АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4488/15-ц 22-ц/774/56/к/16
Справа № 210/4488/15-ц Головуючий в суді першої
Провадження 22ц/774/56/К/16 інстанції - Чайкіна О.В.
Категорія № 26 (3) Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

із секретарем - Масловою К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (надалі - ПАТ «Євраз Суха Балка»), в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 200 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності у звязку з професійним захворюванням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що впродовж тривалого часу працював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 16 червня 2015 року йому встановлено 35 % втрати професійної працездатності.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково та на його користь з ПАТ «Євраз Суха Балка» стягнуто 20 000 грн. моральної шкоди, а також на користь держави - судовий збір у розмірі 1218 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Євраз Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені заявлених позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку щодо обов'язку відповідача відшкодовувати моральну шкоду позивачу, оскільки положення ст. 153, 237' КЗпП України та ст. 1167 ЦК України, які не поширюються на спірні правовідносини. Крім того судом не враховано те, що наявність шкідливих виробничих факторів є особливістю виробничого процесу на підприємстві та відповідач забезпечує своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту, скорочує час дії шкідливих виробничих факторів відповідно до норм діючого законодавства, тому наполягає, що зі сторони роботодавця не вчинено ніяких навмисних протиправних дій. Також вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що позивач зазначаючи, що йому заподіяна моральна шкода, не надав суду належних доказів на підтвердження цього факту.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 28 листопада 2013 року по 15 липня 2015 року працював на підприємстві відповідача на підземним бурильником шпурів 5-го розряду, шахти «Ювілейна». Звільнився за станом здоров'я на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с. 10-11).

Відповідно до виписки-епікризу № 235/115 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3, йому встановлено діагноз: радикулопатія п/крижова L5, S1, переважно зліва, та шийна С7,С8 із вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м?язовотонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді періартрозу колінних суглобів, ПФ першого ст. остеоартрозу і періартрозу ліктьових суглобів, ПФ першого-другого ст. двобічного плечолопаткового пері артрозу, ПФ першого-другого ст. периферичним нейроваскулярним синдромом верхніх кінцівок» та хронічний (пиловий) бронхіт ЛН 1ст., із зазначенням того, що це захворювання є професійним. (а.с.12-15).

Із повідомлення форми П-3 № 08/21-0252 від 04 лютого 2015 року, а також із медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу № 211 від 03 лютого 2015 року убачається, що захворювання позивача є професійним (а.с.16, 17-19).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24 березня 2015 року, причиною виникнення професійного захворювання ОСОБА_3 є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу: умови праці підземного бурильника шпурів, важкість праці, робоча поза, та аерозоль переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони (а.с.20-23).

Висновком МСЕК від 16 червня 2015 року (серії 12 ААА № 004941) позивачу первинно встановлено 35% втрати професійної працездатності з наступною датою переогляду 01 червня 2016 року (а.с. 26).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_4, встановивши, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним, орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про відшкодування моральної шкоди ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Як убачається з Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24 березня 2015 року, причиною виникнення професійного захворювання позивача стало перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу: умови праці підземного бурильника шпурів, важкість праці, робоча поза, та аерозоль переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони.

Правильно встановивши обставини справи та надавши їм вірну юридичну оцінку, суд першої інстанції обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та вірно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Євраз Суха Балка» на користь позивача.

Доводи відповідача про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу з тих підстав, що відповідач забезпечує своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту і скорочує час дії шкідливих виробничих факторів відповідно до норм діючого законодавства,не знімають з відповідача обов'язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці" й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання.

Посилання ПАТ «Євраз Суха Балка» на неврахування судом того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди з вини відповідача, не можуть бути взятими до уваги, оскільки факт заподіяння позивачу моральної шкоди у зв'язку з отриманими ним професійними захворюваннями встановлений висновком МСЕК від 06 червня 2015 року. Позивач час від часу змушений проходити курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним з урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, а також обсягом фізичних та душевних страждань позивача. При постановленні рішення суд першої інстанції врахував тяжкість фізичних і моральні страждань позивача за наслідками професійного захворювання, їх тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, тривалість роботи позивача на ПАТ «Євраз Суха Балка», конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Однак, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції не дотримався норм ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою визначено, що за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати, отже розмір судового збору, стягнутого судом першої інстанції з ПАТ «Євраз Суха Балка» на користь держави, необхідно зменшити з 1218,00 грн. до 487 грн. 20 коп., а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2015 року в частині визначення розміру судового збору, стягнутого з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь держави, змінити, зменшивши його з 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень до 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Л.В.Михайлів