Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2016 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр»ївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Преображенської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенівське - 2000» Юрївського району Дніпропетровської області, третя особа по справі - відділ Держгеокадастру в ОСОБА_4 районі Дніпропетровської області,

про включення до додаткового списку осіб - членів КСП «Зоря» Юрївського району на отримання земельної частки (паю), визнання права на земельну частку (пай),

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про включення його до додаткового списку осіб - членів КСП «Зоря» Юрївського району на отримання земельної частки (паю), визнання за ним права на земельну частку (пай), в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що був членом колгоспу «Зоря» Юрївського району Дніпропетровської області, правонаступником якого є ТОВ «Преображенівське - 2000» Юрївського району, де працював з 24.01.1996 року по 03.11.1999 року на посаді різноробочого. 23.01.1996 року колгоспу «Зоря» Юрївського району було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000081 за реєстраційним № 83. Однак, в списки осіб - членів КСП (колгоспу) «Зоря» Юрївського району, що був доданий до вищевказаного державного акта, позивач включений не був, а тому й сертифікат про право на земельну частку (пай) не отримував. Відтак, вважав своє право на отримання земельної частки (паю) порушеним та таким, що підлягає захисту, при цьому, зазначав, що про порушення свого права на отримання земельної частки (паю) дізнався в лютому 2015 року після того, як звернувся до ОСОБА_4 районної державної адміністрації з питання отримання сертифікату на право на земельну частку (пай).

Посилаючись на викладене та ст. ст. 5, 6, 22 ЗК України, Указ Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року, Указ Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року, ст. 3 ЦПК України, позивач просив поновити йому строк звернення до суду з даним позовом та включити його до додаткового списку осіб - членів КСП «Зоря» Юрївського району на отримання земельної частки (паю), визнавши за ним право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Зоря» Юрївського району, розміром 7, 0 умовно кадастрових га, вартістю 237 362, 39 грв., розташованої в адміністративних межах території Преображенської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник останнього ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги повністю підтримали.

Представник відповідача по справі ОСОБА_4 районної державної адміністрації Дніпропетровської області ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги повністю не визнав з тих підстав, що на момент видачі колгоспу «Зоря» Юрївського району державного акту на право колективної власності на землю позивач не перебував членом такого господарства.

Відповідач по справі Товариство з обмеженої відповідальністю «Преображенівське - 2000» Юрївського району в судове засідання не зявилися, надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги повністю не визнали, зазначивши, що позивач ОСОБА_1 на час розпаювання земель не являвся членом колгоспу (КСП) «Зоря» Юрївського району (ас. 57).

Відповідач по справі Преображенська сільська рада Юрївського району в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (ас. 55).

Третя особа по справі на стороні відповідачів без самостійних вимог відділ Держгеокадастру в ОСОБА_4 районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (ас. 54).

Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не зявившихся вищеперелічених відповідачів та третьої особи по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та обовязки сторін, проти чого присутні в судовому засіданні учасники процесу не заперечували.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та представника останнього ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_4 РДА ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

- так, в судовому засіданні встановлено, що 23.01.1996 року колгоспу «Зоря» Юрївського району Дніпропетровської області виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000081, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 83 (ас. 32-33). До вказаного акту додані списки громадян - членів КСП (раніше колгоспу) «Зоря» Юрївського району, копія яких міститься в матеріалах справи (ас. 34-46) та з яких вбачається, що позивач ОСОБА_1 до таких списків не включений.

Обґрунтовуючи своє право на отримання земельної частки (паю) позивач вказував на те, що до списків осіб членів КСП «Зоря» Юрївського району на отримання земельної частки (паю) не включений неправомірно, оскільки працював у колгоспі «Зоря» та був членом такого господарства.

З копії трудової книжки позивача серії АВ № 426480 від 25.10.2005 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 24 січня 1996 року був прийнятий різноробочим в колгосп «Зоря» Юрївського району звідки звільнений за власним бажанням 03 листопада 1999 року (ас. 8), про що також свідчить і архівна довідка № 16-25/01 від 13.01.2016 року, видана архівним відділом ОСОБА_4 райдержадміністрації Дніпропетровської області (ас. 9).

Вирішуючи питання про те, чи мав позивач ОСОБА_1 право на отримання земельної частки (паю) в колгоспі (згодом КСП) «Зоря» Юрївського району, суд виходить з наступного:

- відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

- громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;

- громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай);

- громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є : свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай) суд повинен зясувати чи була ця особа членом КСП на час передання Державного акта про право колективної власності на землю та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього Державного акта.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі не може позбавити її права на земельну частку.

За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України в редакції 1990 року та Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта.

Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до Державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі Державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого є певна особа.

До вручення зазначеного акту власником землі була держава, а після передачі його у КСП земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП. Всі працівники колишніх господарств, у тому числі й пенсіонери, які залишалися членами нових підприємств та були живими на дату отримання Державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках. Відтак, право на земельну частку (пай) виникає у члена КСП з моменту одержання цим підприємством Державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно копії Державного акта на право колективної власності на землю серії 1-ДП № 000081 вбачається, що останній виданий колгоспу «Зоря» Юрївського району 23.01.1996 року (ас. 32-33).

Між тим, позивач на роботу в колгосп «Зоря» Юрївського району прийнятий 24.01.1996 року, тобто після одержання підприємством Державного акта на право колективної власності на землю.

Відтак, доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що позивач на момент розпаювання землі в колгоспі «Зоря» не перебував членом такого господарства є обґрунтованими і заслуговують на увагу.

Позивачем в судовому засіданні жодними доказами не доведено, що на момент розпаювання землі в колгоспі «Зоря», а саме на момент отримання підприємством Державного акта на право колективної власності на землю він був членом такого господарства.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що на час прийняття позивача на роботу в колгосп «Зоря» Юрївського району, а саме станом на 24 січня 1996 року, землю в цьому господарстві вже приватизували та Державний акт на право колективної власності на землю отриманий господарством 23 січня 1996 року.

Відтак, позивач не має права на отримання земельної частки (паю) в колгоспі (КСП) «Зоря» оскільки законом не передбачено право особи прийнятої в члени КСП після розпаювання землі на отримання рівної з іншими членами колективу частки землі.

Проте, позивач міг отримати лише земельну ділянку з резервного фонду для інших потреб, що не суперечить п. 7 Указу Президента від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», в якому передбачено що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Оскільки позивачем в судовому засіданні заявлені ним вимоги не доведені та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, суд відмовляє у задоволенні таких за їх необгрунтованністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Преображенської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенівське - 2000» Юрївського району Дніпропетровської області про включення до додаткового списку осіб - членів КСП «Зоря» Юрївського району на отримання земельної частки (паю), визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : С.О. Маренич