Справа № 643/4177/13-ц
Номер провадження 2-п/643/131/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2013 року, ухваленого в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_5, до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача на їх користь грошові кошти в наступних розмірах: на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, в якості відшкодування моральної шкоди 80000,00 грн.; на користь ОСОБА_4 - 6000,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 60000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_3 - 10000,00 гр. в якості відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_2 - 10000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначили, що 20.08.2012 року приблизно о 18-00 год. ОСОБА_4 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, йшла по тротуару вулицею Механізаторська в м. Харкові. Раптом, поруч із рестораном «Ной», велика біла собака породи «Лайка» накинулась на ОСОБА_5 та збила його з ніг, внаслідок чого останній впав обличчям на асфальт. Через падіння ОСОБА_5 втратив свідомість та отримав наступні тілесні ушкодження: повний вивих 61, 62 зубів, неповний вивих 51, 52 зубів, подряпини на обличчі. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_5 була під загальним наркозом проведена операція, в ході якої видалено залишки відколотих зубів, зашиті ясна. Після падіння дитини володілець собаки відповідач ОСОБА_1 покликав собаку та пішов, при цьому не запропонувавши своєї допомоги та не вибачившись.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2013 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_5, до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_5, грошові кошти в розмірі 256,39 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та грошові кошти в розмірі 6000, 00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 500,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 500,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати вказане заочне рішення та призначити цивільну справу до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування зазначив, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а також що обставини справи не були встановлені судом в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 заяву про перегляд заочного рішення підтримали в повному обсязі. Додатково пояснили, що судом не було достовірно встановлено факт придбання ліків та чеки, які містяться в матеріалах справи, неналежної якості. Показання позивачів в частині обставин спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень є суперечливими. Собака відповідача, яка за доводами позивачів здійснила напад на ОСОБА_5, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, відноситься до породи самоєдська лайка. Згідно даних авторитетного інтернет-ресурсу, який присвячений вказаним собакам, зазначена порода собак відрізняється безмежною любов'ю до дітей, в зв'язку з чим не могла здійснити напад та спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 Крім того, собака відповідача неодноразово визнавалась чемпіоном України. Свідки вказаної вище події були відсутні. Позивачами факт спричинення їм моральної шкоди не доведений. Експертиза для визначення розміру відшкодування моральної шкоди судом не призначалась, в зв'язку з чим визначений судом розмір відшкодовання моральної шкоди є необґрунтованим та не підтверджений жодним доказом. Висновками судово-медичної експертизи не доведено, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 були спричинені саме собакою відповідача. ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є неналежними позивачами, оскільки не доведений факт їх проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 Під час подій, які були підставою позовних вимог, в місці спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень було дві собаки вказаної породи, в зв'язку з чим не доведено, що напад на ОСОБА_5 вчинений саме собакою відповідача.

Позивачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви. В обґрунтування заперечень зазначили, що неодноразово під час особистих зустрічей повідомляли відповідача про наявність даної цивільної справи та про дати судових засідань. ОСОБА_4 пояснила, що напад собаки відповідача на ОСОБА_5 відбувся в її присутності, тому їй достовірно відомо, що напад здійснила саме собака відповідача, який одразу після нападу покликав собаку до себе.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, підставою скасування заочного рішення є сукупність двох умов: поважність причин неявки в судове засідання та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо наявності поважних причин неявки відповідача в судове засідання, суд керується наступним.

Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Судові повістки неодноразово надсилались відповідачу за адресою: АДРЕСА_1, яка була зазначена в якості його місця проживання згідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області (а.с. 18). Ця ж саме адреса була зазначена в якості місця проживання відповідача в позовній заяві (а.с. 1), постанові про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності (а.с. 65), а також в заяві самого відповідача про скасування заочного рішення (а.с. 221). В матеріалах справи міститься 6 конвертів із судовими повістками про виклик в судове засідання, які направлялись на вказану адресу відповідача та повернулись до суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Таким чином, виклик відповідача в судові засідання здійснювався у відповідності до положень ЦПК України та виходячи із вказаних вище положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що вказані судові виклики вручені відповідачу належним чином.

За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи відповідача відносно того, що він в порушення вимог ЦПК України не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи.

Виходячи із вказаних вище положень ЦПК України, неотримання відповідачем судової повістки не є поважною причиною неявки в судове засідання. Інших поважних причин неявки в судове засідання, таких як тривала хвороба, відрядження тощо, відповідачем не зазначено.

Враховуючи наведене, відповідачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не доведено наявність поважних причин неявки в судове засідання.

Вирішуючи питання відносно того, чи мають докази, на які посилався відповідач, істотне значення для правильного вирішення даної справи, суд керується наступним.

Сертифікати відносно того, що собака відповідача визнана чемпіоном України, а також дані інтернет-сайту з описом породи собаки відповідача, згідно яких собаки породи відповідача мають безмежну любов та ніжність до всіх оточуючих людей, на думку суду, не мають істотного значення для правильного вирішення даної цивільної справи та не можуть спростовувати обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Пояснення відповідача, надані під час розгляду заяви, відносно того, що його собака не вчиняла напад на ОСОБА_5, судом не можуть бути визнані доказом, який має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки відповідач є особою, яка має особисту заінтересованість у певному результаті розгляду справи, та згідно ЦПК України пояснення сторони, яка надавала показання не за процедурою допит свідка, не можуть прийматись судом в якості доказів.

Крім того, як зазначалось судом в заочному рішенні, постановою Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2012 року, яка набрала законної сили, встановлено, що 20.08.2012 року о 20:30 год. відповідач ОСОБА_1 порушив правила тримання собаки, внаслідок чого собака штовхнула ОСОБА_5, який впав та вдарився обличчям об асфальт. В звязку з наведеним ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, яким передбачено відповідальність за порушення правил тримання собак, що спричинили заподіяння шкоди здоровю людей або їх майну.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої вона ухвалена, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки вказані вище обставини відносно того, що собака відповідача штовхнула ОСОБА_5, який впав та вдарився обличчям об асфальт, встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, висновки вказаної постанови обов'язкові для суду в частині того, чи мали місце відповідні дії та чи вчинені вони відповідною особою.

Щодо посилання відповідача та його представника на недоведеність факту спричинення моральної шкоди, а також відсутність висновку експертизи з питань визначення розміру відшкодування моральної шкоди, то згідно ст. 145 ЦПК України призначення експертизи з вказаних питань не є обов'язковим. Крім того, в мотивувальній частині заочного рішення судом було зазначено мотиви, з яких суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову в цій частині.

Доводи представника відповідача відносно того, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є неналежними позивачами, оскільки не доведений факт їх проживання однією сім'єю з ОСОБА_5, не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, оскільки, як вбачається з мотивувальної частини заочного рішення, суд досліджував родинні відносини вказаних осіб з ОСОБА_5

Посилання відповідача на ту обставину, що ОСОБА_3 не приймала участь в судових засіданнях, а довіреність на відповідача не була нотаріально посвідчена, в зв'язку з чим ОСОБА_3 не мала підстав приймати участь в справі, не є підставою для скасування заочного рішення. Крім того, на а.с. 47 міститься заява ОСОБА_3, в якій вона просила суд розглядати справу за її відсутності. Таким чином, за наявності вказаної заяви у суду були відсутні підстави не розглядати по суті позовні вимоги ОСОБА_3

Доводи відповідача відносно того, що позивачами не було сплачено судовий збір, не є підставою для скасування заочного рішення. Крім того, згідно ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Таким чином, як вбачається з доводів відповідачів, останні просять скасувати заочне рішення з підстав їх незгоди із оцінкою доказів, яка була надана судом під час ухвалення заочного рішення. Між тим зазначена обставина, виходячи із положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, не може бути підставою для скасування заочного рішення, а може бути підставою для його оскарження в апеляційному порядку.

Докази, які були надані суду під час розгляду заяви про скасування заочного рішення, а саме дані з інтернет-сайту щодо описання породи собаки, сертифікати чемпіона України та схема місця події, на думку суду, не мають істотне значення для правильного вирішення справи та не спростовують інші докази, яким було надано оцінку судом під час ухвалення заочного рішення.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про скасування заочного рішення.

Керуючись ст. 208-210, 231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2013 року, ухваленого в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_5, до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Роз'яснити ОСОБА_1, що заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Крівцов Д.А.