Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/800/16-ц
Провадження № 2/670/417/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 рокусмт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_1, зареєстрований 07.03.2006 року у відділі РАЦС Віньковецького РУЮ, за актовим записом № 19, без надання строку для примирення.

В обґрунтування позову зазначив, що 07.03.2006 року уклав шлюб із ОСОБА_1 Від шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя з відповідачем не склалось, у сім`ї виникали сварки, непорозуміння, нарікання один на одного, та спільне проживання стало неможливе. Подружжя втратили взаємоповагу та почуття кохання один до одного. Тому ОСОБА_2, не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просив його розірвати.

У судове засідання 14.11.2016 року позивач та його представник, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, погодившись на розірвання шлюбу.

Пояснила, що через зловживання позивачем алкогольними напоями, сварки, які виникали на ґрунті цього, у 2013 році між нею та ОСОБА_2 було припинено спільне проживання, і з того часу вони мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та жодних стосунків не підтримують. Вважає, що поновлення шлюбного життя між нею та позивачем в жодному разі неможливо, тому просила шлюб розірвати без надання строку для примирення. Дітей утримує самостійно, а позивач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу, спору щодо спільно нажитого майна подружжя немає.

Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 07.03.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1.

Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із матір`ю, тобто відповідачем.

Як випливає із наданих ОСОБА_1 пояснень та змісту позовної заяви, в період шлюбного життя між сторонами виникали конфлікти та суперечки, сторони подружніх стосунків не підтримують більше трьох років, проживають порізно, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує формально.

Позивач та відповідач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач тривалий час не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам обох із подружжя, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати.

При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Однак, беручи до уваги, що сторони тривалий час спільно не проживають, відповідач у судовому засіданні повністю визнала позовні вимоги, представник позивача наполягає на припиненні шлюбу, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення.

Керуючись ст. 110, ст. 111, ст. 112 Сімейного Кодексу України, ст. 8, ст. 10, ст. 60, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 березня 2006 року за актовим записом № 19 у відділі реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Хмельницької області через Віньковецький районний суд протягом десяти днів із дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Волкова