Справа № 546/43/16-ц
Номер провадження 2/546/132/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Горулька О.М.,

при секретарі - Гудзенко С.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4.

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до громадської організації Решетилівська районна організація Українського товариства мисливців і рибалок, третя особа Полтавська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягти з відповідача на його користь середній заробіток за час його вимушеного прогулу за 2011-2015 роки у загальному розмірі 94100 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у лютому 2010 року рішенням конференції Решетилівської районної організації УТМР його було обрано головою ради Решетилівської районної організації УТМР. В період його перебування на лікуванні 26 червня 2011 року за його відсутності та без його відому працівниками Полтавської обласної організації УТМР було відкрито його робочий кабінет, викрадено усі документи, цінності та печатки і передано в.о. голови Решетилівської районної організації УТМР ОСОБА_6 Після повернення його з лікування йому було заблоковано доступ до робочого місця. Заяви про звільнення він не писав, про його звільнення ні усно, ні письмово він не був повідомлений. Згідно Статуту УТМР строк його повноважень закінчується у лютому 2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задовольнити і суду пояснив, що 26 лютого 2010 року його було обрано головою ради Решетилівської районної організації УТМР та призначено на посаду директора Решетилівського госпрозрахункового мисливсько-рибальського господарства. В період його перебування на лікуванні обовязки голови ради Решетилівської районної організації УТМР було передано ОСОБА_6 Доказів на підтвердження перебування його на лікуванні в цей період він надати суду не може. Конференції Решетилівської райорганізації УТМР, на якій вирішувалося його питання про звільнення з посади голови ради не було, заяви на звільнення його з цієї посади він не подавав, а подавав заяву про звільнення його з посади директора Решетилівського ГМРГ. Рішень (наказів чи інше) про його звільнення з посади голови ради йому не вручалося. Трудової книжки він не має. У подальшому позивач свої пояснення змінив та пояснив, що його трудова книжка знаходиться у нього вдома, і в ній маються записи про призначення його на посаду директора Решетилівського ГМРГ та про його звільнення з цієї посади, трудову книжку він отримав 08.06.2011 року. Відомості про звільнення його з посади голови ради Решетилівської районної організації УТМР до трудової книжки не внесено. Вважає, що до цього часу він є головою ради Решетилівської районної організації УТМР. До суду з приводу звільнення та усунення його від роботи він не звертався. З липня 2011 року по лютий 2016 року працював по договору у спортклубі ДТСААФ, отримував за це заробітну плату.

Представники відповідача позов не визнали, проти задоволення позову заперечують, вважають його безпідставним.

Представник третьої особи ОСОБА_5 вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що у 2011 році він працював єгером у Решетилівській райорганізації УТМР. Була проведена конференція, на якій позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади голови ради Решетилівської райорганізації УТМР. Він особисто бачив заяву ОСОБА_1 про звільнення його з цієї посади.

Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно ч. 5 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 26 березня 2009 року ОСОБА_1 наказом № 02-вк було призначено на посаду директора Решетилівського госпрозрахункового мисливсько-рибальського господарства, що підтверджується наданим позивачем витягом з його трудової книжки. Про це призначення до трудової книжки внесено запис особисто позивачем (а.с. 118).

Судом також встановлено, і це визнається обома сторонами, що у лютому 2010 року позивача ОСОБА_1 було обрано головою ради Решетилівської районної організації УТМР.

10 червня 2011 року позивачем на імя голови президії Полтавської обласної ради УТМР було подано заяву про звільнення його з посади голови ради Решетилівської районної організації УТМР за власним бажанням, що підтверджується копією заяви (а.с. 16). Цього ж дня зазначена заява надійшла до Полтавської обласної ради УТМР та була зареєстрована за вхідним № 158.

14 червня 2011 року президія Полтавської обласної ради УТМР постановила направити подання конференції Решетилівської райорганізації УТМР про скликання позачергової конференції для розгляду питання про звільнення позивача з посади голови ради Решетилівської райорганізації УТМР, а також про призначення т.в.о. голови ради ОСОБА_6 (а.с. 17).

З цих же питань головою президії Полтавської обласної ради УТМР було видана наказ № 20-вк від 16 червня 2011 року (а.с. 18).

09 липня 2011 року на позачерговій конференції Решетилівської райорганізації УТМР заяву позивача ОСОБА_1 було задоволено та звільнено його з посади голови Решетилівської районної ради УТМР, що підтверджується копією протоколу № 2 позачергової конференції Решетилівської районної ради УТМР від 09.07.2011 року.

Перед цим, 08 червня 2011 року позивача наказом № 17-вк від 08.06.2011 року було звільнено з посади директора Решетилівського госпрозрахункового мисливсько-рибальського господарства (а.с. 118).

Відповідно до п. 4.5 Статуту Решетилівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок вищим керівним органом районної організації є конференція, яка скликається один раз на 5 років.

Згідно п.п. «а» п. 4.6 Статуту конференція організації обирає раду організації, її голову…

Таким чином позачергова конференція Решетилівської райорганізації УТМР від 09 липня 2011 року, приймаючи рішення про звільнення позивача з посади голови Решетилівської районної ради УТМР, діяла в межах своєї компетенції і у відповідності до положень Статуту.

Ні рішення позачергової конференції Решетилівської райорганізації УТМР від 09 липня 2011 року про звільнення позивача з посади голови Решетилівської районної ради УТМР, ні наказ № 17-вк від 08.06.2011 року про звільнення його з посади директора Решетилівського госпрозрахункового мисливсько-рибальського господарства позивачем не оскаржувалися, на час розгляду справи в суді вони не змінені, не скасовані і не визнані незаконними.

На підтвердження зазначення у позовній заяві того, що позивача було усунено від роботи в період його перебування на лікуванні позивачем не надано суду жодних доказів.

Суд не приймає до уваги твердження позивача на те, що в його трудовій книжці відсутні записи про звільнення його з посади голови Решетилівської районної ради УТМР, а тому він вважається таким, що перебував на цій посаді на протязі пятирічного строку своєї каденції, рахуючи з дати обрання його на цю посаду, оскільки позивач, обіймаючи посади керівника Решетилівської районної ради УТМР та Решетилівського госпрозрахункового мисливсько-рибальського господарства, ніс особисту відповідальність за збереження трудових книжок та достовірність внесених до них даних про трудову діяльність і сам мав забезпечити внесення до своєї трудової книжки ці записи.

Оскільки саме звільнення позивача з посади голови Решетилівської районної ради УТМР ним не оскаржується і не визнане незаконним, суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до положень ч. 2 ст. 235 КЗпП.

З урахуванням зазначених вище умов зберігання трудової книжки відповідача не вбачаються також і підстави для задоволення позову відповідно до положень ч. 5 ст. 235 КЗпП.

Крім того, як пояснив в судовому засіданні сам позивач, він з липня 2011 року по лютий 2016 року працював по договору у спортклубі ДТСААФ та отримував за це заробітну плату.

Встановлені в ході судового розгляду справи обставини дають підстави стверджувати, що в даному випадку відсутній сам факт вимушених прогулів відповідача, що свідчить про безпідставність позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, ст. ст. 233, 235 КЗпП України, суд, -

Р І Ш И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий: