Справа № 226/3734/15-ц
Cправа № 2/226/68/2016
і м е н е м У к р а ї н и
5 лютого 2016 року м.Димитров
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого суддi Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Мітюхіної О.В.,
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_2,
відповідач ОСОБА_3 (не з'явився),
третя особа представник Димитровської міської ради
Донецької області Інякіна О.В., (не з'явилася),
розглянувши заочно у вiдкритому судовому засiданнi в місті Димитров Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 18.10.2012 р. та свідоцтвом про спадщину її визнано власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. З 1991 р. в даній квартирі зареєстровано її брата ОСОБА_3. Відповідач періодично проживав за місцем реєстрації до липня 2011 р. З липня 2011 р. відповідач в даній квартирі не мешкає, особистих речей належних відповідачу в квартирі не має. Відповідач квартирою не цікавиться і житлово-комунальні послуги не сплачує. На даний час вона сплачує комунальні послуги, що нараховуються на кількість зареєстрованих осіб, що створює для неї додаткові матеріальні труднощі. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку у паспортному столі Державної міграційної служби у м. Димитров Донецької області.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Додала, що її брат пішов з дому, де він був зареєстрований слідом за своєю цивільною дружиною, з якою конфліктувала її мати. У червні 2012 року її мати померла, брат був на похованні. До будинку він не повертався, з якої причини їй невідомо. Брата вона бачила ще один раз влітку 2014 року, коли він приходив просити у неї матеріальної допомоги, вона йому відмовила. Він не порушував питання про проживання у квартирі, в якій він зареєстрований, він лише просив гроші. Де зараз її брат їй невідомо, можливо живе десь у наступної співмешканки. Речей, які б належали братові у квартирі немає. Вона бажає продати цю квартиру, для чого розмістила оголошення на сайті «ОЛХ» і вже один раз приходили потенційні покупці, але коли мова зайшла про зареєстровану у будинку особу, їй запропонували вирішити питання про зняття його з реєстрації, а тоді вже буде рішення про покупку чи ні квартири. Саме для того, щоб вона мала можливість продати належну їй квартиру, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право проживання в даній квартирі.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні від відповідача до суду не надходило.
Представник третьої особи Димитровської міської ради до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечував.
Враховуючи, що відповідач двічі належним чином повідомлений про час та місце розгляду стосовно нього цивільної справи, позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи у заочному провадженні, суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача.
Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованими значиться: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.10-13).
Згідно з рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 18.10.2012 р. ОСОБА_3 усунено від права на спадкування за законом. (а.с. 3).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори 20.07.2013 року, спадкоємцем майна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є її дочка ОСОБА_2 на яку видано це свідоцтво і спадщина відповідно до якого складається з: квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5).
Згідно з актом Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 01.12.2015 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1, але не проживає з 2011 року по теперішній час (а.с. 14).
Факт відсутності у місці реєстрації відповідача ОСОБА_3 з 2012 року підтверджено у судовому засіданні також свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які проживають по сусідству з позивачем, добре знайомі з позивачем та відповідачем та впевнено визначились із тривалістю відсутності відповідача ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації - більше чотирьох років. Їм невідома причина, з якої відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, місце його теперішнього проживання.
Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей, та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.
Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
При з'ясуванні відсутності відповідача ОСОБА_3 у квартирі, належній позивачу, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідач не користувався спірною квартирою та був відсутнім, як встановлено судом у судовому засіданні, принаймні з червня 2012 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеною квартирою, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою номер АДРЕСА_1
В той же час суд вважає, що позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання. Крім того, державна міграційна служба не є відповідачем по справі.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 150 ЖК України, ст..ст. 386, 405 Цивільного кодексу України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т.О.Коваленко