Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом при визнання незаконним та скасування наказу Державного агентства рибного господарства України від 09 вересня 2013 року № 69-ТО «Про звільнення ОСОБА_1.» зі змінами, внесеними наказом Державного агентства рибного господарства України від 17 серпня 2016 року № 47-ТО «Про внесення змін до наказу Держрибагентства України від 09 вересня 2013 року № 69-ТО, поновлення його на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області з 10 вересня 2013 року, стягнення з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10 вересня 2013 року по день винесення судового рішення та стягнення з Державного агентства рибного господарства України моральної шкоди у розмірі 70 000 грн.

Вимоги мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 року у цивільній справі № 2604/25628/2012, допущеним до негайного виконання, яке набрало законної сили відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2013 року, його поновлено на роботі на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області.

Наказом Державного агентства рибного господарства України від 04 червня 2013 року № 52-ТО «Про поновлення ОСОБА_1.» та наказом від 05.06.2013 р. № 53-ТО щодо внесення змін до наказу № 52-ТО його поновлено на посаді заступника начальника з матеріально-технічного забезпечення Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, визнано таким, що приступив до роботи з 04 червня 2013 року та скасовано наказ Держрибагентства України від 03.10.2012 року № 90-к про його звільнення.

Однак вказані накази не відповідали рішенням судів, оскільки його було поновлено саме на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області. Тому зазначені накази не могли бути підставою вважати, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 року виконане. До такого висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у постанові від 25 лютого 2014 року у справі № 826/13345/13-а.

Державна виконавча служба України застосувала усі передбачені діючим законодавством засоби впливу з метою змусити боржника виконати судове рішення, однак змушена констатувати, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 року в частині поновлення його на роботі на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області не виконано та 10.06.2015 року спрямувала до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві подання про притягнення винних службових осіб Державного агентства рибного господарства України до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду та 10.06.2015 року закінчила виконавче провадження.

Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві 26.06.2015 року розпочате кримінальне провадження № 0007448 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за фактом невиконання посадовими особами Державного агентства рибного господарства України рішення суду про його поновлення на роботі, у якому досудове розслідування на даний час триває.

27 серпня 2016 року Державне агентство рибного господарства України надіслало на його адресу листа від 23.08.2016 року № 2-12.1-19/4500-16 «Щодо призначення та звільнення з посади», який він отримав 31 серпня 2016 року. До листа були додані копії наказу Державного агентства рибного господарства України від 17 серпня 2016 року № 48-ТО «Про внесення зміни до наказу Держрибагентства України від 04 червня 2013 року № 52-ТО» та наказу Державного агентства рибного господарства України від 17 серпня 2016 року № 47-ТО «Про внесення зміни до наказу Держрибагентства України від 09 вересня 2013 року № 69-ТО.

Вказаними наказами були внесені зміни до наказів Державного агентства рибного господарства України від 04.06.2013 року № 52-ТО «Про поновлення ОСОБА_1.» та від 09.09.2013 року № 69-ТО «Про звільнення ОСОБА_1.», а саме виключено з наказів слова «з матеріально-технічного забезпечення».

Таке звільнення з посади заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, яке фактично відбулось у серпні 2016 року, вважає незаконним, оскільки відбулось без дотримання відповідачем встановленої законом процедури та без жодних на те підстав.

Так, судячи з нумерації наказів від 17.08.2016 року про внесення змін відповідач спочатку вніс зміни в наказ від 09.09.2013 року № 69-ТО про його звільнення, оскільки відповідний наказ має номер 47-ТО, і тільки потім вніс зміни до наказу від 04.06.2013 року № 52-ТО про його поновлення, так як відповідний наказ має номер 48-ТО, через що його було звільнено з посади ще до того, як його на неї було поновлено, тому така ситуація є абсурдною.

Також спірним наказом зі змінами його було звільнено з посади заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, проте про жодну з обставин з якою закон пов'язує звільнення працівника з роботи за цією нормою закону у наказі про звільнення та змінах до нього не зазначено.

Крім того, за штатним розписом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на 2013 рік на момент його звільнення була наявна посада заступника начальника управління, яка не скорочувалася та існує по даний час, тому його звільнення саме з цієї посади є безпідставним та незаконним. Ще його було попереджено 14.06.2013 року про скорочення посади наступника начальника з матеріально-технічного забезпечення Управління, однак з урахуванням внесених відповідачем змін його було звільнено з посади заступника начальника управління та відсутні будь які підтвердження про його попередження за два місяці до звільнення - до 09.09.2013 року з вказаної посади. Також його звільнення з посади заступника начальника з матеріально-технічного забезпечення було погоджено листом від 16.07.2013 року Міністерства аграрної політики та продовольства України та листом від 22.07.2013 року Голови Київської обласної державної адміністрації. Разом з тим його звільнення з посади заступника начальника управління з Міністром аграрної політики та продовольства України не погоджувалось, як це передбачено Положеннями відповідачів. Також впродовж серпня-вересня 2016 року Державне агентство рибного господарства України не вжило жодних заходів щодо проведення з ним розрахунку у зв'язку зі звільненням та не внесені відповідні записи у трудову книжку.

Через незаконне звільнення просить стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 вересня 2013 року по 12 грудня 2016 року у розмірі 152 765 грн. 69 коп., відповідно складеного розрахунку.

Також внаслідок чергового вже п'ятого незаконного звільнення з роботи було порушено його законні права, в черговий раз принижено його перед колегами, підірвано його авторитет та ділову репутацію, що є підставою для відшкодування моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 70 000 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги та викладені у позові обставини.

Представник відповідача Державного агентства рибного господарства України Кулик В.Д. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на безпідставність вимог.

Представник відповідача Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача Державного агентства рибного господарства України, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 року, ухваленим у справі № 2604/25628/12, серед іншого, визнано незаконними та скасовано наказ голови Державного агентства рибного господарства України від 03.10.2012 року № 90-К і наказ начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 03.10.2012 року № 339/К та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області (надалі по тексту - управління, а.с. 13-26).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2013 року залишено без змін рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 року у частині визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с. 27-34).

На виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 року у справі № 2604/25628/2012 наказом Державного агентства рибного господарства України від 04.06.2013 року № 52-ТО та наказом Державного агентства рибного господарства України від 05.06.2013 року № 53-ТО щодо внесення змін до наказу Держрибагентства від 04.06.2013 р. № 52-ТО скасовано наказ Держрибагенства України від 03.10.2012 року № 90-К «Про звільнення ОСОБА_1.», поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника з матеріально-технічного забезпечення Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області з 03 жовтня 2012 року та наказано вважати позивача таким, що приступив до роботи з 04 червня 2013 року (а.с. 35, 36).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року у цивільній справі № 755/16173/13-ц, на яке йдеться посилання у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2014 року, визнано незаконними та скасовані вищевказані наказ Державного агентства рибного господарства України від 04.06.2013 року № 52-ТО «Про поновлення ОСОБА_1.» та наказ Державного агентства рибного господарства України від 05.06.2013 року № 53-ТО «Про внесення змін до наказу Держрибагентства від 04.06.2013 р. № 52-ТО «Про поновлення ОСОБА_1.» (а.с. 38, 42).

З пояснень учасників судового засідання, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2013 року вищезазначене рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року було скасоване.

Також судом безспірно встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2014 року у справі № 755/25589/13-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.07.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2014 року, серед іншого, було відмовлено ОСОБА_1 у визнанні незаконним та скасування наказу Державного агентства рибного господарства України від 09 вересня 2013 року № 69-ТО «Про звільнення ОСОБА_1.» зі змінами, внесеними наказом Державного агентства рибного господарства України від 13.02.2014 року «Про внесення змін до наказу Держрибагентства України від 09 вересня 2013 року № 69-ТО «Про звільнення ОСОБА_1.».

Відповідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

17 серпня 2016 року Державним агентством рибного господарства України з посиланням на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 року винесено наказ № 48-ТО «Про внесення зміни до наказу Держрибагентства від 04 червня 2013 року № 52-ТО» та наказ № 47-ТО «Про внесення зміни до наказу Держрибагентства від 09 вересня 2013 року № 69-ТО (а.с. 88, 89).

Вказаними наказами були внесені зміни до наказів Державного агентства рибного господарства України від 04.06.2013 року № 52-ТО «Про поновлення ОСОБА_1.» та від 09.09.2013 року № 69-ТО «Про звільнення ОСОБА_1.», а саме виключено з наказів слова «з матеріально-технічного забезпечення».

За заявленими вимогами позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ Державного агентства рибного господарства України від 09 вересня 2013 року № 69-ТО «Про звільнення ОСОБА_1.» зі змінами, внесеними наказом Державного агентства рибного господарства України від 17 серпня 2016 року № 47-ТО «Про внесення зміни до наказу Держрибагентства від 09 вересня 2013 року № 69-ТО та поновити його на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області з 10 вересня 2013 року з посиланням на те, що відповідачем не дотриманий порядок його звільнення 09 вересня 2013 року з посади заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області відповідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення чисельності та штату працівників), оскільки про таке вивільнення саме з посади заступника начальника управління за два місяці до звільнення він не був попереджений, за штатним розписом управління посада заступник начальника управління не скорочувалася та його звільнення з вказаної посади не було погоджене з Міністром аграрної політики та продовольства України, як передбачено Положеннями відповідачів, відповідний запис у трудовій книжці не зроблений та розрахунок у зв'язку зі звільненням з посади заступника начальника управління з ним проведено не було.

Представник відповідача в судовому засідання пояснила, що фактично наказом від 03.10.2012 року позивача було звільнено із займаної ним посади заступника начальника управління з матеріально-технічного забезпечення на яку у подальшому було поновлено за рішенням суду від 26.12.2012 року наказом від 04.06.2013 р. № 52-ТО; після звільнення 09.09.2013 року ОСОБА_1 за скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України з позивачем було проведено повний розрахунок та виплачено належні кошти у зв'язку зі звільненням; 17.08.2016 року Держрибагентством були видані накази № 48-ТО та № 47-ТО, якими виключені слова «з матеріально-технічного забезпечення» у наказі від 04.06.2013 року № 52-ТО про поновлення позивача на роботі та у наказі від № 69-ТО про звільнення для врегулювання питання виконання рішення суду.

Проте суд критично відноситься до винесених Державним агентством рибного господарства України 17 серпня 2016 року вищевказаних наказу № 48-ТО «Про внесення зміни до наказу Держрибагентства від 04 червня 2013 року № 52-ТО» та наказу № 47-ТО «Про внесення зміни до наказу Держрибагентства від 09 вересня 2013 року № 69-ТО» та вважає, що ці накази не тягнуть за собою правових наслідків, оскільки вони винесені майже через три роки після звільнення ОСОБА_1, тобто за спливом тривалого часу з недотриманням розумних строків і прийняті відносно особи, яка не перебуває у трудових відносинах з роботодавцем, чим порушено розумні строки стосовно перегляду внесення змін по особовому складу працівників у ході здійснення проведення процедури працевлаштування та звільнення.

Проведена відповідачем 17 серпня 2016 року реєстрація номерів наказів № 47-ТО та № 48-ТО щодо внесення змін до наказів, на що посилається позивач, також не є підставою для задоволення позову.

До того ж вищевказаними рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2013 року, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2014, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.07.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2014 року, надавалася правова оцінка трудових правовідносин між сторонами у справі, було встановлено правомірність поновлення позивача наказом від 04.06.2013 року № 52-ТО на посаді заступника начальника з матеріально-технічного забезпечення Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області та звільнення 09 вересня 2013 року наказом № 69-ТО з цієї посади.

За викладених обставин суд вважає, що позов у частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення позивача № 69-ТО від 09.09.2013 року зі змінами внесеними наказом № 47-ТО від 17.08.2016 року, поновлення на роботі, а також про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що є похідними вимогами, задоволенню не підлягає.

Відповідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач просить стягнути Державного агентства рибного господарства України у відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 70 000 грн., при цьому в обґрунтування вимог у цій частині посилається на неправомірне звільнення його з роботи.

Оскільки у межах даного спору судом не встановлено порушення трудових прав позивача та обставин, які б свідчили про заподіяння позивачу моральної шкоди, у частині вимог про відшкодування моральної шкоди також слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2-1, 3, 4, 40, 232, 233 КЗпП України, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя