Справа № 392/2091/15-ц
Провадження № 2/392/178/16
У Х В А Л А

27 січня 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

25 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою до відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка (пай), що розташована на території села Плоско Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, і на яку як їй відомо, накладений арешт.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно Виконавчого листа № 2-697 від 31 січня 2011 року виданого Маловисківським районним судом Кіровоградської області з неї на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»» було стягнуто 1098,41 грн. боргу і на підставі Виконавчого листа № 2-697 від 31 січня 2011 року виданого Маловисківським районним судом Кіровоградської області було стягнуто з неї на користь держави 120,00 грн. судових витрат. Також зазначає, що під час здійснення виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення на її майно було накладено арешт, згідно постанови про накладення арешту на майно боржника.

Позивач вказує на те, що у зв»язку із фактичною сплатою коштів, згідно п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» відповідні виконавчі провадження були закриті, але арешт на нерухоме майно не був скасований.

У зв»язку із чим, позивач звернулася за роз»ясненням щодо скасування арешту з майна до ВДВС Маловисківського РУЮ Кіровоградської області проте, їй повідомили, що оскільки в ході виконання виконавчого провадження щодо стягнення судових витрат було винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, проте дані кошти не було стягнуто державним виконавцем і було залишено в силі застосовані заходи примусового виконання, в тому числі і арешт коштів боржника. Більш детальну інформацію ВДВС Маловисківського РУЮ Кіровоградської області надати не може оскільки, дані виконавчого провадження було знищено, у відповідності до норм встановлених Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби.

У зв»язку із цим позивач змушена звернутися за захистом своїх право та охоронюваних законом інтересів до суду та просить: звільнити з під арешту нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності, а також оглянути в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 2/697/2011.

Ухвалою від 28 грудня 2015 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 27 січня 2016 року о 08 годині 30 хвилин.

В судове засідання призначене на 27 січня 2016 року о 08 годині 30 хвилин сторони та їхні представники не з»явилися, проте суд вважає, можливим провести судове засідання за відсутності сторін та їхніх представників, оскільки позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з метою роз»яснення позивачу, шляхом винесення ухвали обов»язку надання доказів і здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін.

Заочним рішенням у справі № 2-697/2010 від 20 вересня 2010 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Маловисківське відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитом в розмірі 1098,41 грн., з них: 729,86 грн. основний борг, 297,79 грн. відсотки по угоді, 70,76 грн. пеня; а також на користь держави 51,00 грн. судовий збір та 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження від 21 жовтня 2011 року, було закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми в розмірі 1098,41 грн., у зв»язку із фактичним виконанням згідно квитанції № 980897.445.2 від 13.10.2011 року, № 336.587.1 від 20.10.2011 року та постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусово виконання рішення.

Як вбачається з Постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 листопада 2011 року, було закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусово виконання рішення, у зв»язку із фактичним виконанням згідно квитанції № 980897.538.1 від 11.11.2011 року.

Судом встановлено, що в матеріалах цивільної справи № 2/697/2011 за позовною заявою Прокурора Маловисківського району в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Маловисківське відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по наданому кредиту,відсутні будь-які відомості про накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4).

Стаття 10 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В ст.ст. 58, 59 ЦПК України серед іншого зазначається, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд роз»яснює позивачу, що йому необхідно надати належні і допустимі докази того, що на нерухоме майно, яке є її власністю було накладено арешт, оскільки, як зазначалося вище, суд за клопотанням позивача витребував з архіву суду цивільну справу № № 2-697/2010, проте встановив, що у ній відсутні будь-які відомості проте, що на майно позивача був накладений арешт.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Суд звертає увагу позивачу на зміст позовних вимог викладених у позовній заяві, так позивач просить суд звільнити з під арешту нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності.

Таким чином, позивачу пропонується конкретизувати свої вимоги, в частині зазначення, яке саме нерухоме майно суд, випадку задоволення позову повинен звільнити з під арешту, оскільки у суду не має достовірних відомостей щодо того на яке майно було накладено арешт і чи накладався арешт взагалі.

Також, суд роз»яснює позивачу, що положеннями ст.ст. 383, 384 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи . Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Таким чином, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, суд визнає явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання обов»язковою для надання особистих пояснень по справі та можливих додаткових доказів для підтвердження своїх позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 169, ч. 2 ст. 208, ст.ст. 209, 210 ЦПК України,

у х в а л и в:

Розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області про зняття арешту з майна відкласти до 10 години 00 хвилин 01 березня 2016 року.

Визнати явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 10 годину 00 хвилин 01 березня 2016 року обов»язковою.

Копію ухвали невідкладно направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Кратко