Справа №359/3962/16-ц
Провадження №2/359/1524/2016
21 вересня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на земельну ділян-ку,
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та про-сить суд задовольнити його.
ОСОБА_3 не зявився у судове засідання. Він був неодноразово завчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця об-ставина підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.32-35) та оголошеннями про виклики відповідача у судові засідання. (а.с.30-31, 38-39).
На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача.
Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 30 листопада 2006 року ВАТ Банк «Олімпійська Україна» уклав з ОСОБА_3 кредитний договір, за яким ВАТ Банк «Олімпійська Україна» надав кре-дит в розмірі 1675000 гривень, а відповідач зобовязався повернути кредит до 29 листо-пада 2007 року та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 25% річних.
В подальшому ВАТ Банк «Олімпійська Україна» був перейменований в ПАТ «Грін Банк».
17 квітня 2013 року ПАТ «Грін Банк» уклав з ОСОБА_2 договір поруки, за яким позивач зобовязалась відповідати перед ПАТ «Грін Банк» за неналежне виконання ОСОБА_3 кредитного договору.
Відповідач неналежним чином виконував кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 1675000 гривень та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 1288562 гривень 20 копійок. Загальний розмір боргу за кре-дитним договором становить 2963562 гривні 20 копійок.
Відповідно до ч.2 ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання, за-безпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.
Встановлено, що 19 квітня 2013 року ОСОБА_2 сплатила ПАТ «Грін Банк» гро-шові кошти в розмірі 2963562 гривень 20 копійок. Ця обставина свідчить про те, що до позивача перейшли права вимоги до відповідача за кредитним договором та договором іпотеки.
Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.2 п.9 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості за креди-том не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпо-теки з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.
Встановлено, що постановою головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 22 квітня 2016 року (а.с.11) виконавчий документ був повернутий у звязку з відсутністю у боржника іншого майна, на яке можливо звернути стягнення. Ця обставина свідчить про те, що борг за кредитним договором залишився не погашеним.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.3607 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Як розяснив Верховний Суд України в правовій позиції у справі №6-1851цс15, порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звер-нення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реаліза-ції предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).
З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання за ОСОБА_2 права влас-ності на земельну ділянку відсутні.
Звернення стягнення на предмет іпотеки належить здійснити шляхом продажу цьо-го обєкту нерухомого майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого про-вадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною, виз-наченою субєктом оціночної діяльності субєкта господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та про-фесійну оціночну діяльність в Україні».
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Встановлено, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копі-йок за предявлення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та судовий збір в розмірі 6890 гривень за предявлення вимоги про визнання права власності на земельну ділянку. Ці обставини підтверджуються платіжними дорученнями №01/05 та №02/05 від 4 травня 2016 року (а.с.3, 4). Однак рішенням суду задоволена лише перша вимога, у задоволенні позову в частині другої вимоги відмовлено.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок. Підстави для відшкодування ОСОБА_2 витрат на оплату судового збору в розмірі 6890 гривень відсутні.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218, ч.1 ст.224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на земельну ділян-ку задовольнити частково.
У задоволенні позову в частині вимоги про визнання права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Київ-ської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.
Відповідач має право подати лише заяву про перегляд заочного рішення в суд пер-шої інстанції протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуває право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4