У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Закропивного О.В.,Хопти С.Ф.,
Черненко В.А., Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» до ОСОБА_6 про стягнення цільового внеску, за касаційною скаргою обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОК «ЖБК Енергетик» звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є асоційованим членом ОК «ЖБК «Енергетик», проте всупереч вимогам Закону України «Про кооперацію» та статуту ОК «ЖБК «Енергетик» не виконує рішення загальних зборів ОК «ЖБК «Енергетик» № 64 від 16 лютого 2015 року та № 65 від 06 травня 2015 року, згідно з якими відповідач мала сплатити на користь кооперативу цільовий внесок в розмірі 166 920 грн до 30 травня 2015 року.

Посилаючись на те, що зазначене рішення про сплату спірного цільового внеску ОСОБА_6 не виконала, а сплата внеску спрямована на погашення кредитів, які ОК «ЖБК Енергетик» отримав у фінансових установах у 2008, 2010 та 2014 роках для будівництва житлового будинку, тобто в інтересах останньої, позивач просив суд стягнути суму внеску в розмірі 166 920 грн на його користь з відповідача.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОК «ЖБК Енергетик», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є асоційованим членом ОК «ЖБК «Енергетик».

Загальними зборами членів кооперативу прийняті рішення від 16 лютого 2015 року та від 06 травня 2015 року, якими вирішено питання щодо необхідності сплати, зокрема ОСОБА_6, цільового внеску в розмірі 166 920 грн до 30 травня 2015 року для погашення кредиторської заборгованості за витратами кооперативу на незавершений будівництвом багатоквартирний будинок у АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду із позовом, ОК «ЖБК «Енергетик» вказував на те, що зазначеними рішеннями загальних зборів членів кооперативу встановлено невиконання відповідними членами кооперативу, зокрема ОСОБА_7, обов'язку щодо сплати спірних сум цільових внесків, які мають бути зараховані на витрати з будівництва визначеного будинку, атакож цими рішеннями встановлена відповідальність за невиконання указаного обов'язку, зокрема, стягнення таких цільових внесків з учасників кооперативу.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що за своєю правовою природою обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності і до видів діяльності ОК «ЖБК Енергетик» не може відноситись діяльність з будівництва будинків, а зазначені рішення кооперативу в частині зобов'язання відповідача сплатити цільовий внесок для погашення кредиторської заборгованості по витратах кооперативу на будівництво житлового будинку є неправомірними, оскільки суперечать положенням Закону України «Про інвестиційну діяльність», у зв'язку із чим позовні вимоги про стягнення таких внесків з відповідача задоволенню не підлягають.

Проте, повністю з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржені судові рішення не відповідають з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій (ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність»)

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об'єктів визначаються виключно законами.

Для проведення господарської діяльності, яка підлягає ліцензуванню, учасники інвестиційної діяльності повинні одержати відповідну ліцензію, що видається в порядку, встановленому законодавством (ч. 3 ст. 8 Закону «Про інвестиційну діяльність»).

Однак, судами встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_6 є асоційованим членом ОК «ЖБК «Енергетик», який утворений засновниками на добровільних засадах, шляхом об'єднання фізичних і юридичних осіб з метою забезпечення житловими та іншими приміщеннями членів і асоційованих членів кооперативу, а також членів їх сімей шляхом будівництва на визначених земельних ділянках за кошти членів та асоційованих членів кооперативу і для наступної експлуатації та управління цими будівлями, у відповідності до ЦК України, Закону України «Про кооперацію», іншими чинними нормативно-правовими актами України (п. 1.1 статуту ОК «ЖБК «Енергетик»).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» (надалі-Закон), в редакції, який діяв на час укладення договорів про пайову участь, обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Згідно з п. 3.1 статуту ОК «ЖБК «Енергетик» кооператив утворений та здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про кооперацію», інших нормативно-правових актів України та цього статуту.

Тобто, для вирішення спірних правовідносин поряд із положеннями чинного законодавства підлягають застосуванню також умови статуту ОК «ЖБК «Енергетик», зокрема щодо мети, завдань та діяльності указаного кооперативу, його прав і обов'язків, а також прав та обов'язків членів кооперативу.

Крім того, 21 березня 2008 року між ОК «ЖБК «Енергетик» та ОСОБА_7 укладено договір № 22 про пайову участь у будівництві житла, предметом якого є домовленість сторін про будівництвом кооперативом житлового будинку АДРЕСА_1 та об'єктів, зокрема, комунального і соціального призначення.

Загальні положення про договір визначені розділом ІІ книги п'ятої ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Умовами договору № 22 про пайову участь у будівництві житла, який укладений між сторонами та узгоджується з положеннями статуту ОК «ЖБК «Енергетик», передбачено зобов'язання сторін зокрема щодо здійснення передбачених договором розрахунків.

Невиконання такого зобов'язання, зокрема, ОСОБА_7 встановлено рішенням загальних зборів членів статуту ОК «ЖБК «Енергетик» від 06 травня 2015 року.

Згідно із презумпцією правомірності правочину, закріпленої положенням ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається із встановлених судами попередніх інстанцій обставин, станом на момент розгляду даної справи умови укладеного сторонами договору № 22 про пайову участь у будівництві житла, умови статуту ОК «ЖБК «Енергетик», яким урегульовано права та обов'язки сторін справи, та рішення загальних зборів членів статуту ОК «ЖБК «Енергетик» від 06 травня 2015 рокувідповідачем не оспорювались та не були визнані недійсними у передбаченому законом порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення цільового внеску та надаючи правову оцінку діяльності ОК «ЖБК «Енергетик» та відповідним домовленостям сторін, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційноїінстанції, вийшов за межі заявлених позивачем вимог та у порушення вимог ст.ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України, не врахував вказані вимоги норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановив та не перевірив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що відповідно до ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:О.В. Закропивний
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко
С.П. Штелик