Номер провадження 2/754/3904/16 Справа №754/6918/16-ц
11 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.,
за участю секретаря Шевчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») (далі - АТ «Укрексімбанк») через представника звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовує наступним.
Представник позивача - АТ «Укрексімбанк» в судове засідання не з'явився. на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої АТ «Укрексімбанк» просить провести судовий розгляд за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.
За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в Автономній Республіці Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, згідно ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. На підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач повідомлявся про розгляд справи та викликався в судове засідання через оголошення в пресі, шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», а тому суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений, та вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у в матеріалах справи доказів, згідно вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.
Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, закріплені у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунка.
Згідно пп.2.2, 2.3 договору, за користування кредитом позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти в розмірі 28,00% річних та погасити існуючу заборгованість за кредитом та процентами у строк до 30.04.2014 року.
Відповідно до пп.4.1 договору, проценти за користування кредитом нараховуються кредитором виходячи з розміру процентної ставки, визначеної згідно з умовами цього договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються кредитором щомісяця, а саме в останній робочий день кожного місяця та в дату припинення дії кредитної лінії, починаючи з дня, наступного за днем видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяці, в якому настане термін, визначений п.2.2 цього договору, по дату припинення дії кредитної лінії (включно).
Підпунктом 7.2.7 п.7 договору передбачено обов'язок позичальника при порушенні строків повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також при невиконанні інших своїх зобов'язань за цим договором, сплачувати кредитору пеню згідно з умовами цього договору.
Відповідно до пп. 9.1, 9.2 договору, у разі неповернення кредиту (частин кредиту) та несплати процентів за користування кредитом у терміни, передбачені цим договором, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені договором не виконує. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 20.01.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 7663,63 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 3426,11 грн., заборгованість за процентами - 1813,47 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами - 660,90 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом - 1763,15 грн. (а.с. 8-10).
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Відповідно до ст. 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором.
Згідно приписів ст.ст. 1054, 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
За загальними правилами, встановленими ст.ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 7663,63 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 3426,11 грн., заборгованість за процентами - 1813,47 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами - 660,90 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом - 1763,15 грн. тасудових витрат, понесених позивачем, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь АТ «Укрексімбанк» судові витрати на опублікування оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання, понесені позивачем, а також витрати по сплаті судового збору на користь держави.
На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1049, 1054, 1069 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий