АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2179/16 Справа № 202/678/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л. П. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.2-4).

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору №CSRKA3 від 28.05.2008 року ОСОБА_2 отримав 28.05.2008 року кредит у розмірі 23646,22 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 27.05.2013 року.

Зобов'язання за договором забезпечено порукою у розмірі 10 000,00 грн. згідно договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного з ПАТ "Акцент-Банк".

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.01.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 95081,33 доларів США, яка складається із наступного: 21810,48 доларів США - заборгованість за кредитом; 8554,80 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6636,85 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 53521,72 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 31,29 доларів США - штраф(фіксована частина); 4526,19 доларів США - штраф(процентна складова.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 93829,77 доларів США за кредитним договором №CSRKA3 від 28.05.2008 року, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 03.01.2014 року складає 749699,84 грн.; витрати на юридичну допомогу у розмірі 3 200,00 грн., витрати по сплаті судового збору; стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 солідарно 10000,00 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено(а.с.106-108).

В апеляційній скарзі ПАТ Комерційний Банк "Приватбанк" просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.113-117).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не надав належного розрахунку заборгованості та не повідомив суд про наявні рішення стосовно предмету спору та про виконання рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2011 року.

Такі висновки суду не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

Так, із справи вбачається, що 28 травня 2008 року між Приватбанком, назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк"(а.с.36-39), та ОСОБА_2 укладено кредитно-заставний договір №CSRKA3 від 28.05.2008 року, за умовами якого останній отримав 28.05.2008 року кредит у розмірі 23 646,22 доларів США з метою придбання автомобіля, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, дата погашення кредиту - 27.05.2013 року. Предметом застави за договором є автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1(а.с.15-31).

Зобов'язання за договором забезпечено порукою у розмірі 10 000,00 грн. згідно договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного з ПАТ "Акцент-Банк"(а.с.13).

Станом на 03.01.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" визначило у позичальника заборгованість у розмірі 95081,33 доларів США, яка складається із наступного: 21810,48 доларів США - заборгованість за кредитом; 8554,80 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6636,85 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 53521,72 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 31,29 доларів США - штраф(фіксована частина); 4526,19 доларів США - штраф(процентна складова), що зазначено у розрахунку, складеного станом на 03.01.2014 року(а.с.7-11).

Із зазначеного розрахунку вбачається, що за кредитним договором №CSRKA3 від 28.05.2008 року ОСОБА_2 отримав 28.05.2008 року кредит у розмірі 23 646,22 доларів та періодично сплачував грошові кошти на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором(а.с.7-11, 15-31).

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ "Приватбанк" визначило у позичальника заборгованість, складові якої наведені у розрахунку станом на 03.01.2014 року(а.с.7-11).

Як видно із справи, в заявах від 05.01.2015 року, які надійшли до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська 06 лютого 2015 року, ОСОБА_2, заперечуючи проти позову ПАТ КБ "Приватбанк", посилався на наявність рішенння Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, ухваленого у справі №2-4861/09, яким вирішено питання про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, та просив у зв'язку з цим відмовити ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволенні позову, провадження у справі закрити(а.с.81-82, 85, 87-88).

Із справи №2-549/11(№2-4861/09), дослідженої в судовому засіданні апеляційної інстанції, вбачається, що у червні 2009 року ЗАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за договором №CSRKA3 від 28.05.2008 року в розмірі 23433,31 доларів США, яка визначена станом на 29.04.2009 року(а.с.1-3, справа №2-549/11(№2-4861/09).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задоволено. Передано в заклад ПАТ КБ "Приватбанк" шляхом вилучення у ОСОБА_2 належне йому на праві власності заставлене майно - автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором №CSRKA3 від 28.05.2008 року, станом на 29.04.2009 року в розмірі 180686,50 грн., що є еквівалентом 23465,78 доларів США, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом надання ПАТ КБ "Приватбанк" права укладати від імені ОСОБА_2 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1806,87 грн.(а.с.89-90, справа №2-549/11(№2-4861/09).

Вказане рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2011 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи(а.с.96-97), у передбаченому законом порядку сторонами не оскаржувалось.

Даних про виконання рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2011 року матеріали справи №2-549/11(№2-4861/09), а також матеріали даної справи, не містять.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За положенями ст.ст.526,527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз.1, 2 п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Таким чином наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України №3-57гс10 від 20 грудня 2010 року, №3-65гс11 від 04 липня 2011 року, №3-73гс11 від 12 вересня 2011 року, №3-89гс11 від 24 жовтня 2011 року, №3-116гс11 від 14 листопада 2011 року, №3-142гс11 від 23 січня 2012 року.

Як видно із справи, розмір заборгованості за кредитним договором №CSRKA3 від 28.05.2008 року, що визначений ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 03.01.2014 року, ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в апеляційній інстанції(а.с.135), не спростував.

Доказів в розумінні положень ст.ст.57,58 ЦПК України, які б містили інформацію щодо предмета доказування, а саме про сплату вказаної суми заборгованості та проведення виконання зобов'язання належним чином, ОСОБА_2 у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України, не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про відмову ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволенні позову протирічить фактичним обставинам справи та нормам діючого законодавства, що регулюють правовідносини, які склались між сторонами у зв'язку з укладеним кредитно-заставним договором №CSRKA3 від 28.05.2008 року про надання кредитних грошових коштів, а відтак рішення суду першої інстанції на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ "Приватбанк" з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як видно із справи, зобов'язання за кредитно-заставним договором №CSRKA3 від 28.05.2008 року забезпечено порукою у розмірі 10 000,00 грн. згідно договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного з ПАТ "Акцент-Банк". Пунктом 8 договору поруки визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором(а.с.13). Тобто, в договорі поруки №167 від 20.10.2010 року фактично строк не встановлено.

Враховуючи, що днем настання строку виконання основного зобов'язання встановлено 27.05.2013 року, а з позовом до суду ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось 16.01.2014 року(а.с.2), тобто за межами шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, то в силу ч.4 ст.559 ЦК України порука ПАТ "Акцент-Банк" є припиненою.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитно-заставного договору №CSRKA3 від 28.05.2008 року, а саме пунктом 13.3 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочки.

У той самий час, згідно з пунктами 13.2, 13.5, 13.6, 13.7, 13.8, 13.9 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

Враховуючи вищевикладене та що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, то вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення з ОСОБА_2 штрафу, а саме: 31,29 доларів США - штраф(фіксована частина) та 4526,19 доларів США - штраф (процентна складова), що зазначені у розрахунку як складові заборгованості, не грунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

За змістом положень ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення - ч.3 ст.551 ЦК України.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року.

Як видно із розрахунку заборгованості за кредитно-заставним договором №CSRKA3 від 28.05.2008 року, складеного ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 03.01.2014 року, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором визначена у сумі 53 521,72 доларів США(а.с.7-11).

Враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України та що заборгованість за кредитом становить 21 810,48 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 8 554,80 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 6636,85 доларів США, колегія суддів вважає можливим зменшити розмір пені, який значно перевищує розмір збитків, та визначити до стягнення пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 50 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 відмовити.

На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на повернення судових витрат по сплаті судового збору 3654,00 грн.(а.с.41).

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2015 року в частині відмови Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №CSRKA3 від 28.05.2008 року станом на 03.01.2014 року у розмірі 37 002,13 доларів США, яка складається із наступного: 21 810,48 доларів США - заборгованість за кредитом; 8 554,80 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 636,85 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; та 50 000,00 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на повернення судових витрат по сплаті судового збору 3654,00 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -