МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.01.2016 року Справа № 370/2521/15-ц
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди, -
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.09.2014 року позичив відповідачу для особистих потреб передав грошові кошти у сумі 710 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача. Відповідач зобовязувався повернути кошти не пізніше 15.09.2014 року. У встановлений строк відповідач боргу не повернув та всіляко ухиляється від виконання своїх зобовязань, що і стало підставою для звернення до суду. Сума боргу розрахована, за офіційним курсом НБУ станом на 15.09.2014 року, а саме: 100 доларів США = 1290,3103 грн.
В судове засідання позивач не прибув, через канцелярію суд подав письмову заяву, в якій позовній вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, у звязку з чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.
01.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого позивач надає відповідачу 710 доларів США, а відповідач зобовязувався до 15.09.2014 року повернути позивачу вказані кошти, що підтверджується власноручною розпискою відповідача.
Станом на час розгляду справи відповідач своїх зобовязань не виконав, грошей позивачу не повернув.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
В даному випадку відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики повинен бути укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
На підтвердження факту отримання грошей позивачем надана суду розписка.
Хоча розписка і не є письмовою формою договору позики, як вважає суд, але згідно законодавства може прийматися і приймається судом для підтвердження укладення договору позики між сторонами. Окрім того відповідач не прибувши в судове засідання без поважних причин не надав доказів на спростування факту укладення договору позики та отримання ним грошей.
Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно мав місце договір позики.
Так, за ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, враховуючи наведене, сума заборгованості за договором позики, яка підлягає задоволенню становить 23 985,39 грн., з яких: 9159,00 грн. основний бог; 364,33 грн. 3% річних; 5303,06 грн. індекс інфляції; 9159,00 грн. пеня.
Щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 207, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 814,04 грн.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст.223 ЦПК України.
Головуючий М.Ю. Устимчук