АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/825/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23 Кіхтенко Н. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівБондаренка С. І. , Новікова О. М.
при секретаріЛитвин-Восколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, Корсунь-Шевченківської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача СТОВ «А.Ф.Злагода» про стягнення орендної плати за використання земельного паю, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_6 пред'явила позов до Виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області , Корсунь-Шевченківської РДА про стягнення орендної плати за використання земельного паю . В обґрунтування свої вимог вказувала, що вона в порядку спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 являється власником ? частини прав на земельну частку (пай). Спадщину після смерті батька позивачка прийняла. Спадкова справа була заведена 30.07.2007 року, проте свої спадкові права позивачка оформила лише в 2015 році.

Зазначену земельну частку (пай) з 2008 року по 2015 рік було включено до нерозподілених та не витребуваних паїв, а тому було передано в оренду СТОВ « А.Ф. Злагода» .

Поскільки земельна ділянка перебувала у користуванні СТОВ «А.Ф. Злагода» позивач звернулася до товариства із заявою про виплату орендної плати за попередні роки, на яку їй повідомили, що орендна плата за минулі роки виплачувалася органу місцевого самоврядування - Зарічанській сільській раді на підставі договору оренди, укладеного між СТОВ «А.Ф. Злагода» та Корсунь-Шевченківською районною державною адміністрацією. Зарічанська сільська рада відмовила у виплата коштів за земельну частку (пай). Тому ОСОБА_6 просила суд стягнути із виконавчого комітету Зарічанської сільської ради на її користь орендну плату за користування земельною ділянкою (паєм) в сумі 3 513 грн.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.12.2015 року співвідповідачами притягнуті Зарічанська сільська рада і Корсунь-Шевченківська райдержадміністрація.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до ВК Зарічанської сільської ради, Зарічанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району, Корсунь-Шевченківської РДА про стягнення орендної плати за використання земельного паю відмовлено через відсутність законних підстав для задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як незаконне, необґрунтоване, ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права , а по справі ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підстава:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7, яку померлий успадкував після смерті своєї матері - ОСОБА_8, земельну ділянку, що перебувала у колективній власності КСП «Родина» с. Заріччя, розміром 2.02 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі.

ОСОБА_6 спадщину після смерті батька прийняла, але свої спадкові права оформила лише у березні 2015 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2015 року.

02 квітня 2015 року позивачка оформила право власності на виділену в натурі ( на місцевості) ? частку земельної ділянки (паю) загальним розміром 4.8489 га., що підтверджується свідоцтвом про право власності на не рухоме майно.

Вказана земельна ділянка в період з 2008 року по 2015 рік була включена до нерозподілених та не витребуваних паїв, тобто таких, по яких особа, якій належить право на земельну ділянку частку (пай), його не реалізовує. Тому пай було передано в оренду Корсунь-Шевченківською РДА СТОВ «А.Ф.Злагода» і орендна плата за 2013-2015 роки була перерахована на рахунок Зарічанської сільської ради. Всього було перераховано 7 026 грн.

Згідно із статтею 13 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) » нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Згідно з пунктом 12 перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межам населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади, тобто відповідні державні адміністрації.

В той же час, у випадках, коли земельна ділянка є не витребуваною, відповідно до пункту 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 22, нерозподілені ( не витребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Таким чином, Зарічанська сільська рада на законних підставах отримувала орендну плату за не витребувану земельну ділянку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вказана норма закону передбачає час виникнення права на спадщину, а не час виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини.

Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 постанови від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності на інших правових прав» роз'яснив, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право ( об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Державна реєстрація права власності проведена 31.03.2015 року.

З цього часу у позивачки виникло право власності на успадковану земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте позивачка такий обов'язок не виконала.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2016 року відхилити, а рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :