Справа № 344/4605/15-ц
Провадження № 2/344/1136/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Комерційний банк «Надра про стягнення грошових коштів за банківськими вкладами,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що між позивачем та відповідачем було укладено два договори банківських вкладів, за умовами яких позивач передав відповідачу 8000 доларів США на умовах «Перший» під 11% річних з датою повернення 20/02/2015 р. Відповідач не повернув позивачу депозити, а тому позивач просив стягнути з відповідача 222800 гривень банківського вкладу, 8393,14 відсотків, по 25/03/2015 р., 241134 гривень інфляційних нарахувань; всього 233604, 48 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, що в ньому вказані. На запитання суду надав пояснення про те, що йому нічого не відомо про те, що відповідачем сплачено на його користь грошові кошти на компенсацію вкладу за рахунок коштів гарантування банківських вкладів. При цьому позивач не надав доказів на спростування пояснення відповідача про виплату відповідачу спірних грошових коштів та не спростував надані відповідачем платіжні документи про отримання позивачем зазначених грошових коштів.

Судом встановлено наступні обставини.

20/11/2014 р. та 21/11/2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено два договори банківських вкладів, за умовами яких позивач передав відповідачу 8000 доларів США на умовах «Перший» під 11% річних з датою повернення 20/02/2015 р.

05/02/2015 р. НБУ ухвалено рішення про введення у відповідача тимчасової адміністрації.

Відповідач надіслав заперечення проти позову, відповідно до змісту якого 18/05/2015 р. позивачу повністю виплачено грошові кошти,які за ним обліковувались: 8000 доларів США сума вкладів, 151.83 доларів США процентів на 06/02/2015 р.

Відповідно до заяв про перерахування коштів позивач особисто звернувся до відповідача для отримання грошових коштів на суму 142,92грн, 128406,89 гривень 18324,12 гривень.

Крім цього в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року № 6-2001цс15 вказано, що згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Відповідно до постанови Верховного Суду України суд повинен врахувати зазначені положення Закону, запровадження тимчасової адміністрації та виведення банку з ринку. На момент вирішення спору у банку вже введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином позивачем не доведено правових підстав для даного позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 Про судове рішення у цивільній справі суд повинен вирішити справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, незалежно від того вірно чи помилково позивач просить застосувати ту чи іншу правову норму.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1 до ПАТ Комерційний банк «Надра про стягнення грошових коштів за банківськими вкладами №2071068, № 32071166 в сумі 233604,48 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 1000 гривень, відмовити;

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський