Справа № 747/618/16-ц
Провадження № 2/747/364/16
РІШЕННЯ

іменем України

17.06.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Косенко Ю.Л.

за участю секретаря судового засідання Божко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 центральної районної лікарні про стягнення індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 центральної районної лікарні (далі ОСОБА_2 ЦРЛ) в якому вказала, що з 01.10.2002 року працювала у відповідача на 0,5 посади інженера по цивільній обороні, а з 09.04.2003 року переведена на 0,5 посади бібліотекара з медичної літератури та 0,5 посади інженера з ЦО.30.09.2015 року вона звільнена з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП. Протягом 2012-2015 років їй, в порушення вимог трудового законодавства, не виплачувалася індексація заробітної плати, заборгованості щодо виплати інших складових заробітної плати не було. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача індексацію заробітної плати за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2015 року та стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, та просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ЦРЛ в судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд цивільної справи без участі представника ЦРЛ. В запереченні на позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 ЦРЛ просила відмовити в його задоволенні.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами трудового законодавства України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.10.2002 року працювала в ОСОБА_2 ЦРЛ на 0,5 посади інженера по цивільній обороні та 09.04.2003 року була переведена на 0,5 посади бібліотекара та 0,5 посади інженера з ЦО. 30.09.2015 року звільнена із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копіями трудової книжки та наказу про звільнення (а.с.4-5,9). Заробітна плата нараховувалася та виплачувалася позивачу ОСОБА_2 ЦРЛ, що визнається і не заперечується сторонами.

Відповідно до ч.5 ст. 95 КЗпП України і ст. 33 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-III, індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

З викладеного виходить, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно правових актів проведення індексації у зв'язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Індексація заробітної плати працівників провадиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 № 1282-XII з наступними змінами.

У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст. 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 Кодексу, статей 33, 34 Закону «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до статті 33 Закону в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Також, Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Згідно довідки ОСОБА_2 ЦРЛ ОСОБА_1 нарахована індексація заробітної плати з квітня 2014 року по грудень 2014 року в сумі 865 гривень 87 копійок, з січня 2015 року по 30 вересня 2015 року в сумі 3673 гривні70 копійок, а всього на загальну суму 4539 гривень 57 копійок (а.с.22).

Посилання відповідача на відсутність підстав для виплати індексації у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування лікарні на вказані цілі суд вважає безпідставними.

Таким чином, задоволенню підлягають вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 ЦРЛ індексації заробітної плати за період з квітня 2014 року по 30 вересня 2015 року включно в сумі 4539 гривень 57 копійок, з якої слід утримати податки та обовязкові платежі. За період з січня 2013 року по березень 2014 року включно заробітна плата ОСОБА_1 індексації не підлягала, так як згідно Постанови КМ України від 27.03.2013 року № 197 «Про підвищення оплати працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» із 01.01.2013 року відбулося підвищення посадових окладів працівникам закладу і січень 2013 року став базовим для проведення індексації, тому індексації заробітна плата підлягала з квітня 2014 року, в звязку з чим в цій частині вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Оскільки позивачці не була вчасно виплачена індексація заробітної плати за період з квітня 2014 року по 30 вересня 2015 року необхідно зобовязати ОСОБА_2 центральну районну лікарню провести розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати ОСОБА_1 у зв'язку з порушенням строків її виплати та здійснити її виплату на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 4539 гривень (чотири тисячі пятсот тридцять девять) гривень 57 копійок індексації заробітної плати, з якої слід утримати податки та обовязкові платежі, за період з квітня 2014 року по 30 вересня 2015 року.

Зобовязати ОСОБА_2 центральну районну лікарню провести розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати ОСОБА_1 у зв'язку з порушенням строків її виплати та здійснити її виплату на користь ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частини стягнення з ОСОБА_2 центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 індексації заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 центральної районної лікарні на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 10 днів з дня отримання сторонами копії рішення.

Суддя Ю.Л.Косенко