Справа № 344/9205/15-ц
Провадження № 2/344/1336/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ Приватбанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що 29/01/2008 р. сторони уклали кредитний договір №204297-CRED, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику на суму 3200 доларів США до 27/09/2009 року. Оскільки, на думку позивача, відповідачка неналежним чином виконала умови договору, тому він просив стягнути з неї заборгованість за кредитом в сумі 2706,49 доларів США, 8667,09 доларів США по процентам, 12,08 та 569,68 доларів США штрафів.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позов з підстав, що в ньому зазначені. Також представники надали пояснення про те, що довідку про відсутність заборгованості у відповідача перед позивачем було видано керівником відділення, в якому обслуговувалась відповідачка, а тому другого примірника такої довідки у них немає, оскільки позивач таких примірників для себе не виготовляє. Також представники позивача надали суду пояснення про те, що відповідачка повідомляла їх про довідку позивача про відсутність у неї заборгованості перед позивачем, але вони її не аналізували. В судовому засіданні представники відповідача повідомили суд про те, що у них відсутнє будь-яке обґрунтоване заперечення проти заяви представника відповідача про застосування позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідачки категорично заперечив позов з тих підстав, що відповідачка повернула позивачу позику та здійснила усі платежі на її виконання; після її звернення до представника позивача про те, що її турбують невідомі їй люди з вимогами повернути позику керівником відділення, в якому вона обслуговувалась було видано довідку про відсутність будь-якої заборгованості перед позивачем. Також представник відповідача просив застосувати позовну давність до вимог позивача, оскільки з моменту завершення строку, на який було надано позику сплило більше 5 років, які визначені сторонами в договорі як строк позовної давності. Представник відповідача надав пояснення про те, що відповідачка не здійснювала будь-яких оплат за спірним договором з 2009 року.

Судом встановлено наступні обставини.

29/01/2008 р. сторони уклали кредитний договір №204297-CRED, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику на суму 3200 доларів США до 27/09/2009 року.

29/01/2008 р. сторони склали додаток до вказаного договору.

Вказану обставину не заперечив представник відповідача.

В п. 5.7 договору позовну давність встановлено на строк 5 років.

Відповідно до пояснень представника відповідача відповідачка не здійснювала будь-яких оплат за спірним договором з 2009 року.

Відповідно до п. 7.6. договору зобов`язання виконується за місцем знаходження підрозділу позивача, який надав позику.

29/10/2013 р. начальником Івано-Франківського відділення №1 ОСОБА_5 відповідачу видано довідку про те, що вона не має будь-якої заборгованості перед позивачем.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Представники позивача не заперечили факту видачі відповідної довідки, не заперечили її змісту.

Відповідно до п. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Так відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України саме позивач та його представник зобов'язані довести ті обставини, на які вона посилались як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Тому обов`язок спростування довідки позивача, виданої на користь відповідача про те, що у неї відсутня заборгованість перед позивачем покладено законом саме на позивача.

Так само відповідно до п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому цивільне законодавство не містить імперативних норм про те, що заяву про застосування позовної давності може бути зроблено виключно у письмовій формі, та не може бути зроблено в усній формі. Аналогічну заяву представник відповідача зробив в запереченні проти позову.

В свою чергу відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників.

Таким чином судом встановлено, що позивач пред`явив необґрунтований доказами позов про стягнення з відповідача грошових коштів, при цьому сам раніше видав на користь відповідача довідку про те, що у неї відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем.

Так, відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

При цьому відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі вказано, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Так, відповідно до пояснень представника відповідача та відповідно до розрахунку боргу, наданого позивачем відповідачка не сплачувала на користь позивача будь-яких грошових коштів та не вчиняла будь-яких дій щодо визнання позову протягом більше як 5 років, які визначені сторонами в якості строку позовної давності.

Отже позов не обґрунтовано належними на те правовими підставами, а у суду не має повноважень на відібрання грошових коштів від відповідача та передачу їх позивачу на підставі необґрунтованого позову, без належних на те правових підстав.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

УХВАЛИВ:

в позові ПАТ Приватбанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №204297-CRED від 29/01/2008 р. в сумі 11954,34 доларів США, що за курсом НБУ 20,69 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18/05/2015 р. складає 247335,34 гривень, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський