АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1029/16 Справа № 201/6267/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Батманова В. В. Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального закладу «Дніпропетровська стоматологічна поліклініка № 1» Дніпропетровської обласної ради про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позововм до Комунального закладу «Дніпропетровська стоматологічна поліклініка № 1» Дніпропетровської обласної ради, і вточнивши позовні вимоги, просив суд зобов'язати відповідача укласти письмовий договір про надання платних послуг. У зв'язку з тим, що зубний протез було виконано невчасно позивач просив суд стягнути на його користь пеню в розмірі 31146 грн. та відшкодувати моральну шкоду, яку було спричинено діями відповідача, та яку він оцінив в розмірі 27 560 грн. Окрім того, позивач просив суд винести окрему ухвалу про недопущення забороненою в Україні дискримінації, пов'язаної із станом здоров'я.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що в липні 2014 року він звернувся до відповідача за наданням послуги по зубопротезуванню. Відповідачем було видано замовлення-наряд № 153 від 31.07.2014 року на виконання відповідних робіт, а позивачем було сплачено вартість вказаної послуги, однак в укладенні договору про надання даної послуги йому було відмовлено, тому позивач звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на зазначене рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року, де ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що в липні 2014 року позивач звернувся до відповідача за наданням послуги по зубопротезуванню. За заявою ОСОБА_4 було видано замовлення-наряд № 153 від 31.07.2014 на виконання відповідних робіт, а позивачем було сплачено вартість вказаної послуги .

Відповідачем надано медичну картку стоматологічного хворого ОСОБА_4, в якій відображено, що позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно неякісного протезування, після чого йому неодноразово було здійснено корекцію, а згодом за рахунок відповідача виготовлено новий протез.

Згідно висновку доцента кафедри ортопедичної стоматології ДДМА к.м.н. Громова О.В., робота виконана за всіма медичними показаннями та технологія виготовлення змінних протезів не порушена, дефектів не виявлено.

Враховуючи встановлені обставини, вимоги законодавства, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у позові щодо спонукання укладення договору у письмовій формі, оскільки договір між позивачем та відповідачем з надання посуг зубопротезування є консенсуальним і вважається укладеним за умов досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов, якими, в даному випадку, є квитанції про оплату послуг, нарядами на виконання робіт, записами в амбулаторних картках тощо/а.с. 92-98/, тому відсутні підстави для зобов'язання відповідача укласти письмовий договір про надання послуг. Також суд прийшов до висновку про відмову у позові щодо стягнення пені, моральної шкоди та винесення окремої ухвали відносно відповідача, оскільки позовні вимоги не доведені.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст.ст. 202, 205, 206, 208, 626, 627, 633 ЦК України, ст. ст. 1, 7, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові, оскіьки позовні вимоги не доведені.

Приведені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності фіксування судового процесу не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно журналу судового засідання та аудіозапису судового засіданя, фіксація судового процесу здійснювалася відповідно до вимог ст.ст. 197, 198 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу і веденням журналу судового засідання.

Посилання апелянта на те, що суд не звернув уваги на позовні вимоги, які стосуються зміни правовідносин, розірвання договору, укладення письмового договору, та неправильно встановив правовідносини, які виникли між ним та відповідачем, не можуть бути підставою для скасування рішення суду з наступних підстав.

Позивач зверунувся до суду з позовом про спонукання відповідача до укладення договору на надання послуг на протезування зубів /а.с. 1-2/, який в подальшому був уточнений, де позивач просив змінити правовідносини між ним та відповідачем, та спонукати відповідача до укладення письмового договору/а.с.74/.

Крім того, уточнюючи позовні вимоги, ОСОБА_4 збільшив позовні вимоги, та просив стягнути пеню та моральну шкоду.

При розгляді справи суд першої інстанції відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України вирішив питання щодо правовідносин, які виникли між сторнами, та застосував до цих правовідносин зазначені вище правові норми, які їх регулюють.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта на те, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст. 633 ЦК України, оскільки зазначеною нормою регламентовані основні засади укладення публічних договорів. За визначенням частини 1 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець, взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Зазначена норма Закону не містить вимог щодо обов'язкового укладення договору в письмовій формі.

Доводи апеляційної скарги щодо надання відповідачем доказів до суду, без згоди позивача, зокрема амбулаторної картки, завдання-наряду, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки сторони, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 57 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру, або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Отже, суд першої інстанції, відповідно до вимог зазначених норм процессуального права, взяв до уваги зазначені докази, на які посилається відповідач як на підставу своїх заперечень.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, що позивачу не надані послуги в повному обсязі, і суд безпідставно взяв до уваги висновок доцента кафедри ортопедичної стоматології ДДМА к.м.н. Громова О.В. щодо виготовлених змінних протезів, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони не є суттєвими для вирішення спору шодо зобов'язання укласти договір у письмовій формі.

Позивач, в даному випадку, не позбавлений права звернення до суду з відповідним позовом щодо неналежної якості наданих відповідачем послуг.

Допущені судом порушення вимог норм процесуального права, на які посилається позивач в п.п. 3, 3.1, 3.2, 6.1 апеляційної скарги (щодо встановлення порядку з'ясування обставин справи, клопотання про долучення акту, змісту рішення суду і т.п.), не вплинули на законність правильного по суті рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги, приведені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення норм права, що протирічить діючому законодавству.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: