Справа № 591/8283/15-ц
Провадження № 2/591/410/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі судового засідання Кальченко М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_2 Раджабалійовича-Огли про відшкодування шкоди, завданої підприємству, -

В С Т А Н О В И В :

30.11.2015 року позивач ОСОБА_3 підприємство «Південна залізниця» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач ОСОБА_2 знаходиться з позивачем у трудових відносинах з 06.12.1995 року, а з 14.03.1996 року працював провідником пасажирських вагонів у відокремленому підрозділі «Сумська вагонна дільниця» ДП «Південна залізниця» до 03.07.2015 року, а 03.07.2015 року був переведений у тому ж підрозділі на роботу, не повязану з обслуговуванням пасажирів.

За час роботи відповідач неодноразово здавав іспити та систематично проходив інструктажі щодо недопущення перевезення безквиткових пасажирів.

Під час роботи в якості провідника пасажирських вагонів у червні 2015 року відповідач був направлений на обслуговування поїзду № 19/20 сполученням «Суми-Харків-Москва». 18.06.2015 року під час перевірки інструкторами Бєлгородської вагонної дільниці на станції Бєлгород РФ поїзду № 19/20 сполученням «Суми-Харків-Москва» було виявлено перевезення 7 безквиткових пасажирів, які проїжджали територією РФ від станції Наумовка до станції Бєлгород у вагоні № 8, який обслуговував відповідач, про що складений акт ф. ЛУ - 4 А 031864.

За вказане порушення відповідач наказом позивача від 03.07.2015 року був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Позивач зазначає, що у серпні 2015 року до ДП «Південна залізниця» надійшов рахунок ВАТ «ФПК» РФ № 109 від 13.07.2015 року на суму 1400,00 швейцарських франків та Перелік актів, складених на працівників поїзних бригад Південної залізниці, що допустили перевезення безквиткових пасажирів у червні 2015 року.

Між державами учасниками СНД, в тому числі Україною та РФ, укладено «Соглашение об экономической ответственности за провоз безбилетных пассажиров, излишней ручной клади, неоформленного багажа, грузобагажа и не передачу для реализации мест в пассажирских поездах», пунктом 5.1 якого передбачено, що за провіз кожного безквиткового пасажиру залізниця формування поїзду несе відповідальність перед залізницею слідування поїзду, контролюючими особами якої виявлено факт порушення.

П.2.1 цієї угоди передбачено, що підставою для економічної відповідальності залізниці є акт, складений ревізорами, які здійснюють перевірку потягу. П.3.1 передбачено, що провіз кожного безквиткового пасажира залізниця формування потягу несе відповідальність перед залізницею слідування потягу, контролюючими особами якої виявлено факт порушення. Розмір відповідальності складає подвоєну вартість квитка без вартості плацкарти, розрахованої по Міждержавному пасажирському тарифу за всю відстань слідування потягу по території державної залізничної адміністрації, на якій виявлено факт порушень.

На підставі умов даного Соглашения з ДП «Південна залізниця» 31.08.2015 року стягнута сума 1800,00 шв. франків за перевезення безквиткових пасажирів, до складу якої включена і сума 1400 шв. франків, стягнутих з вини відповідача.

Внаслідок порушення трудових обовязків відповідачем позивачу була завдана шкода в розмірі 1400 шв. франків, що в за офіційним курсом НБУ станом на 31.08.2015 року складає 30924,82 грн.

Посилаючись на норми ч. 1 ст. 1172 ЦК України, ст.ст. 130, 132 КЗпП України, позивач просить стягнути з відповідача, з вини якого заподіяно шкоду підприємству, завдану шкоду у розмірі середнього місячного заробітку відповідача в сумі 3601,01 грн.

В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив замінити позивача ДП «Південна залізниця» його правонаступником ПАТ «Українська залізниця» (а.с.38-39).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, надав письмові заперечення (а.с.29-30), суть яких зводиться до наступного. Відповідач вказує, що після припинення посадки на станції Харків, на українській митній території всі пасажири вагону № 8 потягу № 19/20 сполученням «Суми-Харків-Москва», де він був провідником, пройшли прикордонно-митну перевірку, безквиткових пасажирів в вагоні не було виявлено. Після чого поїзд був відправлений на митну територію РФ до станції Бєлгород без зупинок, в тому числі без зупинки і на станції Наумівка. Коли поїзд прибув о 23-38 годині до станції Бєлгород, до вагону №8 зявились представники прикордонно-митної служби РФ та почали перевірку, а відповідач, як провідник, супроводжував їх. Потім він побачив у вагоні двох ревізорів Бєлгородської дільниці, і в цей момент по вагону проходили раніше невідомі йому особи, і цих осіб ревізори зафіксували як безквиткових пасажирів.

Відповідач зазначає, що ревізори не зясовували підстави появи у вагоні № 8 невідомих осіб, і всі вказані невідомі особи в подальшому вільно покинули вагон № 8, так як ніхто з них не був пасажиром вагону. Це могли бути особи, що міняють гроші, продавці продуктів, товарів, мобільних карт, які постійно ходять з одного вагону до іншого, без дозволу провідників.

Відповідач посилається на те, що ревізори під час перевірки діяли образливо та неадекватно, можливо перебували в нетверезому стані, вимагали у відповідача хабара. Він відмовився, тому інспектори склали акт.

Відповідач вказує, що з актом він ознайомився, але відмовився його підписувати, так як вважає, що акт складений незаконно, безпідставно та не відповідає вимогам діючих правил та інструкцій. Відповідач вважає, що ревізори Бєлгородської вагонної дільниці порушили вимоги п. 35 абзацу 2 Регламенту організації супроводження пасажирських поїздів міжнародного сполучення інструкторами проїзних бригад при слідуванні по території Російської Федерації, яким визначено, що до перевірки проїзних документів пасажирів в спальних вагонах далекого і місцевого сполучення слід приступати через 30 хвилин після відправлення поїзда з станції формування або обороту поїзда. В порушення цього пункту перевірка проводилась під час митного контролю, зупинки поїзду.

Крім того, в судовому засіданні відповідач пояснив, що він заперечує проти позову також з тих підстав, що керівництво Південної залізниці без належної перевірки погодилось із застосуванням економічних санкцій за актом ф. ЛУ - 4 А 031864, не проводячи перевірку достовірності та законності цього акту.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з ПАТ «Українська залізниця» з 06.12.1995 року, а з 14.03.1996 року працював провідником пасажирських вагонів у відокремленому підрозділі «Сумська вагонна дільниця» ДП «Південна залізниця» до 03.07.2015 року.

З графіку чергувань провідників вагонів потягу № 798/19/20/797 сполученням «Суми-Харків-Москва», вбачається, що ОСОБА_2 перебував у рейсі з 18.06.2015 року по 20.06.2015 року (а.с. 46).

З маршруту № 12225 поїзної бригади потягу № 798/19/20/797 сполученням «Суми-Харків-Москва» вбачається, що 18.06.2015 року - 20.06.2015 року ОСОБА_2 як провідник в складі поїзної бригади обслуговував вагон № 8 вказаного потягу (а.с. 49).

Копією акта від 18.06.2015 року № А031864 ВАТ «Федеральна пасажирська компанія» Центру внутрішнього контролю і аудиту Північно-Західного регіонального відділення Відділу пасажирських поїздок (вагонна дільниця Бєлгород) підтверджено факт перевезення семи безквиткових пасажирів у вагоні № 8 потягу № 19/20 сполученням «Суми-Харків-Москва» на дільниці НаумовкаБєлгород ( а.с.44-45).

Маються копії письмових пояснень пяти безквиткових пасажирів (а.с. 55-57).

Протоколом від 24.06.2015 року засідання комісії з розгляду актів та скарг, складених на порушення, які скоєні працівниками поїзних бригад на шляху прямування при начальнику дільниці, підтверджується факт з'ясування обставин під час перевірки 18.06.2015 року на станції Бєлгород потягу № 798/19/20/797 сполученням «Суми-Харків-Москва». Так, комісія зазначила, що по ст. Бєлгород працівниками ЛНБІ тб АТ «ФПК» виявлено, що у вагоні № 8 провідник ОСОБА_2 допустив перевезення семи безквіткових пасажирів від ст. Наумівка до ст. Бєлгород в салоні вагона на місцях № 21, 29, 33, 34, 35, 37, 39. Безквиткові пасажири від оплати проїзду відмовились. Втрата доходів АТ «ФПК» від ст. Наумівка до ст. Бєлгород складає 3829 руб. Зазначено інформацію про прізвища, серію та номер паспортів безквиткових пасажирів. Старший провідник та провідник вагона № 8 від надання письмових пояснень інструкторам та підпису акта відмовились. Складено акт ЛУ-4 А031864 від 18.06.2015 року (а.с.42).

За наслідками засідання комісії, за порушення п.8.2.1 Інструкції провідника пасажирських вагонів № ЦЛ-0038, що виразилася у перевезенні семи безквиткових пасажирів, вирішено: провіднику пасажирських вагонів ОСОБА_2 оголосити догану та перевести на посаду, не повязану з обслуговуванням пасажирів. Здійснити утримання суми економічної відповідальності у встановленому законодавством України порядку із заробітної плати ОСОБА_2 (а.с.43).

Наказом ДП «Південна залізниця» № 45 від 03.07.2015 року за порушення п.8.2.1 Інструкції провідника пасажирських вагонів № ЦЛ-0038, що виразилася у перевезенні семи безквиткових пасажирів, провіднику пасажирських вагонів ОСОБА_2 оголошено догану та згідно поданої заяви він переведений на іншу роботу, не повязану з обслуговуванням пасажирів (а.с. 65-66).

Цим же наказом головному бухгалтеру надано розпорядження після надходження економічної відповідальності за перевезення семи безквиткових пасажирів, згідно акту ЛУ-4 А № 031864 від 18.06.2015 року здійснити утримання суми цієї відповідальності у встановленому законодавством України порядку із заробітної плати ОСОБА_2 ( а.с.65-66).

З копії наказу № 45 від 03.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 ознайомлений під розпис з наказом в цей же день 03.07.2015 року, зазначивши, що з доганою не згоден (а.с.66).

В суді відповідач пояснив, що наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності він не оскаржував.

Центром внутрішнього контролю та аудиту ВАТ «ФПК» виставлено рахунок №109 від 13.07.2015 року за перевезення семи безквиткових пасажирів з Південної залізниці на користь ВАТ «Российские железные дороги» 1400 шв.франків згідно акту № А031864 від 18.06.2015 року (а.с. 16,17).

Щодо вказаного рахунку №109 від 13.07.2015 року головним інженером пасажирської служби Південної залізниці повідомлено до Державного підприємства «Український державний розрахунковий центр міжнародних перевезень», що акт А № 031864 від 18.06.2015 року правомірний. За перевезення семи безквиткових пасажирів провідник пасажирських вагонів ОСОБА_2 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та переведений на роботу, не повязану з обслуговуванням пасажирів (а.с.18).

Держави-учасники СНД, в тому числі й Україна, уклали « Соглашение об економической ответственности за провоз безбилетных пассажиров, излишней ручной клади, неоформленного багажа, грузобагажа и непередачу для реализации мест в пассажирских поездах» (а.с.7-14).

ОСОБА_4 передбачає економічну відповідальність та порядок оформлення документів у випадках перевезення безквиткових пасажирів поїзними бригадами однієї залізниці на території іншої залізниці.

Пунктом 1.2 «Соглашения» передбачено, що економічна відповідальність залізниць при здійсненні пасажирських перевезень встановлена в тому числі і за провіз безквиткових пасажирів (а.с.7)

Пунктом 4.1, 4.2 «Соглашения» визначено, що при виявленні порушення контролюючі особи складають акт відповідно форми.

Пунктом 4.3 «Соглашения» визначено, що акт є підставою для виставлення сум економічної відповідальності (а.с. 10).

Згідно п.п. 6.2, 6.3, 6.4 «Соглашения», залізниця, працівниками якої були оформлені акти, направляє на залізницю, що допустила порушення, перелік актів та рахунок для сплати. При підтвердженні порушення залізницею рахунок акцептується та включається у сальдову відомість або бухгалтерську виписку. Залізниця, яка допустила правопорушення в 2-х місячний строк з моменту отримання матеріалів (акт, рахунок) про відповідальність за перевезення безквиткових пасажирів, зобов'язана розглянути надані матеріали та в разі відмови направити залізниці, яка оформила акт, обґрунтовану відмову. Якщо залізниця на протязі цього строку не надасть обґрунтовану відмову, сума, яка виставлена вважається акцептованою. Акцептовані рахунки включаються до сальдової відомості чи бухгалтерську виписку (а.с. 11).

Судом не приймаються до уваги заперечення ОСОБА_2 про те, що він свої службові обовязки не порушував і не має відношення до перевезення семи безквиткових пасажирів у вагоні №6 вищевказаного потягу, оскільки на станціях зупинки поїзда по вагонам ходять особи, що міняють гроші, продавці продуктів, товарів, мобільних карт, які постійно переміщуються з одного вагону до іншого, без дозволу провідників.

Такі твердження ОСОБА_2 спростовуються вимогами «Інструкції провідника пасажирських вагонів № ЦЛ-0038», «Інструкції для провідника пасажирського вагона міжнародного сполучення» та «Правил перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України», де зазначено, що провідник відповідає за вагон, слідкуючи за станом внутрішнього обладнання, санітарним станом, перевезення пасажирів, йому забороняється допускати у вагон сторонніх осіб, безквиткових пасажирів.

Пояснення ОСОБА_2 з приводу того, що акт складено неадекватними особами в стані алкогольного спяніння, не підтверджені будь-якими доказами у справі.

Посилання відповідача на незгоду з актом ЛУ-4 А № 031864 від 18.06.2015 року, незаконність цього акту, а також незаконність наказу № 45 від 03.07.2015 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності суд не приймає до уваги, оскільки з наказом відповідач був ознайомлений під розпис в день його винесення і не вжив жодних дій щодо оскарження даного наказу в установленому порядку.

Відповідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Повідомленням № 4758 від 10.09.2015 року з рахунків Південної залізниці була утримана сума 1800 шв.франків за безквиткове перевезення пасажирів, в які включена сума 1400 шв.франків та стягнута з залізниці внаслідок порушення посадових обов'язків провідником пасажирських вагонів ОСОБА_2 ( а.с.19).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2, який працював провідником вагону потягу № 798/19/20/797 сполученням «Суми-Харків-Москва», що є потягом міжнародного сполучення, допустив порушення п.8.2.1 Інструкції провідника пасажирських вагонів № ЦЛ-0038, що виразилася у перевезенні семи безквиткових пасажирів, що стало наслідком сплати Південною залізницею у якості економічної санкції 1400 шв. франків, що складає 30 924,82 грн.

Ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно вимог ст.130, ч.1 ст.132 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. За шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Згідно зі статтею 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судовому розгляду підлягають заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди в розмірі, що не перевищує середній місячний заробіток, якщо відшкодування не може бути проведене за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу шляхом відрахування із заробітної плати.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не погоджується на відшкодування шкоди у розмірі, який заявлений позивачем, тобто в добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати шкоду, завдану підприємству.

Розмір середнього заробітку відповідача, згідно довідки-розрахунку, складає 3601,01 грн. (а.с. 20).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

.

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_2 Раджабалійовича-Огли про відшкодування шкоди, завданої підприємству задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 Раджабалійовича-Огли на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в рахунок відшкодування шкоди, завданої підприємству у розмірі 3601,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 Раджабалійовича-Огли на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір у розмірі 1218 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

СУДДЯ