АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/7513/15 Головуючий І інстанції: Марченко О.М.
Провадження № 22-ц-/790/3805/16 Доповідач: Івах А.П.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Черкасова В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова про забезпечення позову від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Московського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним скасування результатів електронних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 році ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Московського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, скасування результатів електронних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1.

04 березня 2015 року до неї приїхали невідомі люди, один з яких сказав, що придбав її будинок на прилюдних торгах, отже тепер він належить йому.

04 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про забезпечення позову шляхом надання відстрочки та зупинення примусового провадження виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2015 року про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення (виконавчий лист №643/3479/15-ц від 19.10.2015 року), зупинення виконавчого провадження ВП №49070111 на строк до ухвалення та набрання законної сили рішенням по даній справі та клопотання про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2015 року задоволено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1

Накладено арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1, який належить на праві спільної часткової приватної власності по 1/2 частині ОСОБА_1 та ОСОБА_5, шляхом заборони його відчуження.

Відмовлено в задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом надання відстрочки та зупинення примусового провадження виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2015 року про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення (виконавчий лист №643/3479/15-ц від 19.10.2015 року), зупинення виконавчого провадження ВП №49070111 на строк до ухвалення та набрання законної сили рішенням по справі 643/7513/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, скасування результатів торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1.,

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що постановлена ухвала порушує його права та законні інтереси, він не є відповідачем у справі, ні ВДВС ні ОСОБА_3 не є власниками вказаного будинку.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного:

Частиною 3 ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

У мотивувальній та резолютивній частині заяви про забезпечення позову міститься посилання на причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності.

Суд першої інстанції у відповідності та в межах своєї компетенції і в порядку, передбаченому вимогами процесуального закону розглянув заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову.

При вирішені питання про обрання виду забезпечення позову суд першої інстанції не перевірив та не звернув належної уваги на низку обставин, які мають значення для вирішення цього питання.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Згідно роз'яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді приводить до незворотних наслідків.

Отже, при обранні заходів забезпечення позову суд повинен також врахувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначені вимоги закону (ч.3 ст. 152 ЦПК України) та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України судом першої інстанції у достатній мірі не враховані.

Житловий будинок АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 09 вересня 2015 року належить на праві власності по ? частині ОСОБА_1 та ОСОБА_5.( а.с.51).

Матеріали справи не містять даних про наявність спірних правовідносин щодо права власності ОСОБА_5 на вказаний будинок.

Вказані особи не є сторонами, до участі у розумінні ст. 30 ЦПК України, у справі, участі у прилюдних торгах не приймали, однак їх права як власників будинку порушуються.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, та без належного з'ясування конкретних обставин справи постановив ухвалу, яка за своїм змістом не відповідає вимогам ч. 1 ст. 210 ЦПК України.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення заходів може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, який суд керувався при постановлені ухвали.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин, судова колегія апеляційну скаргу ОСОБА_1 находить такою, що підлягає частковому задоволенню, ухвалу суду - скасуванню з передачею заяви ОСОБА_6 на новий розгляд.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 152, п.3 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2015 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -