Апеляційний суд Житомирської області
Справа №292/25/14-ц Головуючий у 1-й інст. Кулик П. О.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Матюшенка І.В., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06 березня 2014 року,-

встановила:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на виконанні ВДВС Червоноармійського РУЮ Житомирської області перебуває виконавчий лист № 2-177, виданий 14 липня 2003 року Червоноармійським районним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак відповідач, будучи працездатним, ухиляється від вчасної сплати аліментів, чим ставить її та дочку у скрутне матеріальне становище, тому вона змушена докладати додаткових зусиль для організації нормального життя та матеріального забезпечення сім'ї. З приводу невиконання боржником рішення суду вона неодноразово зверталася до відділу виконавчої служби, але боржник продовжує ігнорувати виконання обов'язку, покладеного на нього судом щодо сплати аліментів на дитину. У зв'язку з тим, що відповідач сплачує аліменти нерегулярно, розмір заборгованості склав 5 370 грн. 58 коп. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від сплати аліментів і допустив затримку з їх виплатою, позивач просила суд стягнути з останнього на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 45 855,77 грн. та судові витрати.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06 березня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 25 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2014 року рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06 березня 2014 року доповнено реченням наступного змісту: «В іншій частині позовних вимог відмовити».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом неправильно проведений розрахунок пені, не враховано відсутність заборгованості по аліментах на час постановлення оскаржуваного рішення, його скрутний майновий стан та хворобу. Крім того, на думку ОСОБА_2, його вина у затримці сплати аліментів відсутня.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як вбачається із розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 24.10.2014 року, здійсненого державним виконавцем ВДВС Черноармійського РУЮ Житомирської області, ОСОБА_2 періодично та несвоєчасно сплачував аліменти на утримання дитини, у звязку з чим за ним рахується заборгованість на користь ОСОБА_1, яка виникла у період з січня 2010 року по грудень 2013 року і станом на 01 січня 2014 року становила 5 370,58 грн. 27 січня 2014 року вказана заборгованість повністю погашена. (а.с. 103-107, 129).

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-94цс15. Згідно зі ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для судів.

Дійшовши правильного висновку про відповідальність ОСОБА_2 за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції здійснив розрахунок пені, додаючи всі дні заборгованості за кожен послідуючий місяць, а не виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення обов'язку щодо сплати аліментів, підсумувавши розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму 42389,28 грн., а потім зменшив розмір пені до 25000 грн., застосувавши до спірних правовідносин ч. 2 ст. 196 СК України.

Колегія суддів вважає, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 3015,07 грн., виходячи з наступного розрахунку:

2010 рік: січень 2010 року 270,3х1%х28=75,68 грн., лютий 2010 року 270,3х1%х31=83,79 грн., березень 2010 року 270,3х1%х30= 81,09 грн., квітень 2010 року заборгованість відсутня, травень 2010 року 58,52 х1%х30=17,55, червень 2010 року 270,3х1%х31=83,79 грн., липень, серпень 2010 року заборгованість відсутня, вересень 2010 року 224,56х1%х31=69,61 грн., жовтень листопад 2010 року заборгованість відсутня, грудень 2010 року 287,1х1%х31=89 грн., всього 495,1 грн.;

2011 рік: січень-квітень 2011 року заборгованість відсутня, травень 2011 року 27,7х1%х30=8,31 грн., червень 2011 року 299,1х1%х31=92,72 грн., липень 2011 року 299,1х1%х31=92,72 грн., серпень 2011 року 299,1х1%х30=89,73 грн., вересень 2011 року 299,1х1%х31=92,72 грн., жовтень 2011 року 306,6х1%х30=91,98 грн., листопад 2011 року 306,6х1%х31=95,05 грн., грудень 2011 року 312,6х1%х31=96,91 грн., всього 660,14 грн.

2012 рік: січень 2012 року 333,6х1%х29=96,74 грн., лютий 2012 року 333,6х1%х31=103,45 грн., березень 2012 року 333,6х1%х30=100,08 грн., квітень-травень 2012 року заборгованість відсутня, червень 2012 року 32,1х1%х31= 9,95 грн., липень 2012 року 35,1х1%х31=10,88 грн., серпень 2012 року 343,2х1%х30=102,96 грн., вересень 2012 року 343,2х1%х31=106,39 грн., жовтень 2012 року 348,3х1%х30=104,49 грн., листопад 2012 року 348,3х1%х 31=107,97 грн., грудень 2012 року 348,3х1%х 31=107,97 грн., всього 850,88 грн.;

2013 рік: січень 2013 року заборгованість відсутня, лютий 2013 року 363,0х1%х31=112,53 грн., березень 2013 року 363,0х1%х30=108,9 грн., квітень 2013 року заборгованість відсутня, травень 363,0х1%х30=108,9 грн., червень 2013 року 363,0х1%х31=112,53 грн., липень 2013 року 363,0х1%х31=112,53 грн., серпень 2013 року заборгованість відсутня, вересень 2013 року 363,0х1%х31=112,53 грн., жовтень 2013 року 363,0х1%х30=108,9 грн., листопад 2013 року 363,0х1%х31=112,53 грн., грудень 2013 року 385,8х1%х31=119,60 грн. всього 1008, 95 грн.

495,1 грн. + 660,14 грн. + 850,88 грн. + 1008, 95 грн.=3015, 07 грн.

За обставин, коли суд першої інстанції неправильно здійснив розрахунок суми неустойки, оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом зменшення суми стягнення з 25000 грн. до 3015 грн. 07 коп.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не мав можливості вчасно сплачувати аліменти у звязку із хворобою є безпідставними. Долучені до апеляційної скарги виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 17,34) та довідка лікарні від 26.02.2014 року (а.с. 31) свідчать про нетривалий період непрацездатності відповідача, який не міг вплинути на своєчасність сплати аліментів.

Відсутність постійної роботи у ОСОБА_2 не є переконливими аргументами для можливості застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 196 СК України.

Подальше погашення заборгованості боржником не має правового значення для визначення розміру пені при наявності боргу протягом певного періоду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06 березня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів змінити, зменшивши суму стягнення з 25000 грн. до 3015 грн. 07 коп.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: