Справа № 342/624/16-ц
Провадження № 2/342/471/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Серафинецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 16.05.1956року народження, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Серафинецької сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по вул. Шевченка, 57 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що в згаданому житловому будинку проживали: його мати ОСОБА_5, він, його колишня дружина ОСОБА_6, та діти - ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 20.10.1987 р., двір, в якому вони проживали, до 15.04.1991 р. відносився до типу - колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_5, всі інші були членами колгоспного двору. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями на даний час складає 65940 грн., будинок є придатним для проживання. Шлюб між позивачем та відповідачкою ОСОБА_6 розірваний, вона 14.03.2000 р. вибула з двору. 17.06.2011 р. мама позивача ОСОБА_5 в Серафинецькій сільській раді склала заповіт, яким заповіла позивачу все належне їй майно і все те, що буде їй належати на день смерті. ОСОБА_5 померла 12.05.2013 року. Позивач прийняв спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Постановою нотаріуса від 26.04.2016 р. № 797/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії відносно будинку.

Сторони, їх представники, - в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності; позивач зазначив, що свій позов підтримує повністю; відповідачі не заперечують проти позову. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 жовтня 1987 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в с. Серафинці по вул. Леніна, 57, дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 209 від 14 жовтня 1987р. (а.с.10).

ОСОБА_7 № 66, виданою 28.03.2016 р. Серафинецькою сільською радою (а.с.19) стверджено, що житловий будинок, в якому проживає ОСОБА_1, знаходиться в с. Серафинці по вул. Шевченка, 57, (бувша вул. Леніна, 57).

ОСОБА_7 Серафинецької сільської ради № 84 від 15.04.2016 р. слідує, що біля житлового будинку в с. Серафинці по вул. Шевченка, 57 числиться земельна ділянка загальною площею 0, 33 га, в т.ч.: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства 0,08 га (а.с.20).

Випискою із погосподарських книг Серафинецької сільської ради № 82 від 15.04.2016 р. стверджено, що з 1986 по 1995 роки в колгоспному дворі в с. Серафинці по вул. Шевченка, 57, були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, онуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5; згідно погосподарської книги за 2011-2015 р. в господарстві проживали ОСОБА_5, яка померла 12.05.2013 р., ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.21). Про те, що шлюб міжпозивачем та ОСОБА_6 розірваний свідчить копія Рішення Городенківського районного суду від 02.03.1999 р. по справі № 2-25/1999 р.

За заповітом, посвідченим секретарем Серафинецької сільської ради 17.06.2011 р., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителька в с. Серафинці вул. Шевченка, 57 Городенківського району Івано-Франківської області, заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, - ОСОБА_1 (а.с.7).

Спадкодавець ОСОБА_5 померла 12.05.2013 року у віці 89 років в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 167399, виданого 13.05.2013 р. Серафинецькою сільською радою (а.с.8). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи доведено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5. Він на час смерті спадкодавця проживав разом з нею в житловому будинку по вул. Шевченка, 57, в с. Серафинці, де й продовжує проживати. Крім того, про те, що позивач прийняв спадщину, свідчить копія Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17.09.2014 р. державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, за яким позивач успадкував земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_5 (а.с. 9).

До спадкового майна також належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Шевченка, 57 в с. Серафинці Городенківського району. Згідно з Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7636, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку в с. Серафинці по вул. Шевченка, 57 є голова колгоспного двору ОСОБА_5, підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право власності, видане Городенківвським РВК 20.10.1987 р. (а.с.15).

В Технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Шевченка, 57 в с. Серафинці, складеному 07.04.2016 р., зазначена характеристика будинку, господарських будівель і споруд (а.с.11-14). Як вбачається із звіту про оцінку майна, складеного ЕТВО «Придністровя», станом на 27.06.2016 р. вартість житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Серафинці вул. Шевченка, 57, - становить 65940 грн. (а.с. 16-17).

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою в.о. Державного нотаріуса від 26.04.2016 р. № 797/02-31 ОСОБА_1 відмовлено видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок в звязку з тим, що господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів двору належала відповідна частка, проте частки між членами бувшого колгоспного двору, - не визначені (а.с. 22).

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Шевченка, 57 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 316,317,325,328, 1216,1222, 1223,1233, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,169,197, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по вул. Шевченка, 57 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.