У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Черненко В.А., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія», третя особа - приватний нотаріус Пікуль ГалинаМихайлівна, про визнання недійсним договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, визнання додаткової угоди укладеною, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» (далі - ТОВ «Мрія Центр») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 10 травня 2009 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки, площею 1,56 га, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, терміном на п'ять років, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2009 року за № 42. Вказаним договором передбачено, що орендар має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий термін.

Позивач зазначав, що він добросовісно, належним чином виконував свої обов'язки за договором та більш як за місяць до спливу строку його дії, тобто до 10 грудня 2014 року, двічі, а саме 5 березня та 7 серпня 2014 року направив ОСОБА_2, лист повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на оренду земельної ділянки з проектом додаткової угоди.

Вказував, що на момент закінчення строку дії договору оренди землі та після спливу такого, позивач користувався спірною земельною ділянкою, яку обробляв, за що вносив орендну плату, оскільки орендодавець у визначений законом строк - протягом місяця з моменту отримання, так і не направив жодної відповіді на листи повідомлення ТОВ «Мрія Центр» та жодним іншим чином не повідомив позивача про прийняте рішення щодо поновлення договору оренди землі.

Зазначав, що 1 червня 2015 року ОСОБА_2, уклала з ТОВ «Борщівська аграрна компанія» договір оренди спірної земельної ділянки, що на його думку є порушенням переважного права ТОВ «Мрія Центр» на поновлення договору оренди землі від 10 травня 2009 року, оскільки ним було повністю дотримано вимоги, визначені ч.1-5, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

З урахуванням викладеного, просив визнати недійсним договір оренди землі - земельної ділянки, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області; визнати поновленим договір оренди землі - земельної ділянки площею 1,56 га від 10 травня 2009 року, укладений між ТОВ Мрія Центр та ОСОБА_2; визнати укладеною додаткову угоду від 4 березня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 про поновлення договору оренди землі у запропонованій редакції.

Рішенням Борщівського районного суду від 30 травня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі - земельної ділянки, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, площею 1,56 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 1 червня 2015 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія».

Визнано поновленим договір оренди землі - земельної ділянки площею 1,56 га від 10 травня 2009 року, укладений між ТОВ «Мрія Центр» та ОСОБА_2, який зареєстрований в Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру, запис у Державному реєстрі земель під № 42 від 10 грудня 2009 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання недійсним договору оренди землі - земельної ділянки, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, площею 1,56 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладеного 1 червня 2015 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія», та поновлення договору оренди землі - земельної ділянки площею 1,56 га від 10 травня 2009 року, укладеного між ТОВ «Мрія Центр» та ОСОБА_2, який зареєстрований в Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру, запис у Державному реєстрі земель під № 42 від 10 грудня 2009 року, а також в частині стягнення судових витрат.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Мрія Центр» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання поновленим договору оренди землі відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Мрія Центр», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення, на підставі доказів поданих сторонами, які належним чином оцінено (ст. 212 ЦПК України), вірно застосував до правовідносин, які склались між сторонами ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Частинами першою-п'ятою ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч. 1 ст.33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною шостою ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦПК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Аналогічна позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 23 березня 2016 року № 6-146цс16 та від 13 квітня 2016 року № 6-2027цс16, яка є обов'язковою для всіх судів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши те, що ТОВ «Мрія Центр» не було дотримано вимоги, визначеної ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», щодо повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору на новий строк, та дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для поновлення договору оренди землі від 10 травня 2009 року.

Також апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову про визнання договору оренди від 1 червня 2015 року недійсним, оскільки врахував, що підставами для визнання вказаного договору недійсним ТОВ «Мрія Центр» зазначало саме порушення його переважного права на поновлення договору оренди від 10 травня 2009 року, яке, як встановлено судом, порушено не було.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія», третя особа - приватний нотаріус Пікуль ГалинаМихайлівна, про визнання недійсним договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, визнання додаткової угоди укладеною.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.А. Черненко