Справа № 203/2795/16-ц
Провадження № 2/0203/1046/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Єдаменко С.В.

при секретарі - Заярній А.Ю.

за участю позивача, представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Чумак С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву позивача та представника іншого позивача ОСОБА_1 про відвід судді, -

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська заходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійними договорів.

В судовому засіданні 08 грудня 2016 року позивачка, представник іншого позивача ОСОБА_1, заявила про відвід судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Єдаменка С.В. в порядку, передбаченому ст. 20 ЦПК України. Відвід мотивований тим, що на думку позивача, представника іншого відповідача суддя є особисто зацікавленим в результатах розгляду справи, а його дії щодо розгляду справи є незаконними та викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності, зокрема, суд не задовольнив клопотання позивача, відмовив в роз'ясненні рішення між тими ж сторонами в іншій справі, відмовився винести окрему ухвалу за клопотанням позивачки та роз'яснив неможливість спростування в судовому засіданні обставин, встановлених рішенням суду в іншій цивільній справі між тими ж самими сторонами. Вказане, на думку позивача, представника позивача може свідчити про намір суду ухвалити рішення про відмову в позові.

Представник відповідача проти задоволення заяви про відвід заперечував. Вказував, що заява є безпідставною та ґрунтується на припущеннях.

Розглянувши заяву про відвід судді, вислухавши представників сторін, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 24 ЦПК України заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 111 ЦПК України.

Обставини, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 20 ЦПК України відсутні.

Жодних доводів на підтвердження того, що суддя особисто чи будь-хто з його родичів чи близьких осіб якимось чином заінтересований в результатах розгляду справи щодо недійсності договорів, укладених між позивачами та ПАТ КБ «Приватбанк», надано не було.

Натомість слід відзначити, що суддя особисто чи будь-хто з його родичів чи близьких осіб взагалі не мають жодного стосунку до вказаних правовідносин між сторонами спору, а результати спору не впливають на права та законні інтереси судді особисто чи будь-кого з його родичів чи близьких осіб. Тобто обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 20 ЦПК України також відсутні.

Оцінюючи посилання позивача та представника іншого позивача ОСОБА_1 на її незгоду з діями судді як на «інші обставини, які викликають сумніви в об'єктивності та неупередженості судді», суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (справи «Хаушильд проти Данії», «Фей проти Австрії») потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки на неупередженість - тобто відсутність особистого упередженого відношення.

Незгода представника з діями судді сама по собі не може розглядатись як свідчення упередженості судді. Питання щодо задоволення клопотань сторони залежать від їх обґрунтованості, винесення окремої ухвали можливе лише у разі виявлення судом підстав для цього, що в контексті справи, яка розглядається, передбачає необхідність встановлення обставин справи, яке здійснюється під час ухвалення рішення. Таким чином на цей час вирішення питання про постановлення окремої ухвали є передчасним. Роз'яснення позивачці та представниці іншого позивача положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України здійснене у відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України. Щодо ж стосується незгоди позивачки та представниці іншого позивача з відмовою суду роз'яснити рішення в іншій справі між цими ж сторонами, то вона не позбавлена права оскаржити відповідну ухвалу в апеляційному порядку.

Інші підстави для сумнівів в неупередженості судді відсутні. При таких обставинах заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 20, 24 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1, яка одночасно діє як представник позивача ОСОБА_3, про відвід судді Єдаменка Сергія Володимировича у цивільній справі № 203/2795/16-ц - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Єдаменко