Справа № 466/9565/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Глинської Д.Б.

при секретарі Бандуровському Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

у с т а н о в и в:

у листопаді 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просять постановити рішення, яким стягнути з відповідача 781 162,04 грн. основного боргу за договором позики, 35 933,44 грн. - інфляційні втрати, 7811,60 грн. - 3% річних за період з 01 липня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, а також судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що 29 червня 2016 року між ними, ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якого вони передали відповідачу грошові кошти в сумі 30 538 дол. США.

На підтвердження укладення договору позики відповідачем ОСОБА_3 29 червня 2016 року було надано розписку про отримання грошових коштів в повному обсязі.

Згідно досягнутих домовленостей, а також відповідно до розписки від 29 червня 2016 року, ОСОБА_3 зобов'язувався в термін до 01 липня 2016 року повернути отриману ним грошову суму.

На їх, позивачів, неодноразові вимоги повернути кошти відповідач не реагував, така його поведінка вказувала на те, що відповідач навіть не думав та не намагався повернути їм кошти.

У відповідності до положень ст. 1048 ЦК України ОСОБА_3 має оплатити їм також проценти від суми позики в наступному розмірі:

- 781 162,04 грн. (сума заборгованості станом на 31.10.2016р.) х 3 % = 23 434,86 грн.

- 23434,86 грн. : 12 = 1952,90 грн.

- 1952,90 грн. х 4 місяці прострочення платежу ( з 01 липня 2016 року по 31 жовтня 2016 року) = 7811,60 грн.

Всього процентів згідно договору позики 7811,60 грн. (сім тисяч вісімсот одинадцять гривень шістдесят копійок).

Крім цього, відповідач ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 1050, 625 ЦК України повинен також сплатити їм, позивачам, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший договір процентів не встановлений договором або законом.

Сума позики в доларах становить 30 538 дол. США х 25,58 грн. = 781 162,04 грн.

Інфляційні втрати становлять:

1) 781 162,04 грн. сума заборгованості

- липень 2016 року індекс інфляції 0 = 0 грн.

- серпень 2016 року індекс інфляції 0= 0 грн.

- вересень 2016 року індекс інфляції 101,8% = 14 060,91 грн.

- жовтень 2016 року індекс інфляції 102,8% = 21 872,53 грн.

Таким чином, індекс інфляції становить 35 933,44 грн.

Оскільки відповідач ухиляється від погашення боргу по позиці в добровільному порядку, відповідно порушує взяті на себе зобов'язання згідно договору, вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, змушені звернутись в суд.

Позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_4, позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 29 червня 2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за усним договором позики передали відповідачу ОСОБА_3 у позику грошову суму у розмірі 30 538 дол. США. Даний договір оформлений письмовою розпискою відповідача від 29 червня 2016 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи. (а.с.5). Кінцевий строк повернення позики був до 01 липня 2016 року. ОСОБА_3 своїх зобов'язань відповідно до договору позики не виконав, не провівши жодної оплати по поверненню позики та станом на 31 жовтня 2016 року отримані кошти за договором позики не повернув.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Проте, відповідачем умови договору позики не виконуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Положеннями ст. 1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

З наданого суду розрахунку вбачається, що загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 824 907,08 грн. та складається з суми основного боргу за договором позики в розмірі 781 162,04 грн., інфляційних витрат в розмірі 35 933,44 грн., 3% річних в розмірі 7811,60 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 7 165,61 грн.

Керуючись ст. ст.3,10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 625, 1048, 1050 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 781 162, 04 грн. суму основного боргу за договором позики, інфляційні витрати у розмірі 35 933,44 грн., 3% річних в розмірі 7811,60 грн., а всього 824 907,08 грн. (вісімсот двадцять чотири тисячі дев'ятсот сім гривень вісім копійок) та 7 165,61 грн. (сім тисяч сто шістдесят п'ять гривень шістдесят одну копійку) витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Д. Б. Глинська