УХВАЛА

іменем україни

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя

від 30 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області

від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі -ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 19 травня 2009 року б/н ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальниця зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, допустила заборгованість станом на 30 червня 2014 року у розмірі 8 169 грн 52 коп.

З урахуванням зазначеного позивач просив суд стягнути з відповідачки указану суму заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив передбачений ст. 257 ЦК України строк звернення до суду з позовом.

Апеляційний суд погодився з такими висновками районного суду. При цьому послався на те, що доводи скарги про закінчення строку дії картки у березні 2013 року, висновків суду першої інстанції про пропуск позовної давності не спростовують.

Проте повністю погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 19 травня 2009 року банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 2 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з базовою процентною ставкою за кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості.

Оскільки позичальник не виконала зобов'язання за договором, утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком м банку складає 8 169 грн 52 коп.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг (далі - Умови) договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий самий термін.

Пунктом 9.5 указаних Умов встановлено, що картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви його утримувача або банк має право закрити Картрахунок, письмово повідомивши про це утримувача. При цьому, утримувач зобов'язаний не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути картку у банк, після чого обслуговування картки припиняється. Утримувач повинен повністю погасити перед банком заборгованість за кредитом, у т. ч. з моменту яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення картки.

На підтвердження доводів позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» надав до суду довідку про те, що картка № НОМЕР_1 видана за кредитним договором має термін дії до 31 березня 2013 року. Картка не перевипускалась.

Судом встановлено, що з 14 липня 2009 року відповідач перестала платити щомісячні платежі на погашення кредиту, нарахування банком санкцій за порушення договірних зобов'язань почалося з 25 червня 2009 року.

Банк звернувся з вказаним позовом до суду у липні 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою, кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Залишаючи рішення районного суду без змін, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про те, що банком пропущено встановлений ст. 257 ЦК України строк звернення до суду із позовом, оскільки строк дії картки закінчувався у березні 2013 року, а з позовом банк звернувся у липні 2014 року, тобто в межах строку позовної давності.

У порушення ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України апеляційний суд не перевірив доводів позивача, зокрема щодо строку дії договору від 19 травня

2009 року, який відповідає строку дії картки, не навів мотивів відхилення цих доводів.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлені, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П. Штелик