РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/372/16-ц

Провадження № 2/700/198/16

19 травня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.,

за участю секретаря: Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька та матері за законом, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06 квітня 2009 року помер його батько ОСОБА_3, а мати померла 01.01.2015 року. Він звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачений, тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Направив суду заяву про визнання позову як спадкоємець.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав.

06 квітня 2009 року помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 112621 від 08.04.2009 року. ОСОБА_5 Савіна померла 01 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-СР № 243240.

Згідно рішення Лисянського районного суду, яке набрало законної сили 22 березня 2016 року встановлено, що ОСОБА_4, який помер 06.04.2009 року та ОСОБА_5, яка померла 01.01.2015 року є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЧР № 014564 площею 2,55 га, виданий на підставі рішення сесії Босівської сільської ради від 06.04.2001 року № 24 на імя ОСОБА_6 належить ОСОБА_4, який помер 06 квітня 2009 року.

Таким чином, позивач як син померлих є спадкоємцем майна батька і матері за законом в силу ст. 1261 ЦК України.

Згідно повідомлення Лисянської державної нотаріальної контори від 07 травня 2016 року, ОСОБА_1 прийняв спадщину подавши заяву про її прийняття на підставі рішення суду про продовження строку прийняття спадщини. Також спадщину прийняв ОСОБА_7, відповідач по справі.

Більше того, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.04.2016 року, спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 є її син, ОСОБА_1, якому видано Свідоцтво на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала матері.

Згідно оголошення в газеті «Понад Тікачем» від 23 квітня 2016 року, втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР №014564 на імя ОСОБА_6 вважати недійсним.

Відповідно до довідки сільської ради № 116 від 22 лютого 2016 року, за померлою ОСОБА_5 рахується житловий будинок з надвірними спорудами в с. Товсті Роги Лисянського району, Черкаської області вул. Соловїна, 12 на земельні ділянці площею 0,85 га., на який не видавались правовстановлюючі документи.

Постановою Державного нотаріуса від 26 квітня 2016 року позивачу та відповідачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу частину спадкового майна, в звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 5 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відтак може бути прийняте судом.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1265, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,55 га. в адмінмежах Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, що належала померлому 06.04.2009 року ОСОБА_6 на підставі державного акту серії І-ЧР № 014564 від 06 червня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Товсті Роги Лисянського району, Черкаської області, по вул. Соловїній, 12, що належав померлій 01.01.2015 року ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення через Лисянський районний суд.

Суддя С. Д. Пічкур