АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4444/16 Справа № 175/4320/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Дніпро

08 листопада 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

суддів: Пономарь З.М., Повєткін В.В.

при секретарі: Григор'євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого (з урахуванням уточнень) посилалась на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1218 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яку вона придбала 17 жовтня 2013 року. У травні 2015 року, вирішивши на придбаній земельній ділянці розпочати будівництво жилого будинку, вона звернулась до відповідача, але не змогла отримати дозвіл на будівництво та замовити проект, оскільки виявилось, що через земельну ділянку прокладено газопровід середнього тиску діаметром 76мм. Вважаючи, що своїми діями відповідач спричиняє їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яку вона не може використовувати відповідно до цільового призначення, а вирішити питання мирним шляхом не вдалося, позивачка просила усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою, зобов'язавши відповідача демонтувати газопровід (а.с.3-4, 24-25).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовлено (а.с. 62-67).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового, яким задовольнити її позов в повному обсязі (а.с.69-71).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити в частині обґрунтування відмови, з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 17 жовтня 2013 року укладено договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відповідно до якого остання придбала земельну ділянку площею 0,1218 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.6), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 жовтня 2013 року (а.с.7).

29 листопада 2012 року ПАТ «Дніпрогаз» уклав з Міністерством палива та енергетики України договір №31/09 про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва, згідно якого підприємство експлуатує газорозподільні мережі, які є об'єктами державної власності (а.с.18-20).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, яким чином ПАТ «Дніпрогаз» порушує її права як землекористувача.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків, щодо обставин справи, не пов'язаних із встановленням належності відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування газової труби.

Підземний газопровід середнього тиску діаметром 76 мм, прокладений у АДРЕСА_1 введено в експлуатацію у 2003 році, після чого 12.11.2003 року передано на баланс ПАТ «Дніпрогаз» та використовується при здійсненні ліцензійної діяльності з розподілу природного газу для забезпечення надійного та безперебійного постачання газу споживачам. Даний газопровід належить до об'єктів державної власності за інвентарним номером 1 12 04 00 00 33 02 00563 (а.с.22).

З наведеного вбачається, що газопровід є державною власністю, а отже власником є Новоолександрівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а ПАТ «Дніпрогаз» - користувачем.

Суд 1 інстанції в порушення вимог ст. ст.. 30, 33 ЦПК України питання щодо заміни неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача не вирішив, Новоолександрівську сільську раду Дніпропетровського району Дніпропетровської області до участі у справі не залучив.

Суд же апеляційної інстанції позбавлений вирішити дане питання відповідно до норм процесуального права и обмежений межами заявлених позивачем позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку що в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову, рішення суду першої інстанції відповідно до роз'яснень, наданих в п.19 Постанови Пленуми Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" № 12 від 24.10.2008 року, підлягає зміні в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову, з вище вказаних підстав, що не позбавляє права позивачку звернутися з відповідним позовом до суду до належного відповідача, при цьому врахувавши спосіб виконання судового рішення.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307, 308, 309, 314, 316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року змінити в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В решті рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: