Справа № 303/2055/16-ц
Номер рядка стат.звіту - 26
РІШЕННЯ(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Мукачево

Мукачівськийміськрайонний суд Закарпатськоїобластіускладі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN9368 від 18.04.2008 року в розмірі 62464,41 грн. та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07.05.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання банківських послуг від 18.04.2008 року № SAMDN9368 відповідно до якої було встановлено заборгованість у розмірі 21252,75 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 21.01.2016 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 62464,41 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 07.05.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання банківських послуг від 18.04.2008 року № SAMDN9368 відповідно до якої було встановлено заборгованість у розмірі 21252,75 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В п. 1.3 додаткової угоди дату остаточного погашення кредиту визначено 30.05.2015 року. Також відповідно до п. 1.5.4. додаткової угоди у разі порушення позичальником зобовязань за цією угодою, позичальник сплачує штраф у розмірі 11435,38 грн.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Взятих на себе зобовязань за додатковою угодою № 1 до договору про надання банківських послуг від 18.04.2008 року № SAMDN9368 відповідач не виконав, у звязку з чим станом 21.01.2016 року виникла заборгованість в розмірі 62464,41 грн., що складається з наступного: 16286,97 грн. - заборгованість за кредитом; 3974,80 грн. - заборгованість за відсотками; 30767,26 грн. - заборгованість за пенею, 11435,38 грн. - штраф. Розмір боргу стверджується копією розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 21.01.2016 року. Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Оскільки, відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за кредитним договором суду не представив, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання ОСОБА_1 умов додаткової угоди № 1 від 07.05.2012 року до договору про надання банківських послуг від 18.04.2008 року № SAMDN9368, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 62464,41 грн. боргу за кредитним договором.

Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (МФО 305299, код за , рах. № 3111) заборгованість за додатковою угодою № 1 від 07.05.2012 року до договору про надання банківських послуг від 18.04.2008 року № SAMDN9368 в розмірі 62464,41 грн., що складається з наступного: 16286,97 грн. - заборгованість за кредитом; 3974,80 грн. - заборгованість за відсотками; 30767,26 грн. - заборгованість за пенею; 11435,38 грн. штраф.

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» 1378,00 грн. судових витрат.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний