АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м.Києва від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експотрейд», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання поруки припиненою,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/6862/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (далі по тексту - ПАТ «Банк «Київська Русь»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експотрейд» (далі по тексту - ТОВ «Експотрейд»), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання поруки припиненою.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про чинність договору поруки, оскільки відповідно до умов договору порука є припиненою згідно з положеннями ч.4 ст. 599 ЦК України. Звертає увагу на те, що ПАТ «Банк «Київська Русь» мало звернутися до неї з вимогою(позовом) у період з 10 липня 2012 року та протягом наступних шести місяців.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_5 в інтересах ПАТ «Банк «Київська Русь» апеляційну скаргу не визнала, вважала, що спір судом вирішений правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_1, представники ТОВ «Експотрейд», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_1 забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07 квітня 2010 року між Акціонерним банком «Київська Русь», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Київська Русь», та ТОВ «Експотрейд» було укладено кредитний договір № 17485-20/10-1, за умовами якого АБ «Київська Русь» надало ТОВ «Експотрейд» грошові кошти в сумі 800 000,00 грн. зі сплатою процентів у розмірі 27,0% річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 12 липня 2010 року (а.с.5-7).

Також 07 квітня 2010 року між Акціонерним банком «Київська Русь», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Київська Русь», та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 17489-20/10-5, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником його зобов'язань за кредитним договором № 17485-20/10-1 від 07 квітня 2010 року (а.с.8).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2013 року задоволено позов ПАТ Банк «Київська Русь» до ТОВ «Експотрейд» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, стягнуто з відповідачів солідарно на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором № 17485-20/10-1 від 07 квітня 2010 року, договором поруки №17489-20/10-5 від 07 квітня 2010 року у розмірі 2 611 452,96 грн., а також судовий збір у розмірі 3 441,00 грн., а всього 2 614 893,96 грн. (а.с.10).

Постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 07 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження №42854694 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Дніпровським райсудом м. Києва 12 березня 2014 року за вказаним судовим рішенням, про стягнення вищевказаної суми з ОСОБА_1 (а.с.21).

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 порушила перед судом питання про припинення поруки за договором поруки № 17489-20/10-5 від 07 квітня 2010 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що порука припинилася на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч.5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2013 року задоволено позов ПАТ Банк «Київська Русь» до ТОВ «Експотрейд» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, стягнуто з відповідачів солідарно на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором № 17485-20/10-1 від 07 квітня 2010 року, договором поруки №17489-20/10-5 від 07 квітня 2010 року у розмірі 2 611 452,96 грн., а також судовий збір у розмірі 3 441,00 грн., а всього 2 614 893,96 грн. (а.с.10).

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 як фізична особа та, діючи як посадова особа в інтересах ТОВ «Експотрейд», порушувала перед судом питання про перегляд заочного рішення (а.с.138-139). При цьому, висловлювались лише заперечення щодо суми заборгованості за кредитним договором, питання припинення поруки заявником не піднімалось.

В подальшому ОСОБА_1 зазначене заочне рішення суду не оскаржила (а.с.141-142).

Відтак, порушення ОСОБА_1, своїх зобов'язань перед ПАТ «КБ «Київська Русь» було встановлено заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2013 року у цивільній справі № 755/2669/2013-ц, відповідно до якого стягнення з останньої відбулося відповідно до укладеного між сторонами договору поруки №17489-20/10-5 від 07 квітня 2010 року, з яким остання погодилась.

Таким чином, врахувавши, що на час подання даного позову унаслідок набрання законної сили заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 05 червня 2013 року, яке є обов'язковим для виконання, зобов'язання поруки в силу ст.11 ЦК України трансформувалося у цивільний обов'язок ОСОБА_1 по виконанню рішення суду, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог про припинення поруки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.М. Ратнікова