РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1485/16-ц

12 грудня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

секретар судового засідання Забейда А. В.

за участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї на його користь заборгованість по договору кредиту №б/н від 26.10.2005 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує зобовязання, що виникли з договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком станом на 30.06.2016 року у розмірі 20894 грн. 64 коп. У звязку з цим позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору кредиту та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, в поданому позові просив суд розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 26.10.2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-15).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобовязання та надав відповідачу кредитні кошти у визначеному договором розмірі, однак відповідачем у порушення умови кредитного договору, не повернутий кредит у строки/терміни передбачені договором, не плачені проценти/прострочені проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені даним договором та не повернуто щомісячну комісію.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором.

Згідно вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановлено, що відповідач в порушення зазначених норм закону та умов договору зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим в неї перед ПАТ КБ «Приватбанк» виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2016 року становить 20894 грн. 64 коп., що складається з наступного: 3395 грн. 58 коп. заборгованість за кредитом; 16027 грн. 89 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 971 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості наявним в матеріалах справи (а.с. 4-6).

У поданій заяві про застосування строків позовної давності відповідач та його представник не заперечують, щодо того, що 26.10.2005 року між відповідачем та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитну картку з лімітом в сумі 4000 грн. зі сплатою базової процентної ставки у розмірі 36% річних, однак покликається на пропуск позивачем строків загальної позовної давності і просить суд відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовної вимоги за пропуском строку загальної позовної давності.

Судом встановлено, що позивач на обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на положення ЦК України, а на підтвердження своїх доводів надає лише зроблений ним розрахунок суми боргу.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до п. 3.1.1, 3.1.3 Розділу ІІ « Правил користування платіжною картою» Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня указаного місяця. По закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг із виконанням розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Судом встановлено, що картка за № 5457 0829 0342 6497, була видана ОСОБА_2 на строк до серпня місяця 2011 року (а.с. 42).

Зі слів представника відповідача встановлено, що нова картка ОСОБА_2 не видавалася.

Таким чином з серпня місяця 2011 року у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло право на позов та почав свій перебіг строк позовної давності.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.10.2005 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_2, станом на 30.06.2016 року, після закінчення строку дії картки № 5457 0829 0342 6497 ОСОБА_2 продовжувала вносити на неї кошти задля погашення кредитної заборгованості, останній платіж було здійснено нею 06.09.2011 року.

Таким чином, 06.09.2011 року відбулося переривання строку позовної давності та з цього часу перебіг позовної давності почався заново і закінчився 07 вересня 2014 року.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.10.2005 року лише 29.07.2016 року, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності, то суд приходить до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин строків позовної давності.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-738цс15, у якій вказав, що відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розрахвувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 253, 256, 257, 258, 261, 264, 267, 526, 527, 530, 611, 612, 1054, 1049, статтями 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у звязку з пропуском строків позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4