Справа № 381/285/16-ц Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/2978/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 15.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Антоненко В.І., Лащенка В.Д.

при секретарі: Воробей В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив змінити розмір аліментів з 1/3 частини усіх видів його доходу на 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно рішення апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2012 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи з 21 червня 2012 року. Станом на 29 грудня 2015 року у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів.

Зазначав, що на час подачі позову він не має постійного місця роботи, а тому ВДВС нараховує аліменти виходячи з середньомісячної заробітної плати по м.Фастів та Фастівському районі, з яких 1/3 частки складає 1 326 грн. щомісячно. Крім того, 22 червня 2013 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5, від якого в них 15 жовтня 2013 року народилась дочка ОСОБА_6, яка також перебуває на його утриманні. Враховуючи викладене, а саме: зміну свого матеріального і сімейного стану позивач вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав на підтвердження заявлених позовних вимог належних доказів, які свідчать про зміну і погіршення його матеріального становища, а саме: що він є особою, яка не працевлаштована, немає офіційного та постійного заробітку, що він здійснює виплати на доньку ОСОБА_1.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 Сімейного кодексу України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 143цс13 від 5 лютого 2014 року з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів рішення Фастівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 600 грн. на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, 26.12.2012 року скасовано в частині розміру аліментів і прийнято нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості від 29 грудня 2015р року, заборгованість по сплаті аліментів відсутня, існує переплата на суму 603,95 грн. (а.с. 11).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців відсутні відомості у ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, щодо ОСОБА_2 за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня інформація про доходи (а.с. 14).

Також встановлено, що 22 червня 2013 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8) і від цього шлюбу у них 15 жовтня 2013 року народилась дочка ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

Встановивши вказані обставини справи, з врахуванням предмету та правових підстав позову, доказів, наданих сторонами на підтвердження заперечення позову, норм права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для зміни способу присудження аліментів із частки від доходу батька на стягнення у твердій грошовій сумі.

Позивач не довів свого позову, що є його обов»язком відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України.

За таких обставин рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд не врахував поданих позивачем доказів про зміну матеріального і сімейного стану, а саме: відсутність офіційного працевлаштування, отримання нерегулярного мінливого доходу, необхідність надавати утримання також і іншій малолітній дитині, яка народилась 15 жовтня 2013 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як суд дав оцінку вказаним доказам.

Так, у рішенні суду зазначено, що позивачем не надано належних доказів зміни матеріального становища, а саме, що він є особою, яка не працевлаштована і немає постійного офіційного заробітку, немає доказів погіршення стану здоров»я та доказів неможливості сплати аліментів у визначеному судом розмірі.

Так, дійсно із копії трудової книжки на ім.»я ОСОБА_2 вбачається, що 30.12.2014 року він звільнений з посади охоронника ПП «ОСОБА_9 Безпека» за власним бажанням. Інших записів про працевлаштування немає.

Проте позивачем не надано доказів того, що він є зареєстрованим безробітним і стоїть на обліку у центрі зайнятості.

Так, відповідно до ст..1 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи;

Позивачем також не надано доказів зміни щомісячного доходу (заробітку).

Докази зміни сімейного стану: повторний шлюб та народження від цього шлюбу 15 жовтня 2013 року доньки ОСОБА_8 оцінені судом в сукупності з іншими доказами і обґрунтовано відхилені.

Інші доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права підлягають відхиленню і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилнти.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: