АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/6946/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2106/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Карпусь С.А.

суддів: Федорової Н.О., Ярмолюка О.І.

секретаря Шевчук Ю.Г.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, представника Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду від 26 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області про визнання правочину недійсним, витребування майна, зняття автомобіля з реєстрації та поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Хмельницькій області про визнання правочину недійсним, витребування майна, зняття автомобіля з реєстрації та поділ майна подружжя. На обґрунтування позову зазначав, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2004 року по 16 червня 2015 року, під час якого за спільні кошти придбали у спільну власність легковий автомобіль Toyota Corolla, 2008 року випуску, д.н. ВХ 0853АС, обємом двигуна 1,6, який 02 жовтня 2014 року був оформлений на ОСОБА_3.

Під час розгляду іншої справи за його позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, йому стало відомо, що 29 квітня 2015 року ОСОБА_3 відчужила вказаний автомобіль на користь ОСОБА_6 із залишенням за собою права керування, що на його думку вчинено з метою виключення автомобіля із загальної маси спільно нажитого майна подружжя, яке б підлягало поділу. Відчуження автомобіля було здійснено ОСОБА_3 без

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Провадження № 22-ц/792/2106/16

Доповідач Карпусь С.А. Категорія № 48

його відома та згоди як співвласника.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 не мала права відчужувати спільний автомобіль без його письмової згоди, просив визнати недійсним правочин від 29 квітня 2015 року з відчуження ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 легкового автомобіля Toyota Corolla, 2008 року випуску, д.н. ВХ 0853АС, обємом двигуна 1,6 та зобовязати Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Хмельницькій області скасувати державну реєстрацію зазначеного автомобіля, оформлену 29 квітня 2015 року на ОСОБА_6.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово уточнював та збільшував позовні вимоги та остаточно просив:

- визнати недійсним правочин з відчуження ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 легкового автомобіля Toyota Corolla, 2008 року випуску, сірого кольору, д.н. ВХ 0853АС, обємом двигуна 1,6, оформлений 29 квітня 2015 року;

- витребувати такий автомобіль зареєстрований 17.11. 2015 року у ОСОБА_7В;

- зобовязати Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області скасувати державну реєстрацію легкового автомобіля Toyota Corolla, 2008 року випуску, сірого кольору, д.н. ВХ 5951ВТ, обємом двигуна 1,6, оформлену 17 листопада 2015 року на ОСОБА_7, технічний паспорт СХТ№616901 від 17.11.2015 року та на ОСОБА_6, яка була здійснена 29 квітня 2015 року за державним №ВХ0853АС;

- визнати за ним право власності на 1/2 частини легкового автомобіля Toyota Corolla, 2008 року випуску, сірого кольору, д.н. ВХ 0853АС, обємом двигуна 1,6, залишивши право власності 1/2 частини за відповідачкою ОСОБА_3;

- присудити йому легковий автомобіль як неподільну річ з компенсацією на користь ОСОБА_3 1/2 частини ринкової вартості автомобіля в сумі 30 тис. грн..

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду від 24 грудня 2015 року замінено неналежного відповідача УДАІ УМВС України в Хмельницькій області належним Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області.

Ухвалою суду від 15 березня 2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_7.

Ухвалою цього суду від 8 квітня 2016 року накладено арешт на спірний транспортний засіб.

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 26 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що спірним автомобілем, який був придбаний під час шлюбу, дружина розпорядилась на власний розсуд, без згоди позивача, кошти від продажу були використані нею не в інтересах сімї і з цих підстав позивач має право на отримання грошової компенсації вартості майна в розмірі ? частини, проте він з такими вимогами до суду не звертався.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі. Він посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Судом помилково застосовано до спірних правовідносин положення ст. 218 ЦПК та п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», які не стосуються предмету позову.

ОСОБА_3 відчужила транспортний засіб без його письмової згоди як співвласника та без його відома. У нього не було наміру продавати автомобіль.

Від ОСОБА_7 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому вона просить відхилити апеляційну скаргу, залишивши рішення місцевого суду без змін.

ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи.

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених.

ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_4 та представник Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області ОСОБА_5 з апеляційною скаргою не погодились.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 2004 року по 16 червня 2015 року сторони 01 жовтня 2014 року придбали легковий автомобіль Toyota Corolla, 2008 року випуску, сірого кольору, д.н. ВХ 0853АС, право власності на який згідно з довідкою-рахунком № ВІА 758681 від 01.10.2014 року було зареєстровано за ОСОБА_3.

29 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу вказаного транспортного засобу, який оформлено в ПП «Небосвіт» з видачею довідки-рахунку серії ВІА № 916317.

17 листопада 2015 року ОСОБА_6 відчужив цей транспортний засіб ОСОБА_7., про що укладено договір купівлі-продажу в ПП «Небосвіт» з видачею довідки-рахунку серії ААЕ № 950255.

ОСОБА_1 не давав письмової згоди ОСОБА_3 на відчуження транспортного засобу.

ОСОБА_3 не надала доказів, що виручені від продажу транспортного засобу кошти були використані в інтересах сімї.

За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана у письмовій формі.

Однак, відповідно до положень ч. ч. 1,2 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо - відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна зі сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Як роз'яснено у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядженням майно, що є у спільній сумісній власності подружжя, вже не діє. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (п. 30 Постанови).

Отже, законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року (справа № 6-7цс15), яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Згідно з положенням ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивачем не заявлялись вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на його користь грошової компенсації ? частини вартості відчуженого не в інтересах сімї спільного майна, суд першої інстанції правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області про визнання правочину недійсним, витребування майна, зняття автомобіля з реєстрації та поділ майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Крім того, у відповідності до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Як вбачається зі змісту довідки-рахунок виданої ОСОБА_6, 29 квітня 2015 року ПП «Небосвіт» продало йому легковий автомобіль Toyota Corolla. З іншої довідки- рахунок виданої ОСОБА_7 слідує, що 17 листопада 2015 року ПП «Небосвіт» продало їй цей же транспортний засіб.

Однак звертаючись до суду з даним позовом, позивач не вказав ПП «Небосвіт» в позовній заяві та не звертався до суду з клопотанням про залучення його до участі в справі в якості співвідповідача.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_9

Суддя /підпис/ ОСОБА_10

Суддя /підпис/ ОСОБА_11

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь