У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до Березівського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, управління Державної казначейської служби в Березівському районі Одеської області про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 4 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 3 липня 2014 року відносно неї працівниками Березівського райвідділу міліції, який на даний час є Березівським відділенням поліції Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, вчинено кримінальне правопорушення, а саме вони обманним шляхом вивели її з квартири та завдали шкоду здоров'ю, тілесні ушкодження та майнову шкоду в розмірі 1 710 грн. Також на очах у оточуючих громадян принизили її та погрожували фізичною розправою і вбивством.

При проведенні судово-медичної експертизи була допущена дописка у висновку лікаря-травмотолога, що негативно відобразилось на результатах експертизи. За даним фактом було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення. Вона звернулась до слідчого з клопотанням про приєднання до провадження копії листів амбулаторної картки та призначення судово-почеркознавчої експертизи, у задоволенні якого 22 листопада 2014 року їй було відмовлено. 23 грудня 2014 року слідчий суддя задовольнив її скаргу на бездіяльність слідчого та зобов'язав його приєднати до провадження копії вказаних листів та призначити судово-почеркознавчу експертизу.

ОСОБА_4 вважала, що в результаті неправомірних дій слідчого їй зазавдано майнову шкоду в розмірі 35 грн 14 коп. і моральну шкоду в розмірі 50 тис. грн, яку просила стягнути з Березівського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області шляхом списання управлінням Державної казначейської служби в Березівському районі Одеської області грошових коштів з відповідного рахунку.

Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 4 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що для наявності підстав для відшкодування шкоди відповідно до ст. ст. 1166, 1167, 1176 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності відповідача, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв'язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов'язком позивача. Проте ОСОБА_4 не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, що є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 4 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
С.Ф. Хопта С.П. Штелик