Рішення

Іменем України

25 квітня 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши заочно, письмово у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що в с. Вишнівчик, Теребовлянського району Тернопільської області,, в якому просить зобовязати ОСОБА_3 повернути йому самовільно зайняту частину земельної ділянки та усунути перешкоди у її користуванні, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити, а також просить стягнути з відповідача судові витрати та проти винесення заочного рішення не заперечує.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідач ОСОБА_3 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення йому судових повісток, однак до суду повторно не зявився і не повідомив про причини своєї неявки.

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 сільської ради Теребовлянського району у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зазначені вимоги закону та згоду представників позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи селянське фермерське господарство «Тарас» зареєстроване як юридичну особу до ЄДР.

СФГ «ТАРАС» з 1992 року було належним користувачем земельної ділянки розміром 50,0 га, що підтверджується Державним актом на право користування землею Б№058860 від 1992 року, згідно якого СФГ «ТАРАС» у постійне користування було надано земельну ділянку загальною площею 50,0га для ведення селянського (фермерського) господарств.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 15 грудня 2011 року № 743 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок СФГ «Тарас» загальною площею 13,24 умовних кадастрових гектарах ОСОБА_5, - 3,31 умовних кадастрових гектарах, ОСОБА_6 3,31 умовних кадастрових гектарах, ОСОБА_1 3,31 умовних кадастрових гектарах, ОСОБА_2 3,31 умовних кадастрових гектарах для надання у власність для ведення фермерського господарства голові та членам СФГ «Тарас» за рахунок земель, які були в користуванні СФГ «Тарас», згідно Державного акту право постійного користування землею серії Б № 058860 за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 сільської ради.

Згідно з витягу з наказу від 16 грудня 2014 року № 19-1776/14-14-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області та передано у власність гр.. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,0309 га (кадастровий номер :01:001:0363) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (землі, що перебувають в користуванні СФГ «Тарас» Державного акту право постійного користування землею серії Б № 058860) за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 сільської ради.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА № 247030 від 03 березня 2015 року земельна ділянка площею 3,0309 га призначена для ведення фермерського господарства, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Згідно акту від 18 березня 2015 року складеного представником ДП «Тернопільський інститут землеустрою» про те, що меж земельної ділянки не встановлено у звязку з тим, що гр.. ОСОБА_3 перешкоджав встановленню меж земельної ділянки.

Згідно довідки від 07 травня 2014 року № 246 виданої виконкомом ОСОБА_4 сільської ради про те, що земельна ділянка в кількості 0,60 га, якою користується ОСОБА_3 знаходиться за межами населеного пункту.

Згідно книги реєстрації громадян, яким безплатно передано земельні ділянки у приватну власність по селу Вишнівчик ОСОБА_3 передано безоплатно у власність земельну ділянку розміром 0,60 га.

Згідно з висновком експерта із правом проведення судової земельно-технічної експертизи від 29 лютого 2016 року № 573/15-22, розбіжності між площею (розміром), зовнішніми межами та конфігурацією (земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_1, з площею (розміром), зовнішніми межами та конфігурацією, якими ОСОБА_1 повинен користуватися згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) СТА 247030 від 03 березня 2015 року існують. Площа земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовно зменшена на 0.2311 га за рахунок захоплення її суміжним землекористувачем. Більш точне визначення площі та захоплення земельної ділянки ОСОБА_1 можна визначити при обмірах всіх ділянок, а саме: ділянок ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та загальної ділянки СФГ „Тарас. Відповідно змінились розміри та конфігурація земельної ділянки. Встановити точні проміри та площу захоплення земельної ділянки ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_3 експерту вбачається за неможливе, адже правовстановлюючих документів на земельну ділянку ОСОБА_3 не надано. Згідно викопіювання, наданого ОСОБА_4 сільською радою та наявною земельно-кадастровою документацією межі ділянки ОСОБА_3 невизначені та встановити неможливо. Правовстановлюючих документів на земельну ділянку експерту не надано. ОСОБА_3 ділянки в натурі (на місцевості) не встановлені. Місця зміщення земельної ділянки зі сторони ОСОБА_1 в сторону земельної ділянки ОСОБА_3 немає. Навпаки, існує зміщення земельної ділянки зі сторони ОСОБА_3 (якщо це ділянка ОСОБА_3П.) на земельну ділянку ОСОБА_1

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняв частину земельної ділянки ОСОБА_1 розміром 0,2311 га, яка знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 повинен повернути ОСОБА_1 частину його земельної ділянки, яка знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області відповідно до висновку експерта від 29 лютого 2016 року № 573/15-22.

Проаналізувавши встановлені у судовому засіданні обставини, які підтверджені доказами, суд вважає, що права позивача ОСОБА_1 порушено відповідачем ОСОБА_3, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

У справі є судові витрати, які поніс позивач ОСОБА_1 та складаються із судового збору 243 грн. 60 коп. та вартості проведеної земельно-технічної експертизи 3072 грн.

Суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору, 3072 грн. вартості проведеної земельно-технічної експертизи.

Керуючись ст.10,60,88,179,212-215, 224-226 ЦПК України, ч.1 ст.126, ст.212 Земельного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення ОСОБА_3 самовільно зайняту ним частину земельної ділянки площею 0,2311 га, яка належить на праві влвсності ОСОБА_1, що знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради, Теребовлянського району, згідно висновку судової земельно-технічної експертизи з додатками №1, №2 проведеної Тернопільським відділенням Київського НДІСЕ, № 573/15-22 від 26 лютого 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати, які складаються із 243 грн. 60 коп. судового збору, 3072 грн. вартості проведеної земельно-технічної експертизи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: