Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 311/3263/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Степаненко Ю.А.
Номер провадження 22-ц/778/1373/16 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 12 січня 2016 року

у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Бойчуна Олексія Дмитровича, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції (далі ВДВС Василівського РУЮ) Бойчуна О.Д.

У скарзі зазначала, що на виконанні у державного виконавця Бойчуна О.Д. ВДВС Василівського РУЮ перебуває виконавче провадження, відкрите 23 липня 2013 року на підставі виконавчого листа № 2/311/24/2013, виданого Василівським районним судом Запорізької області 11 червня 2013 року про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») боргу у розмірі 23137,13 грн.

26 вересня 2013 року постановою державного виконавця Бойчуна О.Д. звернуто стягнення на її доходи, а саме - пенсію, з якої відраховується 20% на погашення заборгованості.

У серпні 2014 року державному виконавцю стала відома інформація про зміну кредитора з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Стандарт» (далі ПАТ «КБ «Стандарт»), проте лише у квітні 2015 року старший державний виконавець Бойчун О.Д. звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з поданням про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява державного виконавця повернута з підстав не усунення недоліків, а саме - не надання достатніх доказів на підтвердження факту відступлення права вимоги до ПАТ «КБ «Стандарт» щодо боржника ОСОБА_3

З переписки між державним виконавцем та стягувачем вбачається, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уступив право вимоги ПАТ «КБ «Стандарт» на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 15 серпня 2014 року № 114/6, а ПАТ «КБ «Стандарт» до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» на підставі Договору комісії № 40140815-ІСС від 15 серпня 2014 року.

На неодноразові звернення про надання повного пакету документів, підтверджуючих право відступлення вимоги ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль» до ПАТ «КБ «Стандарт» та від ПАТ «КБ «Стандарт» до Компанії з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» банки ігнорують та лише пишуть про її наявну заборгованість.

Оскільки, відсутній повний пакет документів про відступлення права вимоги, а стягувач за рішенням суду не претендує на кошти, замінити сторони виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю належних документів не можливо, тому вважає, що у державного виконавця не має підстав для примусового виконання рішення суду.

Посилаючись на п.4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що державний виконавець зобов'язаний повернути без виконання виконавчий лист ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

З листопада 2014 року по сьогоднішній день старший державний виконавець Бойчун О.Д. своєю бездіяльністю порушує її права, оскільки, з її пенсії утримуються кошти на виконання рішення суду, а самі кошти знаходяться на рахунку виконавчої служби без відповідного призначення.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівськго районного управління юстиції Запорізької області Бойчуна О.Д. протиправною; зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівськго районного управління юстиції Запорізької області Бойчуна О.Д. повернути без виконання виконавчий лист № 2/311/24/2013, виданий на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу 23137,13 грн.; зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівськго районного управління юстиції Запорізької області Бойчуна О.Д. повернути їй грошові кошти у розмірі 3475,92 грн., стягнуті з її пенсії за період з серпня 2014 року по листопад 2015 року, які знаходяться на рахунку Відділу державної виконавчої служби Василівськго районного управління юстиції Запорізької області; стягнути з Відділу державної виконавчої служби Василівськго районного управління юстиції Запорізької області на її користь судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 12 січня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не враховано, що бездіяльність державного виконавця виявляється в тому, що він не відправляє стягнуті з пенсії скаржника кошти на рахунок стягувачу, як це передбачено п.п. 13.11, 13.12, 13.13, 13.14, 13.15 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а накопичує їх на депозитному рахунку Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції. Вважає, що в силу п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має повернути виконавчий лист стягувану без виконання. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу.

Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судові повістки ними отримані 01.03.2016 року. Будь-яких заяв не поступило. Передбачене законом право на участь у судовому засіданні сторони не використали. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що в діях державного виконавця під час виконання судового рішення відсутні порушення законодавства та його діями не порушені права чи свободи скаржника, оскільки відсутні підстави для повернення виконавчого листа стягувачу та стягнутих грошових сум боржнику.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу визначений ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскаржуючи бездіяльність державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ державного виконавця Бойчуна О.Д., Тихонова В.М. посилалася на п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції не вбачив підстав для задоволення скарги та правомірно виходив з того, що відсутні належні та достатні докази на підтвердження того, що стягувач за виконавчим листом, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», перешкоджав провадженню виконавчих дій.

Крім того, ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає обов'язку державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу та невикористаних сум боржнику, у випадку правонаступництва стягувача.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та відповідає нормам закону.

Відповідно ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 16.01.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції AT ««Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/3022-20 від 14.07.2006 року у розмірі 5085,79 грн., та за кредитним договором № 014/17-04/3740-20 від 28.08.2007 року в розмірі 17 822,34 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 229 грн. Всього - 23 137,13 грн.

Рішення суду набрало законної сили 21.05.2013 року, а тому відповідно до ст.14 ЦПК України, воно є обов'язковим до виконання.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

11.06.2013 року Василівським районним судом Запорізької області на виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «РайффайзененБанкАваль» суми боргу у розмірі 23137,13 грн., який перебуває на виконанні в ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області.

23.07.2013 року постановою начальника ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області Тимофєєвої О.Г., на підставі заяви ПАТ «РайффайзененБанкАваль», відкрито виконавче провадження.

26.09.2013 року ОСОБА_3 до ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області подано заяву, про направлення виконавчого документа для утримання боргу з її пенсійних виплат у розмірі 20% та державним виконавцем відділу Бойчуном О.Д. винесена постанова про утримання суми боргу з пенсійних виплат боржника з урахуванням суми виконавчого збору та суми витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 25550,84 грн.

Таким чином, рішення суду підлягає виконанню.

Зміна кредитора з ПАТ «РайффайзенБанкАваль» на ПАТ «КБ «Стандарт» не є підставою для повернення виконавчого документа стягувану у разі несвоєчасної заміни сторони у виконавчому провадженні.

Крім того, законодавством передбачено право, а не обов'язок, державного виконавця звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, відсутня бездіяльність державного виконавця, а тому відсутні підстави як для повернення виконавчого документа стягувану так і для повернення грошових коштів ОСОБА_3, стягнутих з неї за рішенням суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а зводяться до переоцінки наданих доказів, яким суд дав належну правову оцінку у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: