Єдиний унікальний номер 234/442/15-ц Номер провадження 22-ц/775/975/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Папоян В.В., Канурної О.Д.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», третя особа ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснення перерахунку та скасування рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2016 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленер-го», третя особа ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, зо-бов'язання здійснення перерахунку та скасування рахунку залишено без задоволення.

На вказане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просив рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначив, що рішенням Крас-нолиманського міського суду Донецької області від 12.08.2013 року з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 12320,61 грн. Відповідно до цього рішення відкрито виконавче провадження. 01.06.2015 року позивачу було надано рахунок НОМЕР_1, відповідно до якого зобов'язано сплатити за спожиту електроенергію 36443,31 грн. на користь відповідача. Та до цієї суми включена сума забо-ргованості в сумі 12320,61, яку вже стягнуто за рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.08.2013 року. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 223, ч. 2 ст. 368 ЦПК України, ст. ст. 1, 2, 12 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 526, 629, 610 Цивільного кодексу України є протиправними вимоги щодо зобов'язання сплатити заборгованість у сумі 12320,61 грн., адже з цього приводу вже є судове рішення.

Також позивач зазначає, що в період з 23.09.2014 року по 12.02.2015 року лічиль-ник спожитої електроенергії в його будинку надавав невірні покази щодо розміру наданої електроенергії, а також її розподіл по відповідним зонам. Позивач вважає, що в цей період розрахунок повинен здійснюватися відповідно до п.33 Правил користування електроенер-гією для населення. Дані правовідносини регулюються положеннями Договору про кори-стування електричної енергією, ст. ст. 215, 526, 629, ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу Укра-їни, п.33 Правил користування електроенергією для населення. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував наведену вище нормативно-правову базу.

ОСОБА_2 повідомлений належним чином, що вбача-ється із скриншоту списку поштових повідомлень.

Представник відповідача Чмірьова Л.С., яка приймала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, про апеляційної скарги заперечувала, просила залишити оскар-жуємо рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржувану ухвалу слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є користувачем елект-роенергії, має особистий рахунок НОМЕР_2

Електроенергію за адресою АДРЕСА_1 постачає ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».

Прилад обліку позивача працював та належним чином враховував спожиту елект-роенергію, лише не вірно розбивав спожиту електроенергію по зонам.

Оскільки, фактично встановити кількість спожитої електроенергії за кожним часо-вим періодом не було можливим, було проведено розрахунок по попереднім показам (ко-трі були зняті на період вірної роботи лічильника) та було виставлено рахунок позивачу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для влас-них потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затвер-джених Постановою КМУ від 26.07.1999р. №1357 зі змінами та доповненнями(далі - Пра-вила) споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електроме-реж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку.

Згідно до п. 33 Правил - у разі користування електричною енергією без приладу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із споживачем здійснюються відповід-но до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживан-ня електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період спожи-вання, якщо він менший 12 місяців.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно до ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до су-ду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України після набранням рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспо-рювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Таким чином, вимога позивача щодо визнання протиправним стягнення з нього 12320,61 грн. є незаконною та не підлягає задоволенню, оскільки є рішення Краснолиман-ського міського суду Донецької області, яким стягнуто з ОСОБА_2 цю суму бор-гу. Встановлені судом факти та правовідносини не підлягають оспорюванню в іншому судовому процесі.

Також не підлягає задоволенню вимога про визнання протиправними нарахування та стягнення зобов'язань за спожиту електроенергію у сумі 24122,70 грн. та вимога про скасування рахунку НОМЕР_1 від 01.06.2015 року щодо зобов'язання ОСОБА_2 сплатити вартість спожитої електроенергії, оскільки такі вимога не ґрунтуються на законі.

Пред'явлення будь-якого рахунку ще не є порушенням прав особи. У даному випа-дку спосіб захисту позивача не відповідає вимогам ст. 16 Цивільного кодексу України.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розг¬ляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі¬шення суду першої інста-нції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв¬лених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і за-лишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додер-жанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303 - 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціа¬лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набран-ня нею законної сили.

Судді: