АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

цивільну справу за апеляційною скаргою

Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування ,-

ВСТАНОВИЛА:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) 29.11.2014 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, посилаючись на норми ст. 1191 ЦК України та ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просило стягнути з останньої на його користь, в порядку регресу, кошти у розмірі понесених витрат у сумі 23391,91 грн., з яких: сплачене страхове відшкодування - 23191,91 грн. та витрати на аварійного комісара 200 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати / а. с. 2- 5 /.

Відповідачка позов не визнала.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2015 року МТСБУ відмовлено в його позовних вимогах в повному обсязі / а. с. 102-105 /.

З таким рішенням не погодився позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі / а. с. 112-114 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що, в силу ст. 309 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.

Відмовляючи МТСБУ в його позовних вимогах про відшкодування шкоди в порядку регресу, на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги не підлягають задоволенню в порядку регресу, оскільки в даному випадку відшкодування може відбутися лише на підставі ст. 993 ЦК України, так як має місце суброгація. Суд зазначив, що при суброгації строк позовної давності повинен відраховутись з моменту страхового випадку - 16.08.2011 року, а оскільки з позовом МТСБУ звернулось у листопаді 2014 року дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачкою, тобто на підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2011 року о 16 год. 20 хв., відповідачка ОСОБА_2 (ОСОБА_3А.), керуючи транспортним засобом «Тойота Камрі», держномер АЕ 4747 СІ, рухалась по пр. ім. Газети «Правда» у м. Дніпропетровську, де на перехресті з вул. Радгоспною, виконуючи поворот ліворуч, не надала дорогу транспортним засобам, що рухались у зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Хюндай», держномер АЕ 2442 АТ, під керуванням водія ОСОБА_4, таким чином порушила пункт 16.6. Правил дорожнього руху України.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2011 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави в сумі 340 грн. / а. с. 9 /.

Згідно висновку № 0933/11/11 експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку від 30.09.2011 року, складеного судовим експертом-автотоварозновцем ОСОБА_5 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 931 від 11.05.2002 року, свідоцтво про присвоєння (підтвердження) кваліфікації судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз № 544 від 25.01.2011 року, щ продовжено 31.03.2014 року), - розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Хюндай», держномер АЕ 2442 АТ, становить 23191,91 грн. / а. с. 10-20, 49, 50 /.

Відповідно до акту виконаних робіт № 2260 від 27.10.2011 року, складеного ПП «Автоінтерсервіс», вартість робіт по ремонту автомобіля «Хюндай», держномер АЕ 2442 АТ, складає 34510,48 грн., які були сплачені ОСОБА_4, що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера /а.с.52, 53/.

На день скоєння ДТП, тобто 16.08.2011року,цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована, тобто не був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому 29.10.2011 року ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 23191,91 грн. / а.с.7 /.

Факт не укладення ОСОБА_2 договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, на день скоєння ДТП, відповідачкою не заперечується та підтверджено в суді її представником.

ОСОБА_4 29.01.2011 року уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «СК «Брокбізнес», що підтверджується відповідним Полісом № АА/1151557, за яким сума страхового відшкодування, за шкоду заподіяну майну, складає 100 000 грн. / а. с. 8 /.

Наказом МТСБУ від 30.11.2011 року, з урахуванням довідки №1 від 21.11.2011 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, вирішено сплатити потерпілому страхове відшкодування у сумі 23191,91 грн. / а. с. 59, 60 /.

МТСБУ, платіжним дорученням № 5211 від 30.11.2011 року, перерахувало 01.12.2011 року ОСОБА_4 страхове відшкодування у сумі 23191,91 грн. на його банківський рахунок, що підтверджується копією цього платіжного доручення / а. с. 61/.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV від 01.07.2004 року (в редакції, що була чинною на день скоєння ДТП), - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно п. п. 38.2, 38.2.1 ст. 38 зазначеного Закону - МТСБУ, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Аналогічне положення містять норми ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 27 постанови №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону N 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування.

Оскільки, при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Судом достеменно встановлено, що 01.12.2011 року МТСБУ, у відповідності з вимогами ст. ст. 38,41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 23191,91 грн. / а. с. 61 /, оскільки відповідачка ОСОБА_2 визнана винною в скоєнні ДТП та яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а отже, в силу ст. 1191 ЦК України та п. п. 38.2, 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - МТСБУ має право на відшкодування сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачене потерпілому МТСБУ страхове відшкодування в розмірі 23191,91 грн.

Оскільки, при регресі перебіг строку позовної давності обчислюється з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування - 01.12.2011 року, а з позовом, згідно відмітки на поштовому штемпелі конверту, позивач звернувся 29.11.2014 року / а. с. 67-68 /, то строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачкою, не є пропущеним.

Щодо вимог МТСБУ про стягнення з ОСОБА_2 витрат на послуги аварійного комісара колегія суддів зауважує наступне.

Згідно п. 40.3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Відповідно до п. 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ.

Згідно п. 41.4. ст. 41 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі акту виконаних робіт за дорученням МТСБУ № 15309 від 23.09.2011 року, позивач, платіжним дорученням № 5120 від 23.11.2011 року, перерахував 200 грн. аварійному комісару - ФОП ОСОБА_6 в рахунок оплати його послуг, наданих згідно з умовами договору № 31/АК/04 від 01.07.2011 року / а.с.63 /.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 200 грн. є законними та підлягають задоволенню, оскільки обґрунтовані вище вказаними нормами матеріального права та підтверджені належними і допустимими доказами.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції від 24.06.2015 року підлягає скасуванню, на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог МТСБУ.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі між сторонами, колегія суддів, в силу ст. 88 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачені останнім судові витрати по справі - судовий збір за подання позовної заяви у сумі 243,60 грн. та за подання апеляційної скарги 268,00 грн., а всього 511,60 грн./ а. с. 2, 124, 128 /.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, в порядку регресу сплачене страхове відшкодування у сумі - 23191,91 грн. (двадцять три тисячі сто девяносто одну гривню 91 копійку), витрати на аварійного комісара 200 грн. (двісті гривень) та судовий збір у сумі 511,60 грн. (пятсот одинадцять гривень 60 копійок), а всього 23903,51 грн. (двадцять три тисячі девятсот три гривні 51 копійка).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: