Справа № 588/346/16-ц
№ провадження 2/588/225/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 у березні 2016 року звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що відповідно до договору б/н від 25.07.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 23835,44 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також судові витрати, понесені ним при подачі позову.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 38).

Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково лише в частині боргу за кредитом у сумі 3134,76 грн., решту заборгованості не визнала, повідомила, що її картку банком було заблоковано у серпні 2013 року, з того часу вона припинила погашати заборгованість, зверталась неодноразово до відділення банку з питання розстрочення заборгованості, але працівники відмовляли, вимагали повного погашення боргу. Відповідач пояснила, що ніде не працює, має на утриманні трьох дітей, усвідомлює, що має повернути отриманий кредит, але коштів не має.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1 статті 625 ЦК України).

Судом установлено, що ОСОБА_5 та позивач 25.07.2011 року уклали договір, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді установленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.9 зворотній бік).

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 21 липня 2015 року зареєстрували шлюб, дружині було присвоєно прізвище «Соболєва». Таким чином, відповідач змінила прізвище з «Лапіна» на «Соболєва» (а.с.54).

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Згідно з п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежу, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настанні строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованності.

Відповідач не виконала взятих на себе кредитних зобовязань.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, непогашена заборгованість за договором б/н від 25.07.2011 року станом на станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 23835,44 грн., яка складається з: 3134,76 грн. - заборгованість за кредитом; 16189,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1111,21 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5-6).

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено. Заперечення відповідача не спростовують підстав стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками, пенею та комісією.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 1611,21 грн., суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно з довідкою про умови кредитування пеня нараховується за прострочення зобовязань, яка розраховується як пеня (1) + пеня (2) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше (а.с. 8).

Позивачем у складі заборгованості нараховано 2900,00 грн. пені та комісії.

При цьому позивачем також одночасно нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1111,21 грн. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів.

Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню та штраф за одне й те саме правопорушення.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що неустойка у вигляді штрафу стягненню не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 22224 грн. 23 коп. з відмовою у позові в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 1611 грн. 21 коп.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 22224 грн. 23 коп. тобто на 93,2 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1284 грн. 30 коп. (1378 грн.* 93,2 %) судового збору.

Керуючись вимогами статей 88, 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором від 25.07.2011 року у розмірі 22224 (двадцять дві тисячі двісті двадцять чотири) грн. 23 коп., з якої 3134 (три тисячі сто тридцять чотири) грн. 76 коп. - заборгованість за кредитом; 16189 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят девять) грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 (дві тисячі девятсот) грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1284 (тисяча двісті вісімдесят чотири) грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В.Щербаченко