АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1041/16 Справа № 175/55/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Категорія
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційу скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року по справі

за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, усунення перешкод у відновленні пошкодження майна,-

ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2015 року від імені ОСОБА_1 до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, усунення перешкод у відновленні пошкодження майна звернулася представник адвокат Пашковська Ю.Л.

В обґрунтування заяви посилалася на неможливість виконання цього рішення у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 в зоні проведення антитерористичної операції.

Просила відстрочити виконання рішення суду до дня демобілізації ОСОБА_1 (а.с.2-4).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року у задоволенні заяви було відмовлено (а.с.43,44).

Ухвалою апеляційного сулду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року було скасовано з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.88,89).

У ході нового розгляду заяви про відстрочку виконання рішення ОСОБА_1 уточнив підстави заяви, зазначивши, що після демобілізації згідно рекомендації лікаря він потребує лікування та проходження курсу реабілітації. Після повного одужання має намір влаштуватися на роботу та виконувати рішення суду, у зв`язку з чим з цих підстав підтримав вимоги заяви щодо відстрочки виконання рішення суду (а.с.127).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, усунення перешкод у відновленні пошкодження майна було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року та ухвалити нову, про задоволення вимог про відстрочку виконання рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін з наступних підстав.

У відповідності з нормами Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Ст. 373 ЦПК України надана можливість суду, який видав виконавчий документ, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони у виняткових випадках відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, усунення перешкод у відновленні пошкодження майна було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 34440 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн. та судові витрати.

Рішення набрало законної сили, на його підставі видано виконавчі листи, які перебувають на виконанні у Бабушкінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Згідно інформації, викладеній у постанові начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ про перевірку виконавчого провадження, станом на 23 червня 2015 року рішення суду згідно виконавчих листів не виконано (а.с.105-109).

З довідки Дніпропетровського обласного військового комісаріату № 1/6823 від 14 вересня 2015 року убачається, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» Бабушкінським РВК 22 серпня 2014 року та звільнений з військової служби (демобілізований) 31 липня 2015 року. З 18 листопада 2014 року по 02 січня 2015 року та з 05 березня 2015 року по 11 травня 2015 року перебував у Донецькій області у зоні АТО (а.с.116).

Обгрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду, заявник як на об`єктивні обставини, що перешкоджають реальному виконанню рішення суду, посилався на розлади здоров`я, пов`язані з наслідками його перебування у зоні проведення АТО, які потребують лікування.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надав копію виписки з амбулаторної карти, виданої лікарем Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», з якої убачається, що заявник 11 вересня 2015 року звертався на прийом до лікаря невропатолога та станом на 01 жовтня 2015 року проходить курс реабілітаційних заходів (протитривожні препарати, фізіотерапевтичні процедури) (а.с.130).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції посилався на відсутність будь-яких виняткових обставин, які б утруднювали виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу ст. 373 ЦПК України, відстрочкою виконання рішення є перенесення строку його виконання на більш пізній термін.

Законом встановлено критерій визначення підстав для відстрочки виконання рішення суду - це наявність обставин, які утруднюють його виконання. Обставинами, які утруднюють виконання можуть бути лише ті обставини, які існують насправді, і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначених в ньому.

Проте, всупереч вказаної норми закону заявником не наведено у заяві про відстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових.

Посилання заявника на виписку з амбулаторної карти та рекомендації лікаря щодо проходження курсу реабілітації, відновлення психіки шляхом спілкування з психологом, уникнення стресів та ситуацій, що можуть до них призвести, не відносяться до виняткових обставин, які б давали суду підставу для задоволення заяви.

Окрім того, з наданої виписки не можливо встановити термін, протягом якого обставини, на які посилається заявник, будуть усунуті.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з принципів верховенства права, обов`язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для відстрочення виконання рішення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити апелянту у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимоги закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді