АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 687/590/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1123/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Карпусь С.А.

суддів: Федорової Н.О., Матковської Л.О.

секретаря Бондаря О.В.

з участю:

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на ухвалу судді Чемеровецького районного суду від 20 квітня 2016 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» (далі ТОВ «Волочиськ-агро») звернулось до суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначало, що у 2010 році між ТОВ «Волочиськ-агро» та ОСОБА_1, який є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею1,5783 га, земельний кадастровий номер :04:004:0068, що розташована на території Жердянської сільської ради був укладений договір оренди строком на 5 років, який було зареєстровано у Чемеровецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «ЦДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис. Ця земельна ділянка орендувалась єдиним масивом разом з іншими земельними ділянками. В 2015 році на підставі пункту 8 Договору оренди землі, згідно якого орендар після закінчення строку договору має переважне право поновлення його на новий строк, між сторонами в добровільному порядку було укладено додаткову угоду до договору оренди на новий строк. Процедуру поновлення договору оренди землі, яка передбачена у ст. 33 Закону України «Про оренду землі», заявником виконано. Між тим у серпні 2015 року ОСОБА_1 та ТОВ «Жердя Агро» уклали договір оренди спірної земельної ділянки, намагались провести сільськогосподарські роботи на цих землях, що призвело до порушення прав заявника. Він має намір звернутися

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/1123/16

Доповідач Карпусь С.А. Категорія ухвала

до суду з позовом про визнання незаконним договору оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «Жердя Агро» та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, який підлягає забезпеченню. Тому заявник просив задовольнити його заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 та ТОВ «Жердя Агро» вчиняти будь-які дії повязані із земельною ділянкою площею 1,5783 га, земельний кадастровий номер :04:004:0068 на весь період розгляду даної справи в суді й до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Чемеровецького районного суду від 20 квітня 2016 року заяву ТОВ «Волочиськ-агро» задоволено.

Постановлено заборонити ОСОБА_1, Товариству з обмеженою відповідальністю «Жердя Агро» вчиняти будь-які дії повязані із земельною ділянкою площею 1,5783 га, земельний кадастровий номер :04:004:0068, що належить ОСОБА_1. Ухвалу допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі, поданій представником ОСОБА_2, ОСОБА_1П вважає ухвалу судді незаконною, просить її скасувати, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права. Ухвала суду постановлена з порушенням вимог ст.153 ЦПК України та постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Вказує, що він є власником земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0068, яка розташована на території Жердянської сільської ради і 24.08.2015 року він уклав з ТОВ «Жердя Агро» договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстрований у встановленому законом порядку, сторонами достроково не розривався та не був визнаний недійсним рішенням суду.

Вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог ч. 4 ст. 153 ЦПК України, оскільки законодавством чітко визначено категорію справ стосовно яких позов може забезпечуватись до подання позовної заяви і земельні правовідносини до такої категорії не належать.

Від ТОВ „Волочиськ-агро надійшла заява про відмову від заяви про забезпечення позову та закриття провадження у справі в звязку з тим, що відпала необхідність у забезпеченні позову.

ОСОБА_1, представники ТОВ «Жердя Агро» та ТОВ «Волочиськ-агро» в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Тому в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву ТОВ «Волочиськ-агро» про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 та ТОВ «Жердя Агро» вчиняти будь-які дії повязані із земельною ділянкою площею 1,5783 га, земельний кадастровий номер :04:004:0068, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір про право і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Частинами 1 і 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності (ч. 4 ст. 151 ЦПК).

Таким чином, питання щодо забезпечення позову може бути розглянуто на будь-якій стадії розгляду справи, після надходження до суду позовної заяви та відкриття провадження у справі. Виключенням із цього правила є забезпечення позову до подання позовної заяви з метою запобігання порушення права інтелектуальної власності. Питання про забезпечення позову вирішується суддею, у провадженні якого перебуває справа, одноособово, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як розяснив Пленум Верхового Суду України в абзаці 2 п. 1 постанови №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову ТОВ „Волочиськ-агро була подана до суду та розглянута 20 квітня 2016 року, без подання відповідної позовної заяви.

Представником апелянта подано через канцелярію суду копію ухвали судді Чемеровецького районного суду від 13.05.2016 року про відкриття провадження у справі за позовом ТОВ „Волочиськ-агро до ОСОБА_1, ТОВ „Жердя Агро, ОСОБА_4 приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу про визнання недійсним договору оренди землі і скасування його державної реєстрації права оренди.

Тобто цей позов не повязаний з порушенням права інтелектуальної власності позивача, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки в даному випадку судом першої інстанції не було виконано вимоги процесуального закону щодо повернення заяви про забезпечення позову заявнику з підстав, передбачених ч. 8 ст. 153 ЦПК України, тому з метою усунення допущеного порушення, враховуючи вимоги п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про повернення ТОВ «Волочиськ-агро» заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що заява ТОВ «Волочиськ-агро» про відмову від заяви про забезпечення позову та закриття провадження у справі у звязку з тим, що відпала необхідність у цьому, не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Згідно зі ст. 306 ЦПК України в апеляційному порядку позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Статтею 154 ЦПК України передбачено право суду, який розглядає справу, скасувати заходи забезпечення позову.

Тобто, норми діючого процесуального закону не містять положень, які б давали можливість заявнику відмовитися від заяви про забезпечення позову під час розгляду у суді апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про задоволення цієї ж заяви про забезпечення позову.

Відповідно й відсутні підстави для закриття провадження у справі.

В порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ТОВ «Волочиськ-агро» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу судді Чемеровецького районного суду від 20 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» про забезпечення позову повернути заявнику.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» на користь ОСОБА_1 275 грн. 60 коп. понесених судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь