вимог.

Судова колегія вважає, що висновок суду є правильним.

Відповідно п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про видачу судового наказу заявником наданий лише розрахунок, відповідно якого заборгованість ОСОБА_3 за послуги з холодного водопостачання і водовідведення станом на 01.11.2014 року становить 2342,86 грн., а з 01.11.2014 по 31.08.2016 року - 4008,23 грн. (а.с.10), на яку заявник просить видати наказ про стягнення заборгованості у сумі 4008,23 грн.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» визначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя врахував вказані роз'яснення, а тому правомірно відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки вбачається спір про право, який може бути вирішений в порядку позовного провадження.

Доводи апелянта про те, що суддя дійшов помилкового висновку про наявність спору про право є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Заявником не додано до заяви про видачу судового наказу ні договору про надання вказаних послуг, ні розрахунку у відповідності до споживання боржником наданих послуг та встановлених тарифів. Додані до заяви ксерокопії постанов № 110 від 10.02.2012 року та № 161 від 14.03.2014 року і № 800 від 16.12.2014 року не підтверджують безспірність розрахунку спожитих послуг, оскільки розрахунок із застосуванням встановлених тарифів, заявником до суду не наданий.

Суддею правомірно відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

При вирішенні питання про прийняття заяви про видачу судового наказу суддя не досліджував надані заявником докази та не робив висновок про відсутність підстав для стягнення заборгованості за комунальні послуги. У разі відсутності укладеного договору, розрахунку із застосуванням встановлених тарифів, вирішення зазначеного спору можливе лише в порядку позовного провадження, де при розгляді спору у судовому засіданні можливо перевірити надання комунальних послуг, їх отримання, а також правильність і безспірність розрахунків та застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно ч.2 ст. 101 ЦПК України, заявник має право звернутися до суду для вирішення спору в порядку позовного провадження.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування ухвали та постановлення нової ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради відхилити.

Ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: