№ 201/3013/16-ц
провадження 2-зз/201/206/16
УХВАЛА

17 листопада 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та судових витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року накладено арешт на нежитлове приміщення № 13 (поз. 1-27, І) загальною площею 369,2 м2, в тому числі літ. МС мансардний поверх; літ а13 ганок в житловому будинку літ. А-3 та прибудовах літ. А1 -3, А2 -3, а-3, а1-2 за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Червона, 3, яке належить ОСОБА_3 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2012 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року позовні вимоги задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики від 11 березня 2014 року, 16 квітня 2014 року і 13 листопада 2014 року в загальній сумі 2954000 грн., а також стягнуто судові витрати в вигляді судового збору в сумі 3654 грн., а всього 2957654 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 22 червня 2016 року поновлено стягувачу строк для предявлення виконавчого документу по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 28 жовтня 2016 року заяву про скасування заходів забезпечення позову по справі залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 03 листопада 2016 року звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Частиною 1 стаття 154 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Заява про заміну способу забезпечення позову розглядається судом у строки, встановлені частиною другою статті 153 цього Кодексу. На заміну способу забезпечення позову за заявою відповідача потрібна згода позивача, за винятком випадку, визначеного частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

На підставі ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі, неявка цих осіб, не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи і заяви та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року накладено арешт на нежитлове приміщення № 13 (поз. 1-27, І) загальною площею 369,2 м2, в тому числі літ. МС мансардний поверх; літ а13 ганок в житловому будинку літ. А-3 та прибудовах літ. А1 -3, А2 -3, а-3, а1-2 за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Червона, 3, яке належить ОСОБА_3 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2012 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року позовні вимоги задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики від 11 березня 2014 року, 16 квітня 2014 року і 13 листопада 2014 року в загальній сумі 2954000 грн., а також стягнуто судові витрати в вигляді судового збору в сумі 3654 грн., а всього 2957654 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 22 червня 2016 року поновлено стягувачу строк для предявлення виконавчого документу по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 28 жовтня 2016 року заяву про скасування заходів забезпечення позову по справі залишено без задоволення.

Зазначені судові рішення у встановленому законом порядку набрали законної сили.

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заходи забезпечення позову були вжиті по справі, для забезпечення саме цього позову, та в межах заявлених вимог, суми заборгованості, що є значною та враховуючи характер спірних правовідносини, які виникли між сторонами, та обставин справи, а саме: відповідачем можуть бути вчинені дії направлені на відчуження нерухомого майна, за рахунок продажу якого можуть бути задоволенні майнові вимоги позивача.

На даний час вказане рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили, тобто з урахуванням зазначеного існує обовязок боржника, так як він не був припиненим чи добровільно виконаний боржником чи іншою особою, також слід зазначити, що зазначені заходи забезпечення позову були вжиті саме з метою виконання рішення суду, однак у заяві не було зазначено та на підтвердження не надано відповідних доказів, що рішення виконано добровільно чи в примусовому порядку чи інше, крім того до заяви не було надано будь-яких доказів, що інші обовязкові платежі (виконавчий збір тощо) та заборгованість відповідача перед позивачем на час подання цієї заяви відсутня, крім того слід звернути увагу, що не можуть бути взяті до уваги посилання заявника, що на даний час не здійснюється примусове виконання рішення суду, у звязку з відкликанням стягувачем виконавчого листа, що підтверджується копією постанови держаного виконавця, доданої до заяви, оскільки повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених Законом, також як витікає з постанови державного виконавця від 25 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме: п. 2 резолютивної частини, державним виконавцем було виділено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в окреме провадження та вказана постанова знаходиться на виконанні у державній виконавчій службі, а тому враховуючи вищевикладене не може суд прийняти до уваги можливі наполягання заявника на його заяві, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджено, в звязку з чим відсутні передбачені законом підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, суд приходить до висновку, що заява не обґрунтована, не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для задоволення заяви немає, а тому суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 154, 168, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та витрат - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -