Провадження № 2-о/428/59/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ ДРАЦС Стахановського міського управління юстиції, про встановлення факту смерті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтовування заявлених вимог зазначивши, що 23 жовтня 2015 року помер ОСОБА_2, який постійно мешкав в м.Стаханов Луганської області. Причина смерті його згідно довідки про смерть -атеросклеротичний дифузний кардіосклероз. ОСОБА_2 вона поховала в м.Стаханов Луганської області місцевому кладовищі «№36-е», що підтверджується накладною №12 ПП ОСОБА_3 від 23.10.2015р., угодою-замовленням на організацію та проведення поховання від 26.10.2015р. Проте, згідно отриманих розяснень у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області реєстрація смерті ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області не може бути проведена оскільки смерть сталася на неконтрольованій Україною території і реєстрація смерті не проведена в установленому законом порядку, для зазначеної реєстрації їй необхідно надати рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Свідоцтво про смерть видане на тимчасово непідконтрольній території тому воно є не дійсним, У звязку з чим факт смерті ОСОБА_2 підлягає встановленню в судовому порядку. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має юридичне значення і є необхідним для отримання свідоцтва про його смерть та наступним зверненням з заявою про прийняття спадщини, оскільки за життя ОСОБА_2 склав заповіт на ім'я заявника відносно належної йому на праві власності квартири №54 розташованої за адресою місто Стаханов Луганської області вулиця Фестивальна,будинок №2а.

Заявник в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі та підтримала вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті.

Представник заінтересованої особи ВДРАЦС Стахановського МУЮ у Луганській області, що у відповідності до наказу МЮ України № 246/7.247/7 віл 25.11.2014 року було переміщено до м.Лисичанська, в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся. Згідно відповіді ВДРАЦС Лисичанського МУЮ у Луганській області Стаханівський РАЦС значиться тільки юридично, працівників не має, виконання обовязків не покладено, тому а ні згоди, а ні відмови надати не можуть.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В суді встановлено, що відповідно до довідки про смерть № 479 від 23.10.2015 року, форми № 106/у зі штампом ДУ «Стаханівська центральна міська багатопрофільна лікарня» ЛНР ОСОБА_2, помер 23.10.2015 року, у віці 91 рік, причина смерті - атеросклеротичний дифузний кардіосклероз.

За даними сайту центру дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, світу, безпеки людства та міжнародного правопорядку «Миротворець» будь які данні відносно ОСОБА_2 на час винесення рішення відсутні.

Крім того факт смерті ОСОБА_2 підтверджується накладною №12 ПП ОСОБА_3 від 23.10.2015р., угодою-замовленням на організацію та проведення поховання від 26.10.2015р., в м.Стаханов Луганської області на місцевому кладовищі «№36-е».

Свідоцтво про смерть видане на тимчасово непідконтрольній території серії 1 -ЕД №446917 від 23.10.2015р., яке є не дійсним, та в якому місцем смерті зазначено м.Стаханов, Луганська область, Україна.

З заповіту від 30.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: Україна, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI, п. 9 р. І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5) зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.12.2010 за № 1371/18666, діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації. Підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт смерті. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 р. № 428-р.). Враховуючи вищевикладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

У відповідності до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №935/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на територіях проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області, зокрема м.Луганськ, м.Стаханов тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м.Стаханов.

Відповідно до п. 1 Постанови ВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Суд враховує, що м.Стаханов станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р та Розпорядження КМУ від 18 лютого 2015 р. № 128-р «Про внесення змін у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085, м.Стаханов входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 у встановленому Законом порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 Олександрівни, заінтересована особа Відділ ДРАЦС Стахановського міського управління юстиції, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, народженого в селі Громи Ладизького району Черкаської області 27 липня 1924 року, зареєстрованого на час смерті за адресою: Україна, АДРЕСА_1, вказавши місце смерті - населений пункт Стаханов Луганська область Україна та причину смерті - атеросклеротичний дифузний кардіосклероз, визнавши дату його смерті 23 жовтня 2015року..

Розяснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник