Справа № 755/476/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Одночасно з позовною заявою позивачемОСОБА_1 подано заяву від 05 січня 2016 року (вх.. №329) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки: FIAT, модель: DOBLO PANORAMA, 2008 року випуску, тип: легковий універсал, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову ( ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 3 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього в інших осіб.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки предметом позову є вимоги майнового характеру про стягнення боргу за договором позики в розмірі 112763,01 грн., тому виходячи з характеру спірних правовідносин, які стосуються неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, існує вірогідність того, що відповідач, будучи обізнаним про розгляд цивільної справи, може вжити заходів спрямованих на відчуження належного йому на праві власності транспортного засобу, що може утруднити чи зробити неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду у разі задоволення позовних вимог майнового характеру.

Враховуючи викладене та керуючись статями 151-153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб: автомобіль марки: FIAT, модель: DOBLO PANORAMA, 2008 року випуску, тип: легковий універсал, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києва для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги або в порядку ч.2 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

С у д д я: