24.11.2016 Справа № 363/2187/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: Купрієнка С.І.

секретаря : Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення шляхом надання дозволу на укладення договору купівлі продажу

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просив звернути стягнення на предмет застави, а саме : транспортний засіб MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, колір сірий, тип ТЗ легковий седан, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого 16.05.2008 р. ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві, шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на укладення договору купівлі - продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов'язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши позивача правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу; звільнити з-під арешту названий транспортний засіб накладений постановою ВДВС Вишгородського РУЮ по виконавчому провадженню № 45964756; відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві по виконавчому провадженню № 45739033.

Свої позовні вимоги, обґрунтовував тим, що 28 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до якого Банк надав Позичальнику однією сумою кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 25 234,00 дол. США, що на день укладання Договору за курсом Національного банку України дорівнювала еквіваленту 122 384,90 грн. Разом з тим слід зазначити, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

В забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань в повному обсязі ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 28.05.2008 року передав в заставу, а Банк прийняв транспортний засіб MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, колір сірий, тип ТЗ легковий седан, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу № 17 відповідно до якого останні набули право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.Первісним кредитором здійснено заміну заставодержателя з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»» на підставі чого останній набув права заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що виступило гарантом виконання зобов'язань за Кредитним договором, а саме: автотранспортний засіб MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, колір сірий, тип ТЗ легковий седан, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.13 січня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Вишгородського РУЮ Матвієнком Володимиром Валентиновичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45964756 відносно боржника ОСОБА_1

15 лютого 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Вишгородського РУЮ Матвієнком Володимиром Валентиновичем по виконавчому провадженню № 45964756 було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, про що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься публічне обтяження відносно всього рухомого майна ОСОБА_1

В порушення взятих на себе за кредитним договором зобов'язань та вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України у відповідача відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу станом на 20 квітня 2015 року існує заборгованість, яка складає 240 706,14 гривень.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили.

Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так в судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до якого Банк надав Позичальнику однією сумою кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 25 234,00 дол. США.

В забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань в повному обсязі ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 28.05.2008 року передав в заставу, а Банк прийняв транспортний засіб MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, колір сірий, тип ТЗ легковий седан, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5-13).

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу № 17 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору факторинг, право власності на права вимоги, які відступаються за цим Договором, вважається таким, шо перейшло від Клієнта Фактору в день підписання Акту приймання-передачі Права вимоги за умови виконання Фактором зобов'язань передбачених п. 3.1.1 цього договору (а.с. 31-36).

В порушення взятих на себе за кредитним договором зобов'язань у ОСОБА_1 відповідно до витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу № 17 станом на 20 квітня 2015 року існуєзаборгованість, яка складає 240 706,14 гривень.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі статті 203 ЦК України Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про заставу» застава є способом забезпечення зобов'язань, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно частини 1 статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до вимог частини 1 та 3 статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до статті 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 26 цього Закону визначено обтяжувач має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження одним з яких є продаж обтяжуважем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Умовами укладеного сторонами договору застави (п. 8.5 Договору) передбачено звернення стягнення на предмет застави, зокрема, шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Згідно частини 2 статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

- опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

- початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та достатність законних підстав для захисту порушеного права позивача з боку держави, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та звільнення його з під арешту.

Крім того, позивач уповноважений самостійно обрати спосіб судового захисту його прав, у випадку невиконання зобов'язань позичальником, про що йдеться у пункті 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5, згідно якого право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі по сплаті судового збору у розмірі 4 134 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Звернути стягнення на предмет застави, а саме : транспортний засіб MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, колір сірий, тип ТЗ легковий седан, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого 16.05.2008 р. ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві, індифікаційний номер НОМЕР_2, шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на укладення договору купівлі - продажу Предмету застави з вчиненням подальших дій, пов'язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві ( адреса : 01021, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 29-а), наділивши ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу.

Звільнити з-під арешту транспортний засіб, а саме : MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, колір сірий, тип ТЗ легковий седан, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, ВДВС Вишгородського РУЮ по виконавчому провадженню № 45964756.

Звільнити з-під арешту транспортний засіб, а саме : MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, колір сірий, тип ТЗ легковий седан, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, накладений постановою відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві по виконавчому провадженню № 45739033.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) гривні.

Рішення на протязі 10 днів з дня проголошення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області, сторонам які не були присутні під час розгляду справ в той же термін , з дня отримання копії рішення.

Суддя