Справа № 489/5189/15-ц
Номер провадження 2/489/655/16
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" (далі-позивач) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі-відповідачі) про стягнення боргу,

встановив

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що основним видом діяльності товариства є надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Кімната № 630 належить позивачу, в зазначеній кімнаті зареєстровані та проживають відповідачі на підставі укладеного договору на користування площею проживаючим в гуртожитку.

Посилаючись на те, що відповідачі не сплачували встановлену позивачем плату за проживання у гуртожитку у повному обсязі, позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у розмірі 2669,22 грн., 3% річних - 95,46 грн., інфляційні - 1135,26 грн. та судовий збір.

29.09.2015 до суду від відповідачів надійшли письмові заперечення проти позову. Зазначають, що позивачем неправомірно нараховувалась плата за проживання в гуртожитку в підвищеному розмірі. Просили відмовити в задоволенні позову.

15.02.2016 до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

ТОВ «Ніконджитбудсервіс» є власником 9068/10000 часток гуртожитку за адресою: Космонавтів, 128 у м. Миколаєві на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2005 року та з 2000 року по теперішній час є його балансоутримувачем.

ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, гуртожиток за адресою: вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" на праві спільної часткової власності. Основним видом діяльності ТОВ "Ніконджитбудсервіс" є надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

21.07.2003 між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір користування площею, проживаючими в гуртожитку ТОВ "НІКОНДЖИТБУДСЕРВІС", відповідно до якого наймач передав наймодавцю та членам його родини у строкове платне користування приміщення для проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 630 в м. Миколаєві.

Витрати за комунальні послуги входять до ставки плати за користування житловою площею та окремо плата за них не стягується (пункт 4.1 договору).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач не є виконавцем житлово - комунальних послуг в гуртожитку, має договори про надання деяких видів житлово комунальних послуг на гуртожиток в цілому.

Відповідно до розпоряджень ТОВ "НІКОНДЖИТБУДСЕРВІС" від 26.01.2012, 26.07.2013, 28.05.2014, 30.04.2015 позивачем встановлювалась (змінювалась) плата за проживання в гуртожитку на рівні собівартості комплексного обслуговування будинку. Оплата за електроенергію, водопостачання, водовідведення, природному газу включено в вартість оплати за проживання.

19.02.2012 за Вих. №18/1, 05.09.2013 за Вих. №310, 18.07.2014 за Вих. №382, 14.05.2015 за Вих. № 255 відповідачів було повідомлено про існуючу заборгованість, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові відправлення.

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 793 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Частиною 1 ст. 811 ЦК України передбачено, що договір найму житла укладається у письмовій формі.

ОСОБА_4 з п. 4 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208, гуртожитки підрозділяються на два види: для проживання одиноких громадян (жилі приміщення знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках); для проживання сімей (жилі приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні сімей). У гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян, при необхідності з дозволу виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради можуть бути виділені приміщення для проживання сімей.

З матеріалів справи вбачається, що гуртожиток за адресою: вул. Космонавтів, 128, в м. Миколаєві дотепер має статус «для одиноких громадян». Проте, відповідачі проживають у приміщеннях, що знаходяться у їх відособленому користуванні.

Відповідно до ст. ст. 759, 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

ОСОБА_4 умов договору відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за проживання у гуртожитку за встановленими ставками (п. 2 договору). Плата за користування житловою площею здійснюється по встановленим ставкам (п. 4.1 договору).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості зв'язку з неналежним виконанням відповідачами обов'язків щодо своєчасного внесення плати за проживання у гуртожитку за встановленими ставками утворилась заборгованість за період 01.10.2012 по 30.10.2015 у розмірі 2811,41 грн.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідачі не в повному обсязі проводили оплату за надані послуги з урахуванням змінених тарифів. Невідповідність вказаних тарифів вимогам законодавства відповідачами не доведена.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 95,46 грн., та інфляційних нарахувань у розмірі 1135,26 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання представника відповідача на той факт, що позивач не є власником майна і не має повноважень щодо встановлення плати та вимоги плати з відповідачів спростовується договорами безоплатного користування від 07.04.2011 та 07.10.2013, а також договором від 21.06.2003, який сторони вважають чинним і таким, що дає відповідачам - право користування житлом, а позивачу право вимагати плату за користування.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

ОСОБА_4 зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, 01.05.1969 р. н., РНОКПП - особу не можливо однозначно ідентифікувати, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_2, 18.08.1974 р. н., РНОКПП - особу не можливо однозначно ідентифікувати, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, 28.01.1991 р. н., РНОКПП - особу не можливо однозначно ідентифікувати, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за користування кімнатою №630, розташованої в будинку - гуртожитку, за адресою: вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" в сумі 2811 (дві тисячі вісімсот одинадцять) грн. 41 коп.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" 3 % річних за прострочення грошового зобов'язання в сумі 95,46 грн., інфляційні втрати - 1135,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс" судовий збір у розмірі по 81,20 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв