Справа № 761/9609/16-ц
Провадження № 2/761/4315/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом відповідно до якого просить суд визнати ОСОБА_2 особою, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що власником особового рахунку є позивач, зареєстровані - ОСОБА_1 та відповідач. Відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2008 р. Вироком Апеляційного суду м. Києва від 04.09.2008 р. відповідач була визнана винною у співучасті у в підготовці до навмисного вбивства та засуджена до позбавлення волі на 5 років. З цього часу відповідач Після закінчення терміну засудження відповідач не повернулась до помешкання, на зв»язок з позивачем не виходила, ніхто із сусідів її не бачив. За інформацією Шевченківського районного управління поліції відповідач не зверталась до відділку щодо перешкод, що їх чинить позивач у користуванні житлом. За таких обставин ОСОБА_1 і звернувся до суду за з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, провівши заочний розгляд справи.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає встановленим наступне.

Як свідчать матеріали справи в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою з місця проживання.

Квартира неприватизована, власником особового рахунку є позивач.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 04.09.2008 року ОСОБА_2 визнано винною у у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.п. 6,11 ч. 2 ст. 115 КК України та засуджено до позбавлення волі строком на п»ять років.

Акт-довідка складена 20.01.2016 р. КП УЖГ Шевченківського району м. Києва свідчить про те, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2008 року.

В свою чергу лист начальника Шевченківського районного управління національної поліції в м. Києві надісланий в адресу позивача свідчить про те, що ОСОБА_2 до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві із заявами на скаргами щодо перешкод в проживанні за місцем реєстрації не зверталася.

Під час розгляду справи доказів, які б свідчили про те, що відповідач приймає участь у сплаті комунальних та інших послуг на утримання приміщення отримано не було.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до положень ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, за положеннями ст. 72 ЖК України.

Оскільки відповідач зареєстрований в спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає та не несе витрат на утримання житла, його реєстрація в квартирі порушує права позивача як власника особового рахунку, під час розгляду справи встановлено відсутність перешкод для проживання відповідача за місцем реєстрації, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 157 ЖК УРСР, ст. ст. 3,11,57,60,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила правокористування квартирою за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 21коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя