У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заінтересована особа відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»,Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Так, відповідно до ч. 2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Ані за змістом скарги, ані з доданих до неї матеріалів неможливо встановити, що виконавчий документ (документи) видавався Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, відтак, заявнику слід обґрунтувати підстави звернення зі скаргою саме до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Варто звернути увагу заявника, що пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що згідно із статтею 33 Закону про виконавче провадження кілька відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів лише з одного боржника обєднуються у зведене виконавче провадження.

Скарги стосовно рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) із метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому обєднано виконавчі провадження щодо виконання судових рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи.

Отже, заявнику слід з урахуванням цих розяснень зазначити процесуальний статус учасників за його скаргою.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Так, відповідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом зазначеної норми скарга подається на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, однак скарга подана на дії органу ДВС, а не державного виконавця.

Заявник у відповідності з загальними вимогами до форми заяви за ст.ст. 119, 120 ЦПК України не зазначив усіх заінтересованих осіб, прав та інтересів яких стосується його скарга, зокрема, стягувачів за виконавчим провадженням, не вказав їх місце місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, та відповідно не додав копій скарги з додатками для цих осіб.

При підготовці оновленої скарги заявнику пропонується звернути увагу на те, що відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» . За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ОСОБА_3 зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Дотримання вимог статей 119-120 ЦПК України при пред`явленні позову, в даному випадку скарги, в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (скарги) до розгляду.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу,або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє скаржника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання скаржником ухвали.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Керуючись ст.ст. 119-121, 383,384 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2,, залишити без руху.

Надати строк пять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої заяви, яка б відповідала вимогам ст. 383 ЦПК України та її копій та доданих до скарги матеріалів відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі.

Розяснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк скарга буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова