ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9461/16-ц
провадження № 2/753/5115/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді -Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, додаткових витрат

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі-Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. Також позивач просила стягнути з відповідача додаткові фактично понесені витрати на лікування дитини за період з 01 січня 2014 року по день пред'явлення позову у розмірі 2800 грн. одноразово та додаткові витрати на розвиток здібностей та лікування дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно.

В обґрунтування позову зазначила, що 06.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який 08.04.2014 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Починаючи з грудня 2013 року позивач самостійно виховує дитину. Відповідач свого обов'язку щодо утримання дитини, матеріального забезпечення, в тому числі додаткових витрат на лікування не виконує. Зазначає, що дитина з народження має алергію на молочні, глютеновмісні та деякі інші харчові продукти у зв'язку з чим потребує лікування.

Під час розгляду справи позивач та її представник підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1000 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що на сьогодні проживає в селі, не працює, оскільки не може знайти роботу, проте має бажання приймати участь у вихованні дитини, зазначив, що допомагає по можливості, забирає до себе дитину в село, де він добре себе почуває.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2014 року було розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який знаходиться на утриманні позивача.

Відповідно до довідки Гомеопатичного центру ім. Д.Попова № 08 від 10 травня 2016 року ОСОБА_4 перебуває під наглядом в гомеопатичному центрі ім. Д.Попова у лікаря ОСОБА_5 з 03.04.2013 року.

Згідно довідки № 58 від 18.04.2016 року, виданої КНП «Центр первинної Медико-санітарної допомоги №3» Дарницького району м. Києва ОСОБА_4 потребує домашнього догляду.

На даний час позивач та відповідач проживають окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надавав кілька разів, що змусило позивача звернутися до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Статтями 180,181 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Малолітня дитина сторін, проживає разом з своєю матір'ю, позивачкою по справі, перебуває на її утриманні, відповідач не систематично приймає участь в матеріальному забезпеченні дитини, відтак, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, має нерегулярний мінливий дохід, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку в у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., починаючи з 18.05.2016 року - з моменту подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Щодо стягнення додаткових витрат слід зазначити наступне.

Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що позивач з 01 січня 2014 року фактично понесла витрати на лікування дитини в розмірі 5600 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків, видаткових накладних, оригінали яких було оглянуто судом, у зв'язку з чим підлягають задоволенню вимоги в цій частині.

Щодо стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей дитини та на лікування у розмірі 1000 грн. щомісяця, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Відповідно до даної норми обов'язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред'являвся. У такому випадку такий батько зобов'язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Однак, в підтвердження понесення додаткових витрат на утримання дитини позивачем не надано належних доказів, зокрема таких: які конкретно додаткові витрати будуть понесені, розрахунок цих витрат, обґрунтування необхідності цих витрат у майбутньому, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-183, 185, 191 СК України, ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 18.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліттяз індексацією стягуваних сум відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично понесені додаткові витрати на дитину в розмірі 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь на користь держави судові витрати по справі в сумі 551,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА