Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/168/16-ц
Провадження № 2/674/241/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація

Хмельницької області як орган опіки та піклування

про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с.Республіка Володарського району Донецької області.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона 15 січня 2008 року уклала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає разом зі позивачкою та перебуває на її утриманні, дитина забезпечена гідними умовами проживання.

З 2008 року, майже відразу після народження дочки ,відповідач усунувся від обов'язків по вихованню дитини, утриманню, догляду, не піклується про фізичний стан та духовний розвиток дитини, не сприяє її навчанню, підготовці до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, цей обов'язок покладений на позивачку та її теперішнього чоловіка.

Донька не має до батька ніяких почуттів, жодного разу його не бачила, в спілкуванні зі позивачкою ,ніколи про нього не запитує і не цікавиться ним.

Відповідач не бажає спілкуватися з дочкою на протязі семи років, не проявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, а також ухиляється від сплати аліментів, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій свій позов підтримала, просила проводити розгляд справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення та акт від 13 травня 2016 року складений депутатом Маківської сільської ради, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Представник по довіреності третьої особи: Дунаєвецької районної державної адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просить проводити розгляд справи у її відсутності.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п. 17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Республіканською сільською радою Володарського району Донецької області від 01 жовтня 2008 року серія НОМЕР_1

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, яке видане 12 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис №07 видно, що 12 квітня 2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, в подальшому, 15 березня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб та позивачка змінила своє прізвище на «ОСОБА_4», що підтверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу та про шлюб.

З довідки №80 від 03.12.2015 року, виданої відділом державної виконавчої служби Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області видно, що ОСОБА_1 не отримує аліменти від ОСОБА_2 у період з 22.03.2010 року по 01.12.2015 року згідно виконавчого листа №2-196 від 22.03.2010 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, боржника рішенням суду оголошено у розшук.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 навчається у 2-г класі Маріупольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 Донецької області ,її рідний батько ОСОБА_2 ні разу не з'являвся за місцем навчання та проживання дочки, не приймає участі у вихованні та її навчанні, що підтверджується довідкою №1254 від 24 грудня 2015 року, виданою Малоянисольською сільською радою Володарського району Донецької області та довідкою №900 від 24.12.2014 року, виданою директором Маріупольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 Донецької області.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи дані обставини, судом встановлено, що відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконує протягом тривалого часу, а саме: з народження 2008 року і не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З висновку від 26 травня 2016 року Володарської районної державної адміністрації Донецької області як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 видно, що після розірвання шлюбу між батьками малолітньої ОСОБА_3, відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, дівчинка постійно проживає з матір'ю та вітчимом за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на повному їх утриманні. Від участі у вихованні доньки батько самоусунувся та проживає без реєстрації у с.Новороманівка Володарського району Донецької області, не працює, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями .ОСОБА_2 без поважних причин не приймає участі у вихованні дитини, та не виконує жодного із покладених на батька обов'язків по її утриманню, а саме: не сплачує аліменти та в іншій спосіб не надає матеріальної допомоги дитині, не спілкується з донькою навіть по телефону, не цікавиться її життям та здоров'ям, в житті дитини участі не приймає більше 6 місяців без поважних причин, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Протягом 2015-2016 років ОСОБА_2 до служби у справах дітей з питань встановлення режиму спілкування з донькою не звертався, а тому служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_7 батьківських прав відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Враховуючи вищенаведенні докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, свідомо і навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні своєї малолітньої дитини.

Тому суд визнає позов ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп..

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150,155,157,164 ч.1 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с.Республіка Володарського району Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Копію рішення направити в відділ РАЦС Володарського РУЮ у Донецькій області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: /підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук