У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 4-с/759/114/16

ун. № 759/6687/16-ц

16 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за скаргою ТОВ «Маркс.Капітал» на бездіяльність начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, та зобов'язання вчинити дії, заінтересовані особи: ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, боржник ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Маркс.Капітал» в порядку ст. 383 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 29.01.2015 року Святошинським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про солідарне стягнення коштів на користь ТОВ «Маркс.Капітал». 06.04.2015 року, судом було видано виконавчий лист. 24.04.2015 року на адресу ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві стягувачем було направлені необхідні документи для здійснення примусового виконання рішення суду, зазначені документи були направлені засобами поштового зв'язку, відповідно до поштового відправлення адресат їх отримав 27.04.2015 року.

04.04.2016 року, представник стягувача подав через канцелярію ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві інформаційний запит щодо отримання документальної інформації, однак станом на 05.04.2016 року відповіді не отримав.

На думку скаржника, зазначене неналежне виконання своїх посадових обов'язків посадовою особою державного органу виконавчої влади - державним службовцем, полягає у відсутності контролю з боку начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві (своєчасністю, правильністю виконання рішень), що спричинило не повідомлення стягувача про прийняте рішення по заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Посилаючись на ч. 2 ст. 25 , ч. 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник просив скаргу задовольнити, та постановити ухвалу якою визнати бездіяльність начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, що виразилась в відсутності належного контролю за діями державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, який здійснював розгляд заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року, відповіді на інформаційний запит щодо отримання документальної інформації від 04.04.2016 року, що спричинило порушення посадовою особою ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві вимог ч. 2 ст. 25 , ч. 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов'язати начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Вишневського Ю.А. або посадову особу, що виконує обов'язки начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, вчинити дії у відповідності до ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», а саме зобов'язати посадову особу ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, яка здійснювала розгляд заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року, та відповіді на інформаційний запит щодо отримання документальної інформації від 04.04.2016 року на протязі одного робочого дня, надіслати на адресу стягувача рішення прийняте за результатами розгляду заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року, вих. № 60 М.К.

У судове засідання 16.06.2016 року представник скаржник не з'явився, однак направив до суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності (а.с. 16).

Представник ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві у судове засідання не з'явився, заперечень щодо скарги суду не надав, про причини неприбуття суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві, зважаючи на терміни розгляду такого роду справ.

Боржник в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 цього Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік підстав для відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У п.1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Як встановлено судом, 24.04.2015 року на адресу ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві стягувачем було направлені необхідні документи для здійснення примусового виконання рішення суду, зазначені документи були направлені засобами поштового зв'язку, відповідно до поштового відправлення адресат їх отримав 27.04.2015 року (а.с. 5).

Як стверджує скаржник станом на 05.04.2016 року, відповіді про розгляд даної заяви не отримав, протилежного суду не надано.

04.04.2016 року, представник стягувача подав через канцелярію ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві інформаційний запит щодо отримання документальної інформації (а.с. 6).

Як стверджує скаржник станом на 05.04.2016 року, відповіді про розгляд даного інформаційного запиту не отримав, протилежного суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, зважаючи на те, що судом встановлено бездіяльність начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, що виразилась в відсутності належного контролю за діями державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, який здійснював розгляд заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року, та відповіді на інформаційний запит щодо отримання документальної інформації від 04.04.2016 року, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 17, 19, 25, 26, 31, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209-210, 223, 293, 294, 383, 385, 387, 388, 389 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ «Маркс.Капітал» на бездіяльність начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, та зобов'язання вчинити дії, заінтересовані особи: ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, боржник ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Вишневського Ю.А., що виразилась в відсутності належного контролю за діями державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, який здійснював розгляд заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року вих. № 60 М.К., та відповіді на інформаційний запит щодо отримання документальної інформації від 04.04.2016 року вих. 60 М.К №1.

Зобов'язати начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Вишневського Ю.А. або посадову особу, що виконує обов'язки начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, вчинити дії у відповідності до ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», а саме зобов'язати посадову особу ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, яка здійснювала розгляд заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року вих. № 60 М.К., та відповіді на інформаційний запит щодо отримання документальної інформації від 04.04.2016 року вих. 60 М.К №1 на протязі одного робочого дня, після отримання ухвали суду, надіслати на адресу стягувача рішення прийняте за результатами розгляду заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року, вих. № 60 М.К.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.Ключник