Провадження №2/751/138/16
Рішення

Іменем України

20 травня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Гармаш-Лящинська М. В.

з участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа Чернігівська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

24.11.2014 року ОСОБА_6 звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом, який неодноразово уточнювала (а.с. 172-174, 206-208), до ОСОБА_4 про зобов»язання відповідача усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належною позивачу земельною ділянкою за адресою: вул.. Кримська, 31/2 у м. Чернігові наступним шляхом: відновити межі земельної ділянки, шляхом демонтування огорожі від т. И до т. З розміром 0,16, демонтувати огорожу від т. К до т. Л розміром 0,39 м та здійснити відновлення межових знаків від т. И до т. Л встановленням огорожі у відповідності до висновку судової будівельно технічної експертизи № 20-15 від 11.01.2016 року; демонтувати хвіртку до домоволодіння за адресою: вул.. Кримська, 33/1, яка приварена до металевого стовпа, який знаходиться на земельній ділянці вул.. Кримська, 31/2 у м. Чернігові; стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.; стягнення судових витрат за проведення експертизи у розмірі 2 385 грн. 73 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Мотивуючи свої вимоги наступним: позивач є власницею домоволодіння за адресою: м. Чернігів, вул. Кримська, буд. 31/2, розташованому на земельній ділянці площею 0, 0313 га. По сусідству з нею у житловому будинку № 33/1 по вул. Кримська в м. Чернігові проживає відповідач. Вказує, що остання, порушивши межові знаки, побудувала господарську споруду (сарай), частина якої (приблизно 40 см) побудовані на земельній ділянці позивача. Зазначає, що внаслідок таких неправомірних дій відповідача, прохід між її частиною домоволодіння (сараєм) та частиною домоволодіння (гаражем) зменшився, позивач не має змоги обслуговувати належну їй частину домоволодіння. Пізніше, після подачі позовної заяви до суду, відповідач знесла спірний сарай. Зазначає, що межі земельної ділянки за адресою: вул. Кримська, 31/2 не відповідають фактично встановленим межам земельної ділянки на місцевості, тому просить демонтувати огорожі від т. И до т. З розміром 0,16 м. та від т. К до т. Л розміром 0,39 м, відновивши межові знаки від т. И до т. Л. шляхом встановлення між ними огорожі. Вказує, що відповідач приварила хвіртку, яка розташована зі сторони вул. Кримська на воротах позивача, внаслідок чого відбулася деформація воріт, вони майже не зачиняються. Такими незаконними діями відповідача, позивачу заподіяна моральна шкода, яка виразилася у душевних та фізичних стражданнях.

В судовому засіданні представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Вказали, що вищезгадані спірні огорожі вже демонтовано і не потребують додаткового демонтажу. Зазначили, що позивачка сама встановить спірну огорожу від т. И до т. Л., проте просять щоб відповідачка не чинила позивачу в цьому перешкод.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, поклавшись на письмові заперечення (а.с. 82-84, 179-181, 223-226).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 222). Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Свідок ОСОБА_7 (знайома відповідача) в судовому засіданні показав, що знає ОСОБА_8 біля 40 років і неодноразово була на її подвір»ї. Вказала, що ніяких порушень порядку користування земельною ділянкою позивача відповідач не створює.

Свідок ОСОБА_9 (брат відповідачки) в судовому засіданні показав, що спірна хвіртка прикріплена до опорного металевого стовпа, який вважає спільним сторін.

Свідок ОСОБА_10 (знаходиться в дружніх відносинах з сім»єю позивача) в судовому засіданні показала, що неприязні відносини між позивачем та відповідачем тривають протягом 3-х років. Спірний опорний металевий стовп був встановлений ще за довго до того, як відповідачка придбала і почала проживати у своєму будинку.

Свідок ОСОБА_11 (знаходиться в дружніх відносинах з сім»єю позивача) в судовому засіданні показав, що здійснював ремонтно - зварювальні роботи воріт позивача у 2013 році, проте не може стверджувати, що причиною цьому є спірна вхідна хвіртка до домоволодіння відповідача.

Допита по справі експерт ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що будівельні норми та правила при монтажу спірної хвіртки не порушено, оскільки вони відсутні взагалі. Прикріплення спірної хвіртки до опорного металевого стовпа, не є категоричною причиною його перекосу. На території, належній позивачу, знаходиться лише половина спірного опорного металевого стовпу.

Вислухавши представників позивача, відповідача та її представника, покази свідків та експерта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_6 є власницею домоволодіння № 31/2, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Кримська, земельна ділянка площею 0,0313 га (а.с. 4-5, 10), а ОСОБА_4 є власницею домоволодіння № 33/1 по вул.. Кримська в м. Чернігові з земельною ділянкою площею 0,0312 га., тобто володіють та користуються суміжними земельними ділянками. (а.с.105-127).

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

На підставі частини 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, а частиною 3 ст. 152 ЗК України передбачено здійснення захисту прав громадян на земельні ділянки, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав

Згідно ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

За результатами проведення судової будівельно технічної експертизи експертом ОСОБА_12 був складений висновок №20-15 від 11.01.2016 року, згідно якого встановлено, що межі земельної ділянки за адресою: м. Чернігів, вул. Кримська, 31/2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 869870 від 30.07.2007 року, не відповідають фактично встановленим межам земельної ділянки на місцевості, а саме відповідно Державного акту межа від т. Б до т. В пряма лінія: БВ 20,08 м, 10,99 м, фактична межа від т. Б до т. В ламана лінія: БИ 10,65 м, ИЗ 0,16 м, ЗК 8,96 м, КЛ 0,39 М, ЛВ 11,39 м.; за межі земельної ділянки за адресою: м. Чернігів, вул.. Кримська, 31/2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 869870 від 30.07.2007 року, розміщення конструктивних елементів вхідних воріт до домоволодіння № 31/2 по вул.. Кримська не виходить; згідно візуально інструментального обстеження встановлено, що при вході на земельну ділянку №33/1 встановлена металева хвіртка. Будівництво воріт та хвіртки не нормується нормами та правилами ДБН. Згідно візуально інструментального обстеження встановлено, що до металевого стовпа вхідних воріт земельної ділянки №31/2 т. А приварений металевий куток до якого кріпиться конструкція хвіртки земельної ділянки №33/1. При проведенні зварювальних робіт та створеного додаткового навантаження від збудованої хвіртки на існуючий металевий стовп можливо сталася деформація стовпа та наявних вхідних металевих воріт, внаслідок чого порушено нормальне функціонування воріт. (а.с. 147-158)

Разом з тим, враховуючи те, що спірна земельна ділянка (позначена в експертному висновку, як частина земельної ділянки, що відповідно до правовстановлюючих документів, належить позивачу ОСОБА_6, але перебуває у фактичному користуванні відповідача ОСОБА_4Г.) являється відмосткою, належного позивачу цегляного гаражу-сараю (його приналежністю), має контурне визначення по периметру, тобто не потребує відновлення, та знаходиться в межах площини, що перекриває навіс скату криши цього ж гаражу сараю, а також, станом на час розгляду справи, має вільний та безперешкодний доступ, що підтверджується матеріалами справи і визнається самими учасниками судового розгляду, на думку суду, позивачем не доведено в судовому засіданні на час розгляду справи наявних порушень з боку відповідача його прав на землю в цій частині (а.с.90, 154, 182, 204).

Щодо надання позивачу можливості самостійного встановлення відповідної огорожі, то згідно ст. 319 ЦК України, власник майна володіє та користується своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти відносно нього будь-які дії, які не суперечать закону, при цьому, повинен додержуватися моральних засад суспільства. Проте, враховуючи площу та розмір спірної земельної ділянки і її місце розташування, вирішення даного питання, на думку суду, безпосередньо впливає на права іншого землекористувача і входить до сфери регулювання інших правовідносин.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача в частині відновлення меж земельної ділянки задоволенню не підлягають.

З приводу усунення перешкод у користуванні майном шляхом демонтування відповідної хвіртки, то суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що опорний металевий стовп вхідних воріт до домоволодіння №31/2 по вул. Кримська в м. Чернігові є їх невід»ємним конструктивним елементом, тобто приналежністю і у зв»язку з чим, перебуває в особистій власності позивача.

Крім того, судом встановлено, що до вищезгаданого спірного стовпу прикріплена вхідна хвіртка до домоволодіння №31/1 по вул. Кримська в м. Чернігові, з приналежними їй також конструктивними елементами (а.с.50, 155, 184, 185, 205).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_6 права користування майном, шляхом зобов»язання ОСОБА_4 демонтувати (відокремити) вхідну хвіртку до домоволодіння №31/1 по вул. Кримська в м. Чернігові, з приналежними їй конструктивними елементами, від опорного металевого стовпу вхідних воріт до домоволодіння №31/2 по вул. Кримська в м. Чернігові.

Доводів відповідача з приводу того, що половина спірного металевого стовпа, який є межовим, знаходиться на її території, суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина не змінює правового режиму майна. Крім того, суд також критично відноситься і до її посилань щодо недоведеності позивачем самого фактору завдання її спірною хвірткою руйнівного впливу на відповідного опорного металевого стовпа, оскільки дана обставина, на думку суду, не є визначальною при вирішенні питання щодо захисту права власності.

Щодо стягнення на користь позивачки моральної шкоди у звязку з незаконними діями відповідача, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так, абз. 1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Тобто, диспозицією зазначеної правової норми чітко визначено, що підставами для відшкодування шкоди є деліктна поведінка однієї особи по відношенню до іншої, факт настання такої шкоди, як юридичний наслідок, причинний зв'язкою між деліктною поведінкою особи та фактом настання матеріальної шкоди, а також вина завдавача шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для застосування до відповідача деліктної відповідальності, оскільки в ході судового розгляду не було встановлено складу правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Беручи до уваги представлені позивачем договір про надання правової допомоги, прибутковий касовий ордер та акт виконаних робіт по наданню правової допомоги (а.с.12-15, 199), а також квитанції по оплаті судової експертизи (а.с.177, 178), суд вважає за необхідне, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати пропорційно до задоволених вимог та з врахуванням належності доказів на підтвердження заявлених вимог (висновок експерта) і обсягу їх використання при вирішенні справи, а саме: 170 грн. витрат на правову допомогу та 1 175 грн. 24 коп. витрат за проведення судової експертизи.

Також, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 551 грн. 20 коп.

Крім того, беручи до уваги також представлені відповідачем договір про надання правової допомоги, прибутковий касовий ордер та розрахунок вартості послуг (а.с.81, 230-231), а також враховуючи безпосередньо затрачений представником відповідача час участі в судовому засіданні (3ч. 23 хв.) та те, що позивача звільнено від оплати судових витрат, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 88 ЦПК України, компенсувати ОСОБА_4 2 000 (дві тисячі) грн. понесених судових витрат на правову допомогу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглянув дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213 215, 218 ЦПК України, суд ,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_6 права користування майном, шляхом зобов»язання ОСОБА_4 демонтувати (відокремити) вхідну хвіртку до домоволодіння №31/1 по вул. Кримська в м. Чернігові, з приналежними їй конструктивними елементами, від опорного металевого стовпу вхідних воріт до домоволодіння №31/2 по вул. Кримська в м. Чернігові.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 170 (сто сімдесят) грн. понесених витрат на правову допомогу та 1 175 (одна тисяча сто сімдесят п»ять) грн. 24 коп. витрати за проведення експертизи.

Компенсувати ОСОБА_4 2 000 (дві тисячі) грн. понесених судових витрат на правову допомогу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Г. Деркач