Справа № 473/2872/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"18" листопада 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Вознесенська загальноосвітня школа - інтернат І-ІІІ ступенів «Обдарованість» Миколаївської обласної ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини, -

встановив:

21.09.2016 року Орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення останньої батьківських прав, стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_3 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, відповідач протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, не створює належних матеріально-побутових умов для проживання, виховання та нормального розвитку дитини, не забезпечує необхідного догляду, тобто, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, що стало підставою для звернення з даними позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. При цьому просив вирішити питання щодо передачі дитини органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації з метою його подальшого влаштування, а також стягнути кошти (аліменти) на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача.

Представник третьої особи без самостійних вимог у судовому засіданні позовні вимоги органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області підтримав у повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що будуть відповідати інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши показання свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батько вищевказаної дитини, ОСОБА_6, помер 27.06.2014 року.

Разом з тим, як вбачається з пояснень осіб, що беруть участь в справі, показань свідка ОСОБА_5, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, не займається вихованням, не піклується про стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від його матеріального утримання, не створила належних житлово побутових умов для проживання дитини.

За місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач ОСОБА_3 характеризується, як особа, яка зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя.

Профілактичні заходи, що були застосовані компетентними органами до відповідача, жодних позитивних результатів не дали. Остання своє відношення до малолітнього сина не змінила.

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї.

Аналогічно статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Отже, факт ухилення відповідача без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Будь яких доказів, що підтверджують належне виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обовязків або поважність причин їх невиконання в минулому та доказів, що свідчать про бажання виконувати ці обовязки в майбутньому, остання не надала.

Між тим, в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, підтвердивши їх доказами (фактичними даними) з дотриманням вимог ст.ст. 57 60 ЦПК України.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області від 19.09.2016 року, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина підлягають задоволенню, оскільки вирішення даного спору таким чином відповідає його найвищим інтересам, подальшого повноцінного розвитку, засвоєння загальних правил поведінки, норм моралі.

При цьому суд приймає до уваги, але критично ставиться до думки малолітнього ОСОБА_4 щодо відсутності підстав для задоволення позову в звязку з належним виконанням відповідачем своїх батьківських обовязків.

Така думка є субєктивною, не відображає дійсних обставин справи, оскільки не узгоджується з поясненнями учасників процесу, іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до вимог ч.ч. 4-5 ст. 167 СК України в разі ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини, мають за їхньою заявою баба, дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Оскільки, жодний з названих осіб не виявив такого бажання, суд передає ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області з метою його подальшого влаштування.

Разом з тим, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Положення ч. 2 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Тому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Ст.ст. 181 та 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність на утриманні платника інших осіб, тощо (ст. 182 СК України).

Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, а також відсутність в матеріалах справи жодних доказів, що б вказували на неможливість відповідача матеріально утримувати сина або могли вплинути на розмір аліментів в сторону їх зменшення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З врахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп. (551 грн. 20 коп. (вимоги немайнового характеру) + 551 грн. 20 коп. (вимоги майнового характеру)).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Вознесенська загальноосвітня школа - інтернат І-ІІІ ступенів «Обдарованість» Миколаївської обласної ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку селища Зебляки Шар?їнського району Костромської області, батьківських прав відносно її малолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Малолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого влаштування.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки селища Зебляки Шар?їнського району Костромської області, на користь органів опіки та піклування, державних установ та інших осіб під опікою та піклуванням яких буде перебувати малолітня дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.09.2016 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки селища Зебляки Шар?їнського району Костромської області, на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Л.В. Лузан