Справа № 510/156/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2016 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Фурсовой А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Ренійський РС ГУ ДМС України в Одеській області) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України у судове засідання не зявився, заперечень щодо позову суду не надав.

Третя особа Ренійський РС ГУДМС України в Одеській області заперечень щодо позову не надав, у судове засідання представника не направив.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу без його участі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про право власності від 01.12.2015р.; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.12.2015р.; копія домової книги; копія технічного паспорту на житловий будинок № 1 по вул. Овражна в с. Долинське Ренійського району Одеської області.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 1, розташованому по вул. Овражна в с. Долинське Ренійського району Одеської області, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.12.2015р. є власником житлового будинку № 1 розташованого по вул. Овражна в с. Долинське Ренійського району Одеської області, в якому мешкає на сьогоднішній день. Право власності на нерухомість зареєстровано за позивачем у встановленому законом порядку. Відповідач ОСОБА_2 є сином позивача. У 2012р. році позивач зареєстрував його у своєму житловому будинку, як члена своєї сімї. У цьому ж році відповідач виїхав до м. Одеса, де й мешкає та працює по сьогоднішній день. Отже, з 2012р. відповідач не мешкає за місцем своєї реєстрації, з реєстраційного обліку не знявся, не є власником житла, у якому зареєстрований. В даний час його місцезнаходження позивачу невідоме, оскільки сторони не спілкуються. У звязку із реєстрацією відповідача на житлоплощі позивача, він несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, він, як власник житла, позбавлений можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України.

Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. вбачає, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Виходячи із вищевказаного, матеріалів справи, доводів позивача, викладених у позові, відповідач ОСОБА_2 з 2012р. не мешкає за спірною адресою, він не являється власником житла, у якому прописаний, в даний час його фактичне місцезнаходження невідоме. Згідно наданих документів, позивач є власником житлового будинку № 1 розташованому по вул. Овражна в с. Долинське Ренійського району Одеської області, на житлоплощі якої рахується прописаним відповідач. Таким чином, відповідач не проживає у будинку позивача більше року, яких-небудь витрат по утриманню житла він не несе, його особистих речей там також немає. Договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідача на користування ним житлоплощею позивача з підстав ст. 401 ЦК України. У зв'язку із вищевикладеним, є правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням і зняття його з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати таким, що втратив право користування житловим будинком № 1, розташованим по вул. Овражна в с. Долинське Ренійського району Одеської області і зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник