Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1037/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.,

при секретарі Вдовиченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права приватної власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2.

В позовній заяві позивач вказав, що 23 грудня 2012 року померла його матір ОСОБА_2, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області.

Заповіту померла ОСОБА_2 не склала, тому він, як син померлої, є спадкоємцем за законом.

Факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №302255, виданого 26 вересня 1972 року Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області, де вказано матір позивача ОСОБА_2.

Він є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за законом, на момент відкриття спадщини постійно проживав разом з нею в одному помешканні, а тому є таким, що прийняв спадщину померлої, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність оригіналу державного акту, який втрачено.

В судове засідання позивач не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява № 05-06/162 від 13 червня 2016 року).

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 грудня 2012 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №317886, виданого 25 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

До складу спадкового майна померлої ОСОБА_2 ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5152 га., яка розташована в межах Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ОД №051944, виданого 20 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Судом встановлено, що заповіту ОСОБА_2 не склала, а тому на час відкриття спадщини її спадкоємцями за законом першої черги був її син ОСОБА_1 позивач у справі.

Факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_2, як між сином та матірю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №302255, виданого 26 вересня 1972 року Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області, в якому матірю позивача вказано ОСОБА_2.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв.

Судом на підставі довідок Пиріжнянської сільської ради №657 та №658 від 04 травня 2016 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 та померла ОСОБА_2 на день смерті останньої проживали разом в одному помешканні, зокрема в с.Пиріжна, вул.Шевченка,буд.13 Кодимського райну Одеської області.

Отже, за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв належну померлій матері спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно.

Матеріали справи містять належні докази звернення позивача ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину померлої за законом у вигляді земельної ділянки, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №21 від 21 травня 2016 року (відмова нотаріуса №456/02-14 від 07 червня 2016 року).

Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати правовстановлюючого документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274).

Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлої ОСОБА_2, що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на спірну земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права приватної власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.5152 га, яка розташована в межах Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлій 23 грудня 2012 року ОСОБА_2 на підставі втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051944, виданого 20 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження №793 від 28 листопада 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №701.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сопільняк О.М.