У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2087/16-ц

18 листопада 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді: Вінтоняк М.Б

секретаря: Скоблей О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2016 року до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1,ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача та заборону звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором.

Ухвалою судді від 11.11.2016 року відкрито провадження у справі.

14.11.2016 року надійшла заява представника позивачів ОСОБА_1,ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову.

В порядку забезпечення позову просить заборонити ПАТ КБ «Приват Банк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продажу) та реєстрації права власності, щодо предмету іпотеки, а саме домоволодіння, яке знаходиться за адресою: 78413, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Цуцилів, вул. О.Кобилянської,44, та земельної ділянки площею 0,4623 га, яка знаходиться за адресою: 78413, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Цуцилів в порядку передбаченому іпотечним договором від 10 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу, ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №1378.

Заяву мотивує тим, що 08.04.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приват Банк» (на даний час змінено найменування на ПАТ КБ «Приват Банк») було укладено кредитний договір № ІFNOGA, за яким останній отримав кошти в розмірі 276800,00 грн., строком до 08.04.2018 рjre під 16,08% річних. Згідно п.8.1 кредит був наданий під споживчі цілі. Крім того, з метою належного виконання взятого ОСОБА_1 на себе зобов'язання за кредитним договором, між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір іпотеки від 10.04.2008р. У березні 2016 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Станом на 07.11.2016 року рішення по справі не прийнято.18.10.2016р. Позивач ОСОБА_1 отримав поштовим зв'язком рекомендований лист з ПАТ КБ «Приват Банк» .У відповідності до листа повідомлення від 07.10.2016р. ОСОБА_1 повідомлено, що він являється боржником по кредитному договору № ІFNOGA від 08.04.2008р. В забезпечення зобов'язань за яким був укладений Іпотечний договір від 10.04.2008 року.

Відповідно до п.27 Іпотечного договору та ст.36 ЗУ «Про іпотеку» банк повідомляє, що намір задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на нерухі майно, що є предметом іпотеки за вищевказаним договором іпотеки.

Вказувалося, що зі спливом 30-ти денного строку з дня отримання даного повідомлення банком буде зареєстроване право власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння, яке знаходиться: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Цуцилів, вул. О.Кобилянської,44 та земельну ділянку загальною площею 0,4623га..

20.10.2016р. отримав простий лист з ПАТ КБ «Приват Банк». У повідомленні від 19.09.2016р. ПАТ КБ «Приват Банк» повідомляє ОСОБА_1, що він являється боржником по кредитному договору ІFNOGAвід 08.04.2008р.

Вказується, що відповідно до п.27 Іпотечного договору та ст.38 ЗУ «Про іпотеку» після спливу 30-ти денного строку зі дня отримання даного повідомлення, Баком буде укладено договір купівлі-продажу предмета іпотеки сторонній особі.

Слід зазначити, що ОСОБА_2 жодних повідомлень не отримував.

Позивачі оскаржують право банку звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Згідно отриманих повідомлень від 19.09.2016р. та 07.10.2016р. ПАТ КБ «Приват Банк» повідомляє, що протягом 30-ти днів з дня отримання вказаних повідомлень банком буде здійснена позасудова процедура звернення стягнення на іпотечне майно, а саме шляхом реєстрації за ПАТ КБ «Приват Банк» права власності на заставне майно, або ж шляхом продажу іпотечного майна сторонній особі.

Таким чином, 30-ти денний строк спливає 18.11.2016р.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

ПАТ КБ «ОСОБА_5 в березні 2016р. подав позов про звернення стягнення за кредитним договором, шляхом продажу предмету іпотеки від імені банку. 12.04.2016р. Надвірнянським районним судом було відкрито провадження (справа №348/677/16-ц).

Таким чином, відповідач обрав судовий спосіб звернення стягнення на заставне майно, а не позасудовий.

Слід зазначити, що умови Договору іпотеки прямо не передбачають право іпотекодержателя обрати на власний розсуд будь-який із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і шляхом передачі права власності на предмет іпотеки, тобто угодою сторін не передбачено застосування способів позасудового врегулювання при судовому вирішенні спору.

Застереження у іпотечному договорі встановлюється у момент укладення договору або шляхом внесення змін до нього, тоді як договір про задоволення вимог іпотекодержателя є самостійним договором, необхідність в укладенні якого виникає з моменту, коли постає питання про належне виконання зобов'язань боржником.

Окрім того, у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя можливо передбачити будь-які не заборонені Законом способи задоволення вимог за основним зобов'язанням, у тому числі і такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, як перехід права власності на предмет іпотеки, тоді як у застереженні до іпотечного договору такий спосіб, як передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання застосований бути не може.

У листі від 07.10.2010р. «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, що виникають із кредитних правовідносин» Верховний Суд України вказав на те, що у випадку відсутності у договорі всіх умов переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодежателя, при наявності лише застереження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у такому порядку, немає підстав для перереєстрації права власності на предмет іпотеки.

Окремого договору між сторонами про задоволення вимог іпотекодержателя укладено не було, а договором іпотеки зазначено лише загальне правило про таку можливість, а відтак, не зазначивши в договорі всі умови переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, а зауваживши лише про загальну можливість цього, відсутні й підстави для перереєстрації права власності на предмет іпотеки.

Зважаючи на те, що під час провадження по даній справі після 18.11.2016 р. відповідач ОСОБА_6 акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" може відчужити предмет іпотеки в позасудовому порядку, існує досить висока ймовірність, що ці дії можуть значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Вивчивши доводи заяви та матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заява представника позивача підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Заява про забезпечення позову може бути повернута заявнику лише у випадку недодержання вимог ст. 151 ЦПК України.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз'яснено, що за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Згідно роз'яснень, що містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема, відповідно до частини першої статті 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали.

Відповідно до ст.ст. 151,152,153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, вправі вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, суд прийшов до висновку про застосування заходів забезпечення позову, передбачених п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України.

Невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, і можуть бути скасовані у випадку визнання позовних вимог необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 151-153,210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову - задоволити.

Заборонити ПАТ КБ «Приват Банк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продажу) та реєстрації права власності, щодо предмету іпотеки, а саме домоволодіння, яке знаходиться за адресою: 78413, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Цуцилів, вул. О.Кобилянської, 44, та земельної ділянки площею 0,4623 га, яка знаходиться за адресою: 78413, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Цуцилів в порядку передбаченому іпотечним договором від 10 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу, ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №1378.

Ухвалу звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.