Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2016 Справа №607/7869/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації, пропозбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації,про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у травні 2009 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу в подружжя 29 березня 2010 року народилася донька ОСОБА_3, яка після розірвання шлюбу сторін залишилася проживати разом з матірю. З часу розірвання шлюбу між сторонами відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків та виховання дитини, а тому позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду листа про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у травні 2009 року зареєстрували шлюб.

В даному шлюбі в подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №114820 від 09 квітня 2010 року, видане Виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області в справі №1914/1817/12 від 30 серпня 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ИД №115072 від 14 березня 2015 року, виданого Виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4, у звязку з чим змінила прізвище із «Мельник» на «Харченко».

Згідно довідки №481 від 06 травня 2015 року, виданої Виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_1 є жителькою села Буданів Теребовлянського району Тернопільської області. Разом з нею проживає ОСОБА_3 дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2.

08 серпня 2013 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 500,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини.

Із розрахунку заборгованості по аліментах, наданого державним виконавцем Відділу ДВС ТРУЮ ОСОБА_6, слідує, що, згідно виконавчого листа №606/1677/13-ц, виданого 09 серпня 2013 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 500,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини, заборгованість станом на 01 жовтня 2013 року становить 1 209,67 грн. Залишок заборгованості станом на 01 лютого 2015 року становить 10 419,34 грн., всього сплачено: 00,00 грн.

Згідно висновку Тернопільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Комісією з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації при розгляді матеріалів цивільної справи, які надійшли із Тернопільського міськрайонного суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав для надання відповідного висновку органу опіки та піклування, встановлено, що у шлюбі між подружжям народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб розірвано 30 серпня 2012 року.

У бесіді з ОСОБА_1 з'ясовано, що ОСОБА_2 з 2012 року самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дочки. Він не відвідує дитину, не цікавиться станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, не проявляє батьківського піклування та турботи, не надає матеріальної допомоги.

Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 15 жовтня 2015 року ОСОБА_1 проживає з сім'єю у власному будинку, який складається з двох кімнат, де наявні меблі в достатній кількості, в господарстві не утримує нічого, земельної ділянки не має.

Згідно з довідкою Скоморохівської сільської ради від 10 липня 2015 року №663 ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, але не проживає.

Враховуючи вищевикладене, захищаючи права та інтереси дитини, Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В силу ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8).

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх правта інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років (ст.152 СК України).

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання малолітньої дочки ОСОБА_7 29 березня 2010 року нарощення, тривалий час не спілкується з дитиною, не створює умов для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення шляхом позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись Декларацією прав дитини (проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), ст.18 Конвенції про права дитини, ст.ст.152, 164 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.10, 57-60, 88, 169, 209, 213-215, 217, 218, 223-226, 232-233, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська