ухвала

іменем україни

08 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитом, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання поруки припиненою, за заявою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 228 189,98 грн та судового збору 1 700 грн за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2013 року таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву обґрунтовував тим, що рішенням суду була стягнута достроково заборгованість за кредитним договором. 03 липня 2015 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно з якою сторони погодили новій графік погашення кредиту, як простроченої заборгованості у розмірі 1 544,98 грн щомісяця так і поточні рахунки.

Укладеною додатковою угодою було припинено встановлений судовим рішенням обов'язок ОСОБА_4 сплатити заборгованість, а тому просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року, відмовлено у повному обсязі в задоволенні заяви ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій виходили з того, що обов'язку відповідача виконувати рішення суду, позивач не відкликав в добровільному порядку виконавчий документ, заперечував проти задоволення заяви, що свідчить про те, що позивач не відмовився від примусового виконання судового рішення.

Доводи касаційної скарги про те, що укладеною між сторонами додатковою угодою № 3 до кредитного договору від 03 липня 2015 року узгоджено новий графік погашення заборгованості, у тому числі і тієї суми, яка була стягнута за рішенням суду не знайшли свого підтвердження.

Так, у лютому 2010 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 жовтня 2008 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір на суму 115 000 грн зі сплатою 23,5 % річних. На забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 укладено договір поруки. Посилаючись на неналежне виконання позичальником свої зобов'язань, банк просив суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 415 257 грн 54 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2013 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі 228 189 грн 89 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено, припинено договір поруки від 03 жовтня 2008 року, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково. Рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованості скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором станом на 24 січня 2013 року у сумі 590 368 грн 83 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту - 112 823 грн 40 коп., простроченої заборгованості по кредиту - 1 984 грн 58 коп., нарахованих відсотків - 1 700 грн 10 коп., прострочених відсотків - 59 640 грн 53 коп., простроченої комісії - 8 816 грн 64 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту - 62 114 грн 76 коп., пені за несвоєчасне погашення відсотків - 407 678 грн 82 коп., пені за несвоєчасне погашення комісії - 48 433 грн 40 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 серпня 2014 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 скасовано, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2013 року залишено без змін.

За заявою представника позивача від 29 липня 2014 року виконавчі листи надіслано 29 жовтня 2014 року на адресу позивача.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Тобто, як визначено законом, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково тільки у разі помилкової видачі такого виконавчого листа, або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником, чи з інших причин.

Згідно з п. 4 додаткової угоди № 3 від 03 липня 2015 року до кредитного договору від 03 жовтня 2008 року № 991-пк-2008, викладено графік зниження розміру заборгованості у новій редакції ( додаток № 1).

Однак, текст додаткової угоди не містить жодних застережень про те, що позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовляється від стягнення боргу за судовим рішенням, або визнає його погашеним чи анульованим, тощо.

У даному випадку борг заявником не відшкодовано, і банк не згоден визначати інший порядок погашення боргу, оскільки згідно з укладеною угодою не відмовився від примусового стягнення боргу і самостійно не відкликав цей виконавчий лист.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік