Справа № 347/2324/15
Провадження № 22-ц/779/1117/2016
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.Є.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Матківського Р.Й.

суддів: Горблянського Я.Д., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, з апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Косівського районного суду від 14 квітня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року з позовом до суду звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк» та просив стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 27656, 34 гривень за кредитним договором від 17 лютого 2006 року.

Заявлені вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідач порушив Умови та правила надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання не виконав, а тому на 31 жовтня 2015 року має заборгованість у сумі 27656, 34 гривень, що складається з наступного: 4807, 27 гривень - заборгованість за кредитом; 18372, 47 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 2683, 44 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1293, 16 гривень - штраф (процентна складова).

Рішенням Косівського районного суду від 14 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

На дане рішення представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник у скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Суд безпідставно зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності. Сторони, укладаючи кредитний договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору. Таким чином, на підставі умов кредитного договору строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. З матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору 17 лютого 2006 року ніхто з сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, зокрема, відповідач не подав письмової заяви про закриття картрахунку, що не було встановлено судом. Кредитна картка діяла до 28 лютого 2008 року. Відповідач не надав доказів направлення позивачу письмової заяви про розірвання цього договору, а тому кредитний договір діяв, і позивач відповідно до умов договору здійснив пролонгацію кредитного договору та перевипуск картки відповідача, яка діяла до 28 лютого 2009 року. Також відповідачем отримано карту, строк дії якої до 31 березня 2015 року, про що наголошував представник позивача в письмових поясненнях

Оскільки відповідачем постійно здійснювалось переривання позовної давності шляхом часткового щомісячного погашення заборгованості по кредитному договору, що відображено в розрахунку про заборгованість та виписці про рух коштів, останній платіж внесено 26 квітня 2013 року в сумі 7, 44 гривень шляхом поповнення кредитної карти, що також відображено у виписці про рух коштів, а відтак відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності після переривання починається спочатку, а тому позовна давність збігає 26 квітня 2016 року.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, яка вимоги скарги підтримала, представника відповідача, який вимоги скарги заперечив, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що граничний строк дії картки - лютий 2008 року, крім цього останню операцію даною карткою відповідачем було здійснено 21 грудня 2012 року, а позивач звернувся з позовом до суду 01 грудня 2015 року, тобто позивачем при зверненні до суду було порушено термін позовної давності і не було подано заяви про поновлення пропущеного строку.

Однак, відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для його скасування і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повній мірі оцінив докази по даній справі, що призвело до помилкового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 17 лютого 2006 року Банк відкрив ОСОБА_5 кредитну лінію та на день укладення цього договору встановив її ліміт на рахунку в сумі 6000 гривень з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто до кінця лютого 2008 року.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг ,при порушенні клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень +5% від суми позову.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого на 31 жовтня 2015 року має заборгованість у сумі 27656, 34 гривень, що складається з наступного: 4807, 27 гривень - заборгованість за кредитом; 18372, 47 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 2683, 44 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1293, 16 гривень - штраф (процентна складова).

Згідно Умов та правил надання банківських послуг, наданих позивачем, мінімальний обов'язковий платіж це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (далі - Правила) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п.5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць».

Матеріалами справи встановлено, що представник ОСОБА_5 письмово заявила про застосування позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається із заяви на а.с.6 строк дії платіжної картки «Приват Банк» НОМЕР_2, виданої на ім'я ОСОБА_5 визначено - лютий 2008 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як вбачається з розрахунку заборгованості а.с. 4, 57-83 після лютого 2008 року, тобто закінчення дії картки відповідачем здійснювалося погашення за наданим кредитом, протягом 2011- 2014 років відповідачу збільшувався кредитний ліміт за даним договором і вона користувалась ним використовуючи платіжну картку, яку отримувала у Банку. Останній платіж, який було проведено відповідачем по даному кредитному договору відбувся 26 квітня 2013 року сплатою процентів в розмірі 7, 44 гривень (а.с. 5). Також відповідач протягом попередніх років погашала кредит користуючись пере випущеною кредитною карткою

За таких обставин колегія суддів вважає, що звертаючись до суду з позовом 01 грудня 2015 року позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності, тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову за спливом строку позовної давності.

Кредитна заборгованість підтверджена розрахунком, її розмір відповідач чи його представник не оспорює, тому колегія суддів вважає, що розмір заявлених позовних вимог Банком є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволити.

Рішення Косівського районного суду від 14 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», що знаходиться у місті Дніпропетровську по вулиці Набережна Перемоги 50, податковий код юридичної особи згідно з ЄДРПОУ 07, 27 гривень - заборгованість за кредитом, 18372, 47 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2683, 44 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1293, 16 гривень - штраф (процентна складова), а всього 27656, 34 гривень заборгованості за кредитним договором №б/н від 17 лютого 2006 року, нарахованої на 31 жовтня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2557, 80 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта