У Х В А Л А

11 травня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, Управління земельних ресурсів м. Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення міської ради та державного акта на приватизацію земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, яка не відповідає вимогам ст. 357 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України у заяві про перегляд судових рішень зазначається обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

У заяві ОСОБА_1 просить Верховний Суд України переглянути судові рішення суду касаційної інстанції з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), а також з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права (п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

При цьому на підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, заявниця не зазначила які саме норми матеріального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції та у чому полягає їх неоднакове застосування.

На підтвердження підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, заявниця не зазначила норми процесуального права, які, на її думку, неоднаково застосовано судом касаційної інстанції та не вказала в чому полягає їх неоднакове застосування.

Крім того заявниці слід надати копії різних за змістом судових рішень судів касаційної інстанції, які свідчать про неоднаковість застосування норм матеріального та процесуального права.

Постанови Верховного Суду України від 23 квітня 2012 року, 26 вересня 2012 року, 14 листопада 2012 року та 21 травня 2013 року не є рішеннями суду касаційної інстанції, ухваленими у порядку касаційного провадження, а прийняті у порядку, визначеному главою 3 розділу V ЦПК України, тому не можуть бути прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подану без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

у х в а л и в :

Надати ОСОБА_1 строк до 3 червня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк