У х в а л а

іменем україни

01 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Фоліс Ірина Аркадіївна, про визнання договору удаваним правочином, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 29 травня 2013 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 було укладено попередній договір, відповідно до умов якого сторони домовилися в строк до 25 жовтня 2013 року укласти основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Договірні зобов'язання нею виконано у повному обсязі та сплачено вартість спірної квартири в розмірі 54 259 доларів США, що еквівалентно 441 396 грн 97 коп.

При цьому відповідно до умов попереднього договору ОСОБА_5 зобов'язався в майбутньому підготувати за свій рахунок та в строк до укладення основного договору документи, необхідні для посвідчення договору купівлі-продажу квартири, оскільки на момент підписання попереднього договору будинок не було введено в експлуатацію.

Проте відповідач свої зобов'язання не виконав та не виготовив технічну документацію для оформлення позивачем права власності на квартиру, при цьому відповідно до акта прийому - передачі від 07 лютого 2014 року квартира, яка є предметом договору їй вже передана та вона в ній проживає.

Враховуючи наведене, позивач просила визнати попередній договір удаваним правочином, оскільки насправді сторони уклали договір купівлі-продажу майнових прав.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що позивачем не доведено позовних вимог, оскільки за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини, однак в даному випадку сторони укладаючи попередній договір мали на меті укладення в майбутньому саме основного договору купівлі - продажу квартири як об'єкту нерухомого майна.

При цьому, апеляційний суд звертав увагу на те, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.С. Ткачук

І.М. Фаловська