Справа № 344/4000/15-ц
Провадження № 22-ц/779/133/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства Єдиний розрахунковий центр до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» (надалі КП «ЄРЦ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4 084,78 грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідач є власником квартири №7а у будинку №1 по вул. Шевченка в м.Івано-Франківську. Він користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та відповідно до ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги є споживачем послуг, які надає позивач, оскільки їх отримує. Відповідач ігнорує обовязок споживача житлово-комунальних послуг здійснювати оплату за отримані послуги, у зв'язку з чим в період з листопада 2011 року по лютий 2015 року за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 4 084,78 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4 084 грн. 78 коп. та 243 грн. 60 коп. витрат по оплаті судового збору.

На дане рішення представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Зокрема, представник апелянта зазначає, що суд першої інстанції виніс рішення без відповідних документів, про витребування яких він подавав клопотання згідно п.3 ст. 137 ЦПК України, що, на його думку, свідчить про недоведеність обставин, що мають важливе значення для справи, які суд вважав встановленими.

Також зазначає, що в матеріалах цивільної справи та у позивача КП «ЄРЦ» відсутній технічний паспорт на будинок №1 по вул. Шевченка, що підтверджується у листі позивача від 16.09.2015р. за № 01-02/2722 на адресу представника відповідача.

Окрім того судом першої інстанції не встановлено того факту, що позивач є належним балансоутримувачем будинку, оскільки відсутні відповідні докази, які передбачені нормативними актами, зокрема «Правила і норми технічної експлуатації житлового фонду в містах і селах України», затверджені наказом Міністра комунального господарства УРСР №428 від 09.12.1975р.

У матеріалах справи відсутні такі докази, а саме: карточка технічної експлуатації будівлі (будинку) з термінами служб елементів даної будівлі; докази належного користування відповідачем прибудинковою територією, зокрема план-схема експлікації земельної ділянки, яка належить до прибудинкової території будинку у розмірах, які були надані під час будівництва будинку (на сьогоднішній час прибудинкова територія за даним будинком відсутня, оскільки є поруч з будинком тротуар та проїзна дорога).

Представник апелянта вважає, що судом першої інстанції не було залучено до справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача підрядні організації з надання різного роду послуг у відповідності до наданих договорів між ними та позивачем та актів приймання-передачі виконаних робіт, чим було позбавлено сторону відповідача задати ряд запитань та перевірити наявність, фаховість та якість наданих послуг.

Повноваження в.о. керівників позивача КП «ЄРЦ» суд належним чином у відповідності до чинного законодавства та статуту не перевірив та не встановив.

Позивач у своїх розрахунках завищив собівартість послуг з прибирання прибудинкової території, зокрема внаслідок врахування недостовірних площ прибудинкової території, яка належно не використовується відповідачем, а є комунальною власністю Івано-Франківської міської ради, відповідачу прибудинкова територія не передана у користування, а дії місцевої влади призвели до затвердження виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради з 01.01.2012р. необгрунтованих прибудинкових тарифів на послуги та, відповідно, нарахування споживачам плати за послуги, що ґрунтується на недостовірних кількісних показниках, що є порушенням, передбаченим п.2 ст. 50 та частиною першою ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Позивач не надав суду та стороні відповідача відомості бухгалтерських документів про фактичні витрати по будинку, а також звіт за неоплачений період як постачальника послуг щодо суми фактично наданих послуг згідно договорів із виробниками послуг.

Крім того судом порушено вимоги норм ст.ст.13, 20, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та норм ст. ст.509, 526, 901, 903 ЦК України, постанови КМУ №529 від 20.05.2009р. та № 1521 від 11.10.2002р.

Також, на думку представника апелянта, судом порушено норми процесуального права.

З наведених підстав представник апелянта просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів, викладених у ній.

Представник позивача ОСОБА_3 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, заперечення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що будинок №1 по вул. Шевченка в м.Івано-Франківську, в якому проживає відповідач та є уповноваженим власником квартири №7а відповідно до копії довідки №02-02/2369 від 07.10.2014 року (т.1, а.с.120), віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта в управління з управління (з балансу) від 01.11.2011 року (т.1, а.с.22).

Отже, позивач у даній справі є належним балансоутримувачем, а тому він користується правами, передбаченими ч.2 ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та після цього слугувало здійснення всіх залежних від позивача дій, які полягали в укладенні договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» у спосіб, передбачений ст. 634 ЦК України, як договір приєднання, а саме: здійснено публікацію щодо суті житлово-комунальної реформи та даного договору в офіційному виданні «Західний кур'єр» від 29.09.2011р. та на сайті www.domivka.if.ua.

Проте відповідач ігнорує обов'язки споживача житлово-комунальних послуг, зокрема, щодо укладення договору та оплати послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, чим порушує вимоги чинного законодавства України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично ним використовувалися. Сама по собі відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Рішенням Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02.06.2011р. №212-Х позивача визначено виконавцем послуг з 01.11.2011р., зокрема: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд (т.1, а.с.7).

Згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.12.2011 року №842 Про побудникові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м.Івано-Франківську було затверджено побудникові тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, встановлено граничні тарифи на послуги, встановлено граничну місячну вартість послуг (т.1, а.с.19-21).

Відповідно до довідки про розрахунки за надані послуги за період з листопада 2011 року по лютий 2015 року заборгованість ОСОБА_4 становить 4084,78 грн. (т.1, а.с.23).

Представником позивача до матеріалів справи долучено довідки та рахунки-фактури за кожний місяць в період з листопада 2011 року по лютий 2015 року (т.1, а.с.24-44), договори (угоди) укладені між позивачем та підрядними організаціями по наданню різного роду послуг, акти приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (т.1, а.с.45-79, 134-252, т.2, а.с.1-130). Цими доказами спростовується посилання представника відповідача, що позивачем послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не надавались.

Посилання представника відповідача на те, що позивач завищує собівартість наданих послуг, що призводить до застосування необгрунтованих тарифів за оплату послуг, спростовано тим, що нарахування оплати за надані послуги здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.12.2011 року №842 Про побудникові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м.Івано-Франківську, яке є чинним, а тому підлягає до виконання.

Суд правильно, на підставі відповідних документів, спростував доводи відповідача про те, що позивачем не підтверджено повноваження ОСОБА_5 на підписання договору 22п-3 про надання послуг з прибирання прибудинкової території від 01.11.2011 року, повноваження ОСОБА_6 на підписання угоди №04-13/9 про надання послуги з прибирання прибудинкової території від 31.12.2013 року та повноваження ОСОБА_7 на підписання договору № 12.3/152.

Суд вірно вважав, що позивач не пропустив строку позовної давності для звернення із даним позовом, оскільки 29.10.2014 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, який був виданий 24.11.2014 року, що призвело до переривання строку позовної давності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Що стосується доводів представника апелянта про те, що судом не витребувано документів, про витребування яких він подавав клопотання, що, на його думку, свідчить про недоведеність обставин, що мають важливе значення для справи, які суд вважав встановленими, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи містять достатньо документів, що необхідні для повного та всебічного розгляду справи, і немає потреби для витребування будь-яких інших документів.

Представник апелянта посилається на те, що судом першої інстанції не було залучено до справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача підрядні організації з надання різного роду послуг у відповідності до наданих договорів між ними та позивачем та актів приймання-передачі виконаних робіт, чим було позбавлено сторону відповідача задати ряд запитань та перевірити наявність, фаховість та якість наданих послуг. Такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки такі підрядні організації згідно ч.1 ст.36 ЦПК України не відносяться до категорії третіх осіб.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду, оскільки вони були предметом розгляду у суді і їм судом дана належна оцінка.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_8