Справа № 466/5635/14 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/5970/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., з участю секретаря судового засідання Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду Львівської області від 23 серпня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Територіального підрозділу Шевченківського району Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про виселення та зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справ за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Територіального підрозділу Шевченківського району Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про виселення та зняття з реєстрації.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, просить таку скасувати, постановити нову, якою задовольнити його заяву, надавши відстрочку виконання рішення суду на 1 рік.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною. Мотивує тим, що висновок суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів недійсними не відповідає обставинам справи. Як зазначає апелянт, такого рішення Шевченківський районний суд м.Львова не приймав. Як на підставу для відстрочки виконання рішення суду посилається на такі обставини, як: невисокий розмір пенсії, інвалідність 3-ї групи, різного роду захворювання, яке потребує постійного лікування та інше. Зазначає, що у 2016 році померла його матір та у зв'язку з припиненням догляду за нею у апелянта з'явилась можливість активного пошуку роботи, влаштуватися на роботу і лише тоді звільнити квартиру для позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, у відсутності апелянта, який повідомлений про розгляд справи, однак до суду не з`явився, представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції зазначив про те, що обставини, на які посилається заявник, не мають особливого характеру та недопустимість обмеження прав власника.

З висновками суду погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Предметом спору у даній цивільній справі було виселення ОСОБА_2 з квартири, придбаної ОСОБА_3 на прилюдних торгах.

Згідно з актом державного виконавця від 15.07.2014 року про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, переможцем аукціону став ОСОБА_3, придбавши вищевказану квартиру за 759000 грн.

Як видно з матеріалів справи, боржник ОСОБА_2 оскаржував вищезазначені електронні торги, позов залишено без розгляду.

З долученої справи № 2/466/202/15 видно, що згідно свідоцтва № 3101 від 07.08.2014 р., виданого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_6, ОСОБА_3 належить на праві власності майно, що складається з квартири № 19, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Квітова, 26, житловою площею 36,2 кв.м.. загальною площею 75,3 кв.м., підвалу площею 3,7 кв.м, що складається із двох житлових кімнат та кухні, вартістю 759 000 грн., яка придбана ОСОБА_3 за 759 000 грн.

Згідно з витягом № 25311650 від 07.08.2014 р., виданого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_6 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

Рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Територіального підрозділу Шевченківського району Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про виселення та зняття з реєстрації від 22.01.2015 р. набрало законної сили.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься і в ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи заміна способу і порядку виконання рішення допускається лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що вказані заявником обставини не мають особливого характеру, визначених законом, позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 , а отже підстави для задоволення заяви відсутні.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали правильно встановив фактичні обставини справи, вірно застосував процесуальний закон, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 23 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_7