Провадження № 22ц/790/6203/16 Головуючий 1-ї інстанції - Майстренко О.М.
Категорія - право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії -Швецової Л.А., Карімової Л.В.

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності та виділення в натурі зі спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та остаточно просив визнати за ним право власності на 42/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на 58/100 частин вказаного житлового будинку з надвірними будівлями; виділити в натурі частини житлового будинку та стягнути з ОСОБА_3 на його користь компенсацію за відступи від ідеальної частки розподілу будинковолодіння в сумі 103682 грн.

Заочний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 42/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 58/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_4 в натурі 42/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме по житлових будівлях: «А-1» - приміщення тамбуру літ. «1-4» площею 9,6 кв.м та коридору літ. «1-5» площею 14,4 кв.м, «а» - приміщення коридору літ. «1-6» площею 4,4 кв.м та частину кухні літ. «1-1» площею 4,0 кв.м, що загалом складає 32,4 кв.м; по надвірним спорудам 1/2 замощення літ. ІІ, зливна яма літ. І, ворота літ. №6, хвіртка літ. №4, 1/2 огорожі літ. №2, 1/2 огорожі літ №1.

Виділено ОСОБА_3 в натурі 58/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: по житлових будівлях «А-1» - кухня літ. «1-2» площею 9,7 кв.м та житлова літ. «1-3» площею 14,1 кв.м, «а» - частину кухні літ. «1-1» площею 8,1 кв.м, що загалом складає 31,9 кв.м; по надвірним спорудам ? огорожі №2, 1/2 огорожі №1, 1/2 замощення літ. «ІІ», сарай літ. «Б», льох літ. «Г», вбиральня літ. «В», огорожа літ. №3, тамбур літ. «а2», водопровід літ. №5.

Виділено ОСОБА_4 земельну ділянку площею 358,5 кв.м, згідно лінії розподілу земельної ділянки від т.8,55 м по прямій лінії до будинку літ. «А-1» по лінії розподілу будинку та на відстань 1 м ліворуч на 2 м, праворуч до тильної частини огорожі розділивши її на відрізки 7,45 м та 7,55 м відступивши 2 м від сараю літ. «Б» для обслуговування стіни.

Виділено ОСОБА_3 земельну ділянку площею 358,5 кв.м, згідно лінії розподілу земельної ділянки від т.8,55 м по прямій лінії до будинку літ. «А-1» по лінії розподілу будинку та на відстань 1 м ліворуч на 2 м, праворуч до тильної частини огорожі розділивши її на відрізки 7,45 м та 7,55 м відступивши 2 м від сараю літ. «Б» для обслуговування стіни.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію за відступ від ідеальної частки розподілу домоволодіння у сумі 103682 грн.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1394 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року роз'яснено рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2016 року.

Зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 поділений в натурі між співвласниками - ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Спільну часткову власність на житловий будинок АДРЕСА_1 в результаті виділу часток в натурі з права спільної часткової власності припинено.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами, а саме: по житлових будівлях «А-1» - приміщення тамбуру літ. «1-4» площею 9,6 кв.м та коридору літ. «1-5» площею 14,4 кв.м, «а» - приміщення коридору літ. «1-6» площею 4,4 кв.м та частину кухні літ. «1-1» площею 4,0 кв.м, що загалом складає 32,4 кв.м; по надвірним спорудам 1/2 замощення літ. ІІ, зливна яма літ. І, ворота літ. №6, хвіртка літ. №4, 1/2 огорожі літ. №2, 1/2 огорожі літ №1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволені заяви про роз'яснення судового рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, що з'явилися до суду, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про роз'яснення судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що при реєстрації права власності на виділену частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями у позивача виникли складнощі.

Відповідно до ч. ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з роз'ясненнями, викладеним в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Роз'ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

У цивільному судочинстві судове рішення виноситься по суті правових вимог місцевими загальними судами, а в разі зміни судового рішення по суті справи - в апеляційному і в касаційному порядку.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку коли судове рішення не підлягає роз'ясненню, крім того відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'ясненню підлягають лише ті судові рішення, які мають виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово.

З заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 не вбачається, що саме у резолютивній частині рішення є для нього є незрозумілим, які варіанти тлумачення рішення та яка невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

Крім того, посилання суду першої інстанції, що при реєстрації права власності на виділену частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями у позивача виникли складнощі, є безпідставним, оскільки на час роз'яснення заочного рішення Московського районного суду м. Харкова останнє не набрало законної сили. Крім того, на вказані обставини заявник взагалі не посилався.

Резолютивна частина заочного рішення Московського районного суду м. Харкова є зрозумілою та не припускає кілька варіантів тлумачення.

При таких обставинах у суду не було передбачених ст. 221 ЦПК України підстав для роз'яснення заочного рішення по цій справі.

Оскільки таким чином заява представника ОСОБА_4 була вирішена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, то з передбачених п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав судова колегія скасовує ухвалу суду і постановляє ухвалу про відмову у задоволенні заяви, за її безпідставністю.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з позивача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, ст.ст. 312, 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року скасувати.

У задоволені заяви представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 про роз'яснення заочного рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності та виділення в натурі зі спільної часткової власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: