Номер провадження 2/754/5115/16
24 листопада 2016 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі,
Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується врученням судової повістки житлово-експлуатаційній організації, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом отримані (а.с. 41).
Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 27 вересня 2010 року між Київським національним університетом внутрішніх справ в особі ректора Коваленка Валентина Васильовича, що діє на підставі статуту, з одного боку, та Головним управлінням МВС України у Київській області в особі начальника Крикуна Олексія Олексійовича, який діє на підставі Положення, з другого боку, та громадянином України ОСОБА_1, з третього боку, було укладено Договір №10-252 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с. 9-10).
Відповідно п. 1 Предмет цього Договору - підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр" за напрямом "правознавство".
Відповідно п. 2.1.7. Договору Київський національний університет внутрішніх справ зобов'язується після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати особі документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами.
Відповідно п. 2.1.8. Договору Київський національний університет внутрішніх справ зобов'язується після відрахування Особи (закінчення навчання) затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання.
Відповідно п. 2.2.5. Договору Головне управління МВС України у м. Києві зобов'язується інформувати Виконавця про звільнення Особи зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав звільнення.
Відповідно п. 2.3.3. Договору ОСОБА_4 зобов'язується виконувати правила внутрішнього розпорядку Виконавця, дотримуватись вимог законодавства України та нормативно-правових актів з проходження служби в органах внутрішніх справ.
Відповідно п. 2.3.5. Договору ОСОБА_4 зобов'язується після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначено Замовником і відпрацювати не менше трьох років.
Відповідно до п. 2.3.6. Договору ОСОБА_4 зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Відповідно п. 3. Договору підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільнення з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; порушення дисципліни, відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Відповідно п. 4.1. Договору відшкодування здійсняється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до п 3.2 Договору підставою відшкодування є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Відповідно до витягу з Наказу Національної академії внутрішніх справ МВС України від 05.08.2010р. №562 про зарахування на навчання на 1 курс Київського національного університету внутрішніх справ набору 2010 року, зараховано з 1 вересня 2010 року ОСОБА_1 (а.с. 8).
Відповідно до витягу з Наказу Київського національного університету внутрішніх справ МВС України Національної академії внутрішніх справ від 15.03.2014р. №343 про випуск у 2014 році курсантів факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та внутрішніх військ (набору 2010 року), присвоєно кваліфікацію бакалавра права за напрямом підготовки "Правознавство" та видано диплом бакалавра ОСОБА_1 (а.с. 12).
Відповідно до витягу з Наказу Головного Управління МВС України в м. Києві від 27.05.2014 року №430 о/с щодо особового складу, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено з органів внутрішніх справ: у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 64 "ж" (за власним бажанням) лейтенанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції 1-го відділу міліції (з обслуговування житлового масиву "Лісовий", селища Биківня та військового містечка №161) Деснянського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві з 30 травня 2014 року. Вислуга на день звільнення складає: у календарному обчисленні 03 роки 08 місяців 29 днів (а.с. 24).
Відповідно до Розпорядження КМУ від 27.08.2010 р. № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (яка є правонаступником) (а.с. 25).
Відповідно ст. 56 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи, однак, якщо випускник вищого навчального закладу навчався за кошти третьої особи, його працевлаштування здійснюється відповідно до укладеної між ними угоди.
Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 16.05.1996р. «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК).
Визначення поняття "зобов'язання" міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК.
Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви.
Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213 - 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, відповідно статей 3, 11, 15, 16, 22, 525, 526, 530, 599, 610, 625, 634, 1046-1056 Цивільного кодексу України,
Позовну заяву Національної академії внутрішніх справ задовольнити.
Стягнути на користь Національної академії внутрішніх справ з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1378,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Петріщева І.В.