АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.С., Шкоріної О.І.,

при секретарі Юрченко А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору недійсним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 4 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору недійсним відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.11.2000 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було підписано договір про участь в інвестуванні будівництва житла, відповідно до умов якого ОСОБА_7 зобов'язався профінансувати виконання будівельних робіт по спорудженню нової житлової квартири АДРЕСА_1 загальною площею 144 кв.м.

Судом також установлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2010, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_7 право власності на вищевказану квартиру та встановлено, що оспорюваний договір між сторонами був укладений.

Виходячи з того, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження пред'явлених вимог та не встановлено обставин, які б могли свідчити про порушення відповідачем вимог діючого законодавства та прав позивача на момент підписання оспорюваного договору,- суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 липня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача просила задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є визнання договору про участь в інвестуванні будівництва житла недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 посилався на те, що у 2015 році йому стало відомо про існування договору від 01.11.2000 про участь в інвестуванні будівництва дворівневої квартири АДРЕСА_1, в якому він зазначений як забудовник, а також, що він даний договір не підписував.

Встановлено і підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що факт укладення оспорюваного у даній справі договору від 01.11.2000 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був предметом судової справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_6 визнав вказані позовні вимоги ОСОБА_7 (ас 69), і рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2010 право власності на вказану квартиру визнано за ОСОБА_7 (ас 6-7).

Оскільки квартира №44 за вказаною адресою є об'єктом права власності і зареєстрована у встановленому законом порядку, питання дійсності оспорюваного договору не має правового значення.

Предметом судового розгляду можуть бути порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Відповідно до ст.ст. 11,12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до аналізу обставин, на які позивач посилався в обґрунтування позовних вимог, які суд повно та всебічно з'ясував і перевірив, дав належну оцінку усім доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав для скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 липня 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна