Справа № 345/2139/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1584/2016
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
У Х В А Л А

21 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Меленко О.Є.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: апелянта ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Середньоугринівської сільської ради Калуського району про визнання фізичної особи обмежено дієздатною, встановлення над нею піклування і призначення піклувальника, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 21 червня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 21 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Середньоугринівської сільської ради Калуського району, про визнання фізичної особи обмежено дієздатною, встановлення над нею піклування і призначення піклувальника.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що на підтвердження заявлених вимог про обмеження цивільної дієздатності його сина ОСОБА_4, ним було надано відповідні докази: довідку МСЕК, висновок ЛКК, направлення на лікування та інші документи.

З цих підстав, ухвалу суду першої інстанції, апелянт просив скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, доводи представника, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

За змістом ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку про ймовірність існування спору про право між сторонами, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Однак на переконання колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зокрема, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч.5 ст.8 ЦПК України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що підставою звернення ОСОБА_2 з заявою про визнання свого сина ОСОБА_4 обмежено дієздатним та встановлення над ним піклування, стали психічні розлади та зловживання сина спиртними напоями. На підтвердження своїх вимог заявник надавав копії документальних доказів, зокрема довідки МСЕК та ЛКК, та одночасно заявляв клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи про встановлення психічного стану ОСОБА_4

Будь яких вимог позовного характеру в заяві не міститься, а заявлено тільки вимоги про визнання фізичної особи обмежено дієздатною.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України постанови № 3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» зазначено, що оскільки від вирішення питання щодо дієздатності громадянина залежить можливість його участі у розв'язанні інших цивільних справ, заяви про визнання громадянина недієздатним підлягають розглядові окремо від інших вимог у порядку, передбаченому статтями 256-260 ЦПК.

Одночасно зі спором про право цивільне питання про недієздатність громадянина може вирішуватись судом лише в тому разі, коли спір виник після смерті цього громадянина.

При цьому, дотримання визначених Розділом IV ЦПК України вимог щодо особливостей розгляду справ про визнання фізичної особи обмежено дієздатною чи недієздатною є важливою гарантією захисту прав і законних інтересів таких осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не звернув увагу на ці обставини, як і належним чином не визначився з характером правовідносин та нормами права, які підлягали застосуванню, а тому передчасно прийшов до висновку про ймовірність існування між сторонами спору про право.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог процесуального права, а тому не може залишатися в силі і підлягає до скасування.

Справу слід повернути до суду першої інстанції для вирішення питання по суті.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 21 червня 2016 року скасувати, а матеріали за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Середньоугринівської сільської ради Калуського району про визнання фізичної особи обмежено дієздатною, встановлення над нею піклування і призначення піклувальника повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О .Є. Меленко

Судді: В.А. Девляшевський

А.Ю. Малєєв