Провадження № 2/761/6479/2016
У Х В А Л А

26 липня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинников О.Ф. розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Комерційного комунального унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» про стягнення пені, -

в с т а н о в и в :

В липні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комерційного комунального унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» про стягнення пені.

Вказана позовна заява подана з порушенням вимог ст. 121 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У позові позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Разом з тим, порядок сплати та розміри судового збору визначаються у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

В редакції вищевказаного закону до 31.08.2015 року від сплати судового збору звільнялися позивачі, які звернулися із позовом про захист прав споживачів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, що набрав чинності з 01 вересня 2015 року, внесено ряд змін.

Так, у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» у чинній редакції позивачі не відносяться до пільгових категорій платників судового збору, що звільнені від сплати такого при зверненні до суду із відповідним позовом.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Враховуючи, що Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, що регулює порядок сплати та розміри судового збору, є чинним, а тому при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору слід керуватись його нормами.

Крім того, слід врахувати, що ЗУ «Про судовий збір» був прийнятий пізніше, аніж ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому у разі існування неузгодженості між нормами, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.

З матеріалів поданого позову вбачається, що останній поданий до суду 05.07.2016 року, а отже Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору» у чинній редакції визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору у даному позові.

З матеріалів позову вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру, а саме стягнення пені у розмірі 216 876,79 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто не менше 551,20 грн. та не більше 6 890,00 грн.

Виходячи з викладеного, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі: 216 876,79 / 100 = 2 168,77 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що вищезазначену позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачам строку для усунення вказаного недоліку, а саме: сплатити судовий збір в сумі 2 168,77 грн. (на р/р 0011, МФО 820019, , одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва).

Враховуючи наведене, на підставі ст. 121 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комерційного комунального унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» про стягнення пені, залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачами ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ф. Малинников