АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києві від 13 квітня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та суми інфляційних нарахувань.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та суми інфляційних нарахувань.

Зазначав, що 01 червня 2012 року між сторонами у справі було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 надав у борг ОСОБА_3 25000 дол. США, які остання зобов'язалася повертати щомісячно по 300 дол. США.

ОСОБА_3 своїх зобов'язань з повернення грошових коштів не виконала, у зв'язку з чим ОСОБА_2 звернувся в суд за захистом своїх прав, й заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року, яке набрало законної сили 17 вересня 2014 року, задоволено зазначений позов та стягнуто на користь позивача 25000 дол. США, що в еквіваленті станом на 16 червня 2014 року становило 293500 грн.

На виконання зазначеного заочного рішення, виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського управління юстиції у м. Києві на підставі виконавчого листа від 03 жовтня 2014 року було відкрито виконавче провадження ВП №44988613.

Станом на час подання даного позову зобов'язання залишалося у повному обсязі невиконаним, а тому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 3% річних, у сумі 16650 грн. 47 коп., та суму інфляційних нарахувань, у розмірі 179622 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києві від 13 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних, у сумі 16650 грн. 47 коп., та судовий збір, у сумі 551 грн. 20 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову у повномуобсязі.

Колегія суддів, заслухавши представників позивача, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Рішення суду першої інстанції в частині вимог про стягнення 3% річних не оскаржено, тому колегія суддів на підставі вимог ч.1 ст.303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, 01 червня 2012 року між сторонами у справі було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 у борг грошові кошти, в сумі 25000 дол. США (а.с.10).

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено й стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість, у сумі 25000 дол. США (а.с.8).

Відповідно до матеріалів справи, рішення районного суду не виконано.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог про стягнення інфляційних, районний суд виходив з відсутності правових підстав до їх стягнення.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Як передбачено нормами Закону від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012 року у справі 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні.

Рішенням суду стягнуто борг у іноземній валюті.

Колегія суддів оцінює критично твердження апеляційної скарги, що судом першої інстанції невірно застосовані положення ст. 533 ЦК України та помилково не застосовано до спірних правовідносин положення ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання має виконуватися тільки у гривні, тобто є гривневим, таким чином до нього слід застосовувати положення ст. 625 ЦК України і у частині стягнення інфляційних нарахувань включно.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет № 15-93), Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України (затверджено постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 30 травня 2007 року № 200; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 року за № 656/13923), Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України (затверджено постановою Правління НБУ від 29 грудня 2000 року № 520; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2001 року за № 152/5343) та іншими документами.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Встановлено, що між сторонами було укладено договір позики в іноземній валюті й стягнуто з відповідачки грошові кошти у доларах США, що підтверджується рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року, а тому та обставина, що після стягнення коштів, судом станом на дату ухвалення рішення визначено борг у еквіваленті до національної валюти, підстав до застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення з боржниці інфляційних нарахувань з причин невиконання нею грошового зобов'язання, не дає.

Враховуючи вищенаведене, а також матеріали справи, у їх сукупності, правових підстав до скасування постановленого по справі рішення, як про це ставиться в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Районним судом з достатньою повнотою з'ясовано обставини справи, зібраним доказам дано належну оцінку, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києві від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №758/3854/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7841/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.