У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 24 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 05 квітня 2013 року по 30 червня 2016 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, за період якого у них народилися доньки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає, їх вихованням не займається. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 2 000 грн щомісячно.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 24 листопада 2016 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на дітей у розмірі по 700 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14 липня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзіОСОБА_2., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення судів попередніх інстанцій.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди, керуючись вимогами ст. 182 СК України та з урахуванням роз'яснень, наведених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обґрунтовано задовольнили частково позовні вимоги та стягнули з відповідача аліменти на дітей у розмірі по 700 грн на кожну дитини щомісячно, оскільки у ОСОБА_2 відсутні будь-які обмеження щодо трудової діяльності у зв'язку із станом здоров'я, докази про важке матеріальне становище відповідачем не надано.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 24 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік