Справа № 376/512/15-ц Головуючий у І інстанції Машкіна В. В.
Провадження № 22-ц/780/2544/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 21.06.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Приходька К.П.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Сквирського районного суду Київської області від 31 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути солідарно з відповідача, основного боржника за кредитним договором, ОСОБА_2 та поручителя за договором поруки, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість у розмірі 367877,72 грн. за кредитним договором від 04.12.2007 року.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов посилаючись, що в січні 2015 року йому надійшов лист від ПАТ КБ «Приватбанк» де зазначалося, що він виступив поручителем за кредитним договором на що він негайно звернувся до найближчого відділення ПАТ КБ «Приватбанк» в смт. Бородянка Київської області, щоб повідомити що ніяких договорів не укладав та не підписував. При цьому з ОСОБА_2 він особисто не знайомий, тому він не міг поручитися за виконання зобов'язання незнайомої людини.

ОСОБА_3 мотивуючи тим, згідно з Висновком експерта від 12.10.2015 року встановлено, що у договорі Поруки в графі «Поручитель» підпис від його імені виконано не ним, а іншою особою з наслідуванням його підпису, тому просив визнати недійсним з моменту укладення договір поруки від 04.12.2007 року та у звязку з тим, що він змушений був тривалий час, а саме з січня 2015 року, вживати заходи спрямовані на захист свого безпідставно порушеного права, просив стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду, яку він оцінив в 18 000 грн. Та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи, вартість якої складає 1 940,40 грн. та 40 грн. комісія за проведення платежу та по наданню правової допомоги, а саме: складання зустрічної позовної заяви 2000 грн.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 31 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано недійсним договір поруки від 04.12.2007 року укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором DN81AR03110031 від 04.12.2007 року з моменту його укладення.

Стягнуто з ПАТ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 926 грн.; моральну шкоду в розмірі 18 000 грн.; понесені судові витрати в розмірі 4224грн.

Не погоджуючись з рішенням, Банк подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати в частині незадоволених позовних вимог про стягнення боргу з ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Крім того, просить винести нове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Звертаючись до суду з даним позовом Банк зазначив, що ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 04.12.2007 року уклали кредитний договір DN81AR03110031.

Згідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 60341,50 грн. на термін до 03.12.2014 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановлених договором.

В забезпечення виконання зобов'язання за Договором DN81AR03110031 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Договір поруки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором.

У звязку із порушенням зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 27.01.2015 року має заборгованість в розмірі 367877,72 грн., яка складається з: 69245,20 грн. - заборгованість за кредитом; 40560,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18289,32 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;- 239782,99 грн., яку Банк просив стягнути з відповідачів солідарно.

Відповідач ОСОБА_3 заперечуючи проти позову посилається на те, що ніяких договорів з ОСОБА_4 не укладав та не підписував, з ОСОБА_2 він не знайомий, тому він не міг поручитися за виконання зобов'язання незнайомої людини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з висновком експерта від 12.10.2015 року встановлено, що у договорі Поруки в графі «Поручитель» підпис від його імені виконано не ним, а іншою особою з наслідуванням його підпису (а.с.157-160).

На підтвердження отримання коштів ОСОБА_2, Банк надав квитанцію до прибуткового касового ордеру № 73 від 26 листопада 2007 року, виданого ТОВ «Крафт» про те, що вказане підприємство ТОВ «Крафт» отримало від ОСОБА_2 передоплату за а/м у сумі 12750 грн., таким чином ОСОБА_2 вніс ці кошти, ще до укладення кредитного договору від 04.12.2007 року на суму 60341,50 грн. (а.с.10). Доказів про те, що ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в зазначеній сумі та сплачував щомісячні відповідні платежі за договором ОСОБА_4 не надано.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_4 є недоведеними та безпідставними, а позов ОСОБА_3 є обґрунтованим та доведеним належними доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 не довів факт укладення договору поруки з відповідачем ОСОБА_3 та отримання відповідачем ОСОБА_2 кредитних коштів за кредитним договором, оскільки докази цього в матеріалах справи відсутні.

Позивач ОСОБА_4 не спростував наданих відповідачем ОСОБА_3 доказів того, що відповідно до висновку почеркознавчої експертизи №8947/8948/15-32 від 12.10.2015 року, вбачається, що підпис від імені ОСОБА_3 у рядку «Підпис» графи «19.2.ПОРУЧИТЕЛЬ:» на другому аркуші договору поруки DN81AR03110031 від 04.12.2007 року, що укладений від імені ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, - виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3

Інших доказів про укладення з відповідачем ОСОБА_3 договору поруки та отримання ОСОБА_2 кредитних коштів Банк не надав.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 та наявність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 є обґрунтованим.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять доказів щодо характеру немайнових втрат та не наведено мотивів щодо стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, спростовуються матеріалами справи, які містять відповідні докази, а саме: квитанція про сплату ОСОБА_3 2000 грн. за складання позовної заяви, квитанції про витрати на проїзд та проживання в м.Сквира та інші відповідні докази.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_4 не довів свого позову, що є його обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України, при цьому позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в частині, яку апелянт оскаржує, щодо стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, надав відповідні докази, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 31 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :