Провадження № 2/263/2475/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Добровольській Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики, в обґрунтування зазначивши, що 15.02.2015 року між нею та відповідачем був укладений договір позики на суму 4340 грн. строком до 30.06.2015 року. Проте відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, у встановлений строк позику не повернула. Тому просить стягнути з неї на свою користь борг у розмірі 4340 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 130,20 грн., а також сплачений при подачі позову судовий збір.

Позивач та її представник у судове засідання надали заяви, у яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов визнала повністю.

Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15.02.2015 року між сторонами укладений договір позики на суму 4340 грн. зі строком повернення до 30.06.2015 року.

На підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем відповідно до вимог ч.2 ст. 1047 ЦК України надано суду розписку відповідача від 15.02.2015 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) в строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач до теперішнього час борг не повернула, чим порушила майнові права позивача, позов визнала повністю, з неї підлягає стягненню борг за договором позики в розмірі 4340 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 130,20 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача у відшкодування оплати судового збору 200 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 4340 гривень 00 копійок, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 130 гривень 20 копійок, судовий збір у розмірі 200 гривень 00 копійок, а всього 4670 (чотири тисячі шістсот сімдесят) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г.Васильченко