У х в а л а

іменем україни

21 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними довіреності, договору дарування житлового будинку та земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 листопада 2015 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що довіреність посвідчена відповідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Мінюсту України від 25 серпня 1994 року № 22/5, ОСОБА_2 не довів порушення його прав укладеним договором дарування, введення в оману щодо характеру вчиненого правочину, у якому він не є стороною, та його абсолютну неспроможність розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Правильність цих висновків підтвердив і суд апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними довіреності, договору дарування житлового будинку та земельної ділянки відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко