Справа № 307/2485/13-ц
Провадження № 4-с/307/4/16
У Х В А Л А

іменем України

04 лютого 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., з участю головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів цивільну справу за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа: головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_2, на дії і бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби, вчинені під час виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргами (об'єднані в одне провадження), де заінтересована особа: головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_2, на дії і бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби, вчинені під час виконання судового рішення.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 19 грудня 2015 року через установу поштового звязку вона отримала поштову кореспонденцію з відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, в якій містилися супровідний лист на її імя та постанова про відкриття виконавчого провадження №49683862, датована цим же днем. Ознайомившись зі змістом зазначеної постанови, вона зясувала, що державний виконавець постановив її з грубими порушеннями положень Закону України "Про виконавче провадження", що пояснюється наступним. З позовом до Тячівського районного суду у справі №307/2485/13-ц, на виконання рішення в якій видано виконавчий лист за яким державним виконавцем винесено оскаржувану нею постанову про відкриття виконавчого провадження, звернувся позивач - ОСОБА_2. Виходячи з цієї обставини, із заявою у відділ державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження 18 грудня 2015 року звернувся ОСОБА_2. Однак, із такою заявою у відділ державної виконавчої служби не міг звернутися ОСОБА_2, оскільки особи з такими іменними реквізитами (ПІБ), яка б була учасником цивільного провадження у цій справі фактично не існує. 18 грудня 2015 року ОСОБА_2 предявив до виконання виконавчий документ, стягувачем у якому зазначено іншу особу ОСОБА_2. Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" така неузгодженість у виконавчому провадженні не допускається, та згідно положень пункту 2 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець в цьому випадку зобовязаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження, оскільки до заяви про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_5 не додано виконавчого документу - виконавчого листа, стягувачем у якому був би зазначений заявник - ОСОБА_2. Не зясувавши зазначеної обставини державний виконавець помилково прийняв до виконання виконавчий лист №307/2485/13-ц, стягувачем у якому зазначено ОСОБА_2, який (виконавчий лист) до виконання предявлено вже іншою особою ОСОБА_2. Натомість, в цьому випадку державний виконавець зобовязаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Просить визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №49683862, яка мала місце 18 грудня 2015 року та полягає у наступному: не з'ясуванні державним виконавцем обставини, що ОСОБА_2 18 грудня 2015 року до заяви про предявлення виконавчого документу до виконання не додав виконавчого документу, стягувачем в якому було б зазначено саме його; невинесенні державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 18 грудня 2015 року про предявленні виконавчого документа до виконання; визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції які полягають у винесенні 18 грудня 2015 року у виконавчому провадженні №49683862 постанови про відкриття виконавчого провадження; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні № 49683862 від 18 грудня 2015 року про відкриття виконавчого провадження; зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №307/2485/13-ц, виданим Тячівським районним судом 17 березня 2014 року, який предявлено до виконання 18 грудня 2015 року.

Також зазначає, що на її адресу через установу поштового звязку надійшла поштова кореспонденція з відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, в якій містилися вимога державного виконавця від 29 грудня 2015 року та постанова про накладення на неї штрафу у виконавчому провадженні №49683862, датована цим же днем. Ознайомившись зі змістом зазначених вимог і постанови, вона зясувала, що державний виконавець постановив її з грубими порушеннями положень Закону України "Про виконавче провадження", що й обумовило необхідність оскарження нею дій, що пояснюється наступним. Зі змісту норми частини 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що державний виконавець вправі накласти на боржника штраф у разі невиконання судового рішення за умови, що таке невиконання не обумовлено поважними причинами. Вважає, що невиконання нею судового рішення у строк, встановлений нормою частини 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження"обумовлено виключно поважною причиною - у виконавчому документі, на підставі якого відкрито виконавче провадження та, зрештою, в постанові про накладення штрафу стягувачем зазначено неіснуючу особу ОСОБА_2. За таких обставин очевидно, що виконати рішення суду у встановлені державним виконавцем строки було обєктивно неможливо, оскільки у виконавчому провадженні відсутня одна з його сторін - стягувач, що попросту виключає можливість прийняття і виконання нею, як боржником, рішення суду. Тому, 29 грудня 2015 року, піддаючи її штрафу за невиконання судового рішення державний виконавець допустився бездіяльності в тому сенсі, що не зясував наявності поважної причини, яка обумовила невиконання нею рішення суду. Також зазначає, що державний виконавець настільки поспішав накласти на неї штраф, що навіть не вважав необхідне зясувати у неї причини невиконання судового рішення, що в силу норми частини 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" він зобовязаний був зробити. Другою істотною ознакою, яка вказує на бездіяльність державного виконавця є не з'ясування ним особи стягувана у виконавчому провадженні. Перевіряючи стан виконання судового рішення, державному виконавцю, очевидно, слід було зясувати у стягувача чи нею, як боржником, виконано судове рішення. Для цього, в свою чергу, державний виконавець повинен був встановити особу стягувача. Якщо б він це зробив, то неодмінно зясував би, що за адресою: м. Тячів, вул. Незалежності, 145, проживає ОСОБА_2, в той час, як за виконавчим документом стягувачем є ОСОБА_2, що вказує на різних осіб, через відмінності у прізвищах.

Просить визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №49683862, яка мала місце 29 грудня 2015 року та полягає у наступному: не зясуванні поважності причини невиконання нею рішення суду у строки, встановлені частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження"; не зясуванні особи стягувача у виконавчому провадженні на предмет ідентифікації його з особою ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції які полягають у накладенні 29 грудня 2015 року у виконавчому провадженні №49683862 на неї штрафу розміром 170 грн.;

Крім цього зазначає, що 22 січня 2016 року на її адресу через установу поштового звязку надійшла поштова кореспонденція з відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, в якій містилися супровідний лист від 11 січня 2016 року та постанова головного державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_1 про заміну назви сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні №49683862, датована цим же днем. Вважає, що державний виконавець постановив її з грубими порушеннями положень Закону України "Про виконавче провадження", що зрештою й обумовило необхідність оскарження нею його дій, що пояснюється наступним. Зі змісту норми абзацу 2 частини 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що державний виконавець вправі своєю постановою змінити назву сторони виконавчого провадження, якщо вона змінила прізвище, власне імя чи по батькові. В інших випадках державний виконавець щодо сторони виконавчого провадження (фізичної особи) не вправі змінювати своєю постановою її назву. В даному випадку, стягувач ОСОБА_2 своє прізвище не змінював: прізвище "Шпілька" він носив як у 2014 році коли апеляційним судом Закарпатської області постановлено рішення у справі за його позовом до неї, так і на момент предявлення виконавчого листа до виконання у цьому виконавчому провадженні. Таким чином, очевидно, що до спірних правовідносин норма абзацу 2 частини 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" застосуванню не підлягає, оскільки не регулює ці відносини - ОСОБА_2 з моменту набуття статусу стягувача у виконавчому провадженні прізвища не змінював. Водночас, факт виправлення апеляційним судом Закарпатської області 7 грудня 2015 року допущеної ним описки у прізвищі стягувача по тексту судового рішення, ухваленого ним 26 лютого 2014 року, не можна кваліфікувати як зміну стягувачем власного прізвища. Названою процесуальною дією апеляційний суд виправив власну описку у прізвищі позивача. В судовій ухвалі не зазначено, що стягувач змінив прізвище зі "Шпілка" на "Шпілька". Один лише цей факт виключає можливість застосування державним виконавцем у цьому випадку правила абзацу 2 частини 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження". Проте, державний виконавець всупереч існуючим обставинам, з метою заміни назви сторони виконавчого проваджена застосував зазначену норму, чим самим порушив її.

Просить визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №49683862 щодо зміни назви стягувача у виконавчому провадженні у частині його прізвища зі "Шпілки" на "Шпілька", які мали місце 11 січня 2016 року; скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №49683862 від 11 січня 2016 року про зміну назви сторони виконавчого провадження.

Заявник в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Держаний виконавець ОСОБА_1 в судовому засіданні проти скарги заперечив.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечила.

Дослідивши матеріали скарги і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: відділ містобудування та архітектури Тячівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом вчинення певних дій позовні вимоги задоволено та вирішено усунути ОСОБА_2 перешкоди в здійсненні права власності на земельну ділянку площею 0,0738 га., розташовану по вул. Незалежності (Леніна), №145 в м. Тячів шляхом зобовязання ОСОБА_4 знести фундамент та стіну будівлі надвірної споруди, розташованої по вул. Незалежності (Леніна) №143 у м. Тячів та перенести фундамент та стіну будівлі надвірної споруди на відстань не менше одного метра від межі між земельними ділянками, розташованими по вул. Незалежності (Леніна), №145 та по вул. Незалежності (Леніна), №143.

17 березня 2014 року на виконання зазначеного рішення стягувачу видано виконавчий лист № 2/307/1351/13-ц.

18 грудня 2015 року на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем відділу ДВС Тячівського РУЮ відкрито виконавче провадження № 49683862. У постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 25 грудня 2015 року. Копію даної постанови ОСОБА_4 отримала 19 грудня 2015 року, про що сама зазначає у скарзі.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 07 грудня 2015 року виправлено описку в рішенні апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: відділ містобудування та архітектури Тячівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом вчинення певних дій, а саме слова ОСОБА_2 на слова ОСОБА_2 по всьому тексті рішення.

Постановою державного виконавця від 29 грудня 2015 року на ОСОБА_4 накладено штраф у розмірі 170 грн. за невиконання нею самостійно до 25 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2014 року.

Постановою державного виконавця від 11 січня 2016 року, на виконання ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 07 грудня 2015 року про виправлення описки, змінено назву сторони у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 грудня 2015 року дотримано вимоги ч.2 ст.17, п.1.ч.1 ст.19 та ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки йому була подана заява про примусове виконання рішення суду та подано виконавчий лист. Сам факт допущення описки в прізвищі (ОСОБА_2 замість ОСОБА_2) в рішенні апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2014 року та виконавчому листі, що був виданий на виконання даного рішення суду не може бути підставою для відмови у відкриті виконавчого провадження. А тому, суд вважає, що слід відмовити у вимогах ОСОБА_4 визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №49683862, яка мала місце 18 грудня 2015 року та полягала у наступному: не з'ясуванні державним виконавцем обставини, що ОСОБА_2 18 грудня 2015 року до заяви про предявлення виконавчого документу до виконання не додав виконавчого документу, стягувачем в якому було б зазначено саме його; невинесенні державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 18 грудня 2015 року про предявлення виконавчого документа до виконання. Також, слід відмовити у вимозі ОСОБА_4 визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції які полягають у винесенні 18 грудня 2015 року у виконавчому провадженні №49683862 постанови про відкриття виконавчого провадження, у визнанні протиправною та скасуванні постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №49683862 від 18 грудня 2015 року про відкриття виконавчого провадження та у зобовязанні головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №307/2485/13-ц, виданим Тячівським районним судом 17 березня 2014 року, який предявлено до виконання 18 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року скасовано постанову державного виконавця від 29 грудня 2015 року, якою на ОСОБА_4 накладено штраф у розмірі 170 грн. за невиконання нею самостійно до 25 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2014 року.

У своїй скарзі заявниця ОСОБА_4 сама зазначає, що станом на 05 січня 2016 року нею не виконано вимогу державного виконавця, зазначену у постанові про відкриття виконавчого провадження від 18 грудня 2015 року, про добровільне виконання рішення суду до 25 грудня 2015 року через поважну причину, а саме зазначення у виконавчому провадженні прізвища стягувача ОСОБА_2 замість ОСОБА_2.

На думку суду, названа ОСОБА_4 причина добровільного невиконання рішення суду є формальною та не може бути визнана поважною, оскільки сам факт допущення описки в прізвищі позивача в рішенні суду, яка в подальшому була виправлена, та виконавчому листі не є підставою для невиконання рішення суду, яке набрало законної сили. Беручи до уваги вище наведене та те, що постанова державного виконавця від 29 грудня 2015 року скасована, суд вважає, що відсутні будь-які підстави для визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №49683862, яка мала місце 29 грудня 2015 року та полягає у наступному: не зясуванні поважності причини невиконання нею рішення суду у строки, встановлені частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження"; не зясуванні особи стягувача у виконавчому провадженні на предмет ідентифікації його з особою ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, як і відсутні будь-які підстави, щоб визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції які полягають у накладенні 29 грудня 2015 року у виконавчому провадженні №49683862 на неї штрафу розміром 170 грн., а тому в задоволенні даних вимог скарги ОСОБА_4 слід відмовити.

Згідно ч.3 ст.83 Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Оскільки у процесуальних документах, винесених державним виконавцем у виконавчому провадженні, не було допущено граматичних чи арифметичних помилок, описка в прізвищі позивача була допущена в рішенні суду та виконавчому листі, у державного виконавця не було підстав для застосування ч.3 ст.83 Закону України "Про виконавче провадження", щоб виправити в процесуальних документах описку, зазначену у виконавчому листі.

Постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції від 04 лютого 2016 року скасовано постанову державного виконавця від 11 січня 2016 року, якою на виконання ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 07 грудня 2015 року про виправлення описки, змінено назву сторони у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.

Сам факт застосування державним виконавцем у виконавчому провадженні норми ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" та винесення постанови про зміну сторони у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на ОСОБА_2, яка в подальшому була скасована, не може бути визнано протиправним, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено порядку виправлення описки у процесуальних документах у виконавчому провадженні, що були допущені через описки у рішеннях судів та виконавчих листах. Суд вважає, що винесення державним виконавцем постанови від 11 січня 2016 року про зміну назви сторони виконавчого провадження, а фактично виправлення описки на підставі ухвали суду про виправлення описки, яка скасована 04 лютого 2016 року, жодним чином не порушує права ОСОБА_4 у даному провадженні, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №49683862 щодо зміни назви стягувача у виконавчому провадженні у частині його прізвища зі "Шпілки" на "Шпілька", які мали місце 11 січня 2016 року та скасуванні постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №49683862 від 11 січня 2016 року про зміну назви сторони виконавчого провадження, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст. 6 - 8, 19, 25, 26, 75, 83, 89 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарг ОСОБА_4, заінтересована особа: головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_2, на дії і бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби, вчинені під час виконання судового рішення відмовити.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Суддя В.В. Ніточко