Справа № 539/1111/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі Ануфрієвій Н.М.,

з участю:

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя та його поділ, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя та його поділ.

В позові вказав, що в період шлюбу з відповідачем, 19 вересня 2006 року, ними придбано домоволодіння вул. Урожайній, 86 в с. Стадня Лубенського району Полтавської області. ОСОБА_3 подав нотаріусу письмову заяву про те, що він не заперечує проти оформлення домоволодіння на імя дружини, а також про те, що домоволодіння купується в інтересах сімї, за кошти набуті за час шлюбу, предмет договору набувається у спільну сумісну власність.

В подальшому сторони розірвали шлюб. Відповідач разом з неповнолітньою донькою переїхала на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1, забравши з собою всі правовстановлюючі документи на придбане домоволодіння.

На думку позивача спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки було придбане під час шлюбу за спільні кошти. Бажає провести поділ домоволодіння в рівних частках.

Позивач відповідно до уточнених вимог прохає визнати домоволодіння №86, яке складається з житлового будинку літ. «А-1», сараю-літньої кухні літ. «Б», прибудови літ. «б», погребу літ. «В», вбиральні літ. «Г», колодязю №1, по вул.Урожайній в с.Стадня Лубенського району Полтавської області спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння.

Представник позивача в судовому засіданні просять суд позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 13.05.1995 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 липня 2014 року. /а.с.6/

В період шлюбу, 19.09.2006 року, ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу, на підставі якого придбала житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Урожайній, 86 в с.Стадня Лубенського району Полтавської області, розташований на неприватизованій земельній ділянці. При цьому, в п.7.2 вказаного договору зазначено, що ОСОБА_3 надав згоду на його укладення та, що житловий будинок з господарськими будівлями купується в інтересах сімї на кошти, набуті за час шлюбу, предмет договору передається у спільну сумісну власність. /а.с.19-20/

Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /а.с.21/

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, спірне домоволодіння, придбане за час перебування сторін в шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. За загальним правилом їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Отже, поданий позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір, а також витрати на надання правової допомоги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.60, 69, 70 Сімейного Кодексу України, ст.ст.368, 372 ЦК України, ст.ст.5-12, 57, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя та його поділ, задовольнити.

Визнати будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Урожайній, 86 в с.Стадня Лубенського району Полтавської області, спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В порядку поділу майна визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул.Урожайна, 86 в с.Стадня, Лубенський район, Полтавська область.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 102 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 В. М.