АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2015 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванліма Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванліма Україна» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки, -

Справа № 754/14882/14
№ апеляційного провадження: 22-ц-796/286/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Мальченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ПАТ « Дельта Банк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів посилаючись на те, що 24.07.2007 між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір № 8_49.35/324/07-НВС за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 71388,00 дол. США з розрахунку 11% річних за користування кредитом на строк з 24.07.2007 по 24.07.2032.

26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, на підставі якого ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до позичальника за вказаним кредитним договором від 24.07.2007.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 8_49.35/324/07-НВС було забезпечено договором поруки, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Ванліма Україна» та договором поруки укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 Оскільки позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, позивач просив стягнути солідарно на його користь з позичальника та поручителів заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 758995,79 грн. та витрати позивача по сплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання договору поруки недійсним, посилаючись на те, що позивач не пред'явив вимогу до поручителя протягом 6-ти місячного строку від дня настання строку основного зобов'язання.

Відповідач ТОВ «Ванліма Україна» звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання договору поруки недійсним, посилаючись на те, що кредитором був збільшений без згоди поручителя обсяг відповідальності позичальника.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2015 первісний позов задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»заборгованість за кредитним договором № 8 49.35/324/07-НВС від 24.07.2007 у розмірі 758995,79 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654Ю 00 грн.

В задоволені решти вимог позову - відмовлено.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванліма Україна» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки - задоволений частково.

Визнано припиненим договір поруки укладений 24.07.2007 за № 49.35/324/ 11324/07-НВС. 1 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ванліма Україна» та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» .

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванліма Україна» витрати по сплатісудового збору у розмірі 243,60 грн.

В задоволені решти вимог зустрічного позову - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки - задоволений.

Визнано припиненим договір поруки укладений 24.07.2007 №49.35/324/П324/07- НВС.2 між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Не погодився з рішенням суду відповідач ОСОБА_1, його представником подано апеляційну скаргу, в якій він посилаючись на порушення процесуального та не вірне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позову ПАТ «Дельта Банк». На обґрунтування своїх доводів зазначав, зокрема, що суд без належного правового обґрунтування та належних доказів визнав доведеними факт повідомлення його про перехід права вимоги, не дослідив питання додержання позивачем процедури визначеної ст. 613 ЦК України, а тому вважає, що новий кредитор прострочив звернення з вимогою, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених ним вимог.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просила про задоволення заявлених вимог, а також вказувала на наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Ванліма Україна», наголошуючи на тому, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Підтримала апеляційну скаргу та клопотання про закриття провадження у справі і відповідач ОСОБА_2

Представник позивача заперечував проти вказаного клопотання, також заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Інші учасники процесу повідомлялись про розгляд справи апеляційним судом в установленому процесуальним законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Тому, враховуючи положення ч.2 ст.305, ст.303-1 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутності відповідача ТОВ «Ванліма Україна».

Перевіряючи обставини справи апеляційним судом встановлено, що 24.07.2007 між відповідачем ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір № 8_49.35/324/07-НВС за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 71388,00 дол. США на строк з 24.07.2007 по 24.07.2032 (а.с.5-6).

Пунктом 3 договору визначена плата за кредит, а саме: перемінна процентна ставка на дату укладення договору складає 11 % річних та корегується 1 березня та 1 вересня кожного року протягом строку дії договору, виходячи з розміру процентних ставок за депозитними вкладами фізичних осіб. Фіксована процентна ставка становила 1,83 % .

До вказаного договору між сторонами були укладені: додатковий договір № 1 від 14.07.2008, за умовами якого процентна ставка була встановлена у розмірі 12,83 % річних; додатковий договір № 2 від 09.12.2008 згідно якого процентна ставка була встановлена у розмірі 14,83 % річних та змінено суму щомісячного платежу (а.с.13-14 ).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 24.07.2007 між ТОВ «Ванліма Україна» та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений договір поруки № 49.35/324/П324/07/-НВС.1, а також договір поруки № 49.35/324/П324/07/-НВС.2 від 24.07.2007 між ОСОБА_2 та ВАТ «Кредитпромбанк» ( а.с.16-19).

09.12.2008 між поручителем ОСОБА_2 та ВАТ «Кредитпромбанк» укладений договір про внесення змін до договору поруки № 49.35/324/П324/07/-НВС.2 в якому визначено процентну ставку за користування кредитними коштами на рівні 14,83 % річних в доларах США (а.с.22 ).

26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.31-36) .

Відповідно до Додатку 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги до обсягу прав вимоги, які передаються у власність покупцю, включено право вимоги за кредитним договором № 8_49.35/324/07-НВС від 24.07.2007 укладеним між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк» та забезпечувальними договорами (а.с. 37).

Відповідно до п.7.6 вищезазначеного договору купівлі-продажу ПАТ «Дельта Банк» зобов'язався надіслати повідомлення про відступлення права вимоги, що стосується кредитного договору кожному позичальнику та кожній особі, що надає забезпечення .

Повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором було надіслано відповідачу ОСОБА_1 04.07.2013 (а.с.143-147). 17.07.2013 ОСОБА_1 звертався до ПАТ «Дельта Банк» з пропозиціями щодо погашення наявної заборгованості за кредитним договором № 49.35/324/07-НВС, а саме за рахунок нового кредиту або за рахунок передачі у власність Банку земельної ділянки (а.с.49-50). Наведене свідчить як про повідомлення боржника про заміну кредитора, так і про вчинення ним дій щодо визнання заборгованості перед новим кредитором.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Разом з тим положення ст. 511 визначають, що у випадках встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

А в порядку ст. 516 ЦК України зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановленого договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Виходячи з положень вказаної норми навіть за відсутності повідомлення боржника про заміну кредитора новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків у вигляді визнання належним виконання боржником обов'язку не йому, а первісному кредитору. Проте, відсутність повідомлення боржника про заміну кредитора не припиняє взяті ним зобов'язання і не позбавляє нового кредитора права вимоги.

Даних про виконання боргових зобов'язань ОСОБА_1 первісному кредитору матеріали справи не місять, а отже позивач, як новий кредитор, не позбавлений права вимоги до нього.

В силу ч. 1 ст. 613 ЦК України, на яку посилається відповідач ОСОБА_1, як на підставу визнання необґрунтованими вимог нового кредитора, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж за вказаним договором позичальником було здійснено 21.06.2013 в ПАТ «Укрпромбанк» (а.с.116).

26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги.

17.07.2013 ОСОБА_1 звертався до ПАТ «Дельта Банк» з пропозиціями щодо погашення наявної заборгованості.

Листом від 22.07.2014 вих. №31.4-08/6882/14 позивач звертався до ОСОБА_1 з письмовою вимогою щодо сплати заборгованості (а.с.24).

10.09.2014 кредитор звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права (а.с.1).

За наведених обставин не вбачається прострочення кредитора, як на тому наполягає відповідач.

Виходячи з наведених норм законодавства доводи апеляційної скарги щодо відсутності повідомлення про зміну кредитора та відсутності у нового кредитора права вимоги на стягнення заборгованості є необґрунтованими.

Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору утворилась заборгованість , яка станом на 20.05.2014 складала 758995,79 грн., з яких : тіло кредиту - 57167,02 дол. СІІІА , еквівалент 669 777,21 грн.; відсотки - 7615,01 дол. США , еквівалент 89218,58 грн.; заборгованість по тілу кредиту - 1937,46 дол. США , еквівалент 22699,57 грн.; заборгованість по відсотках - 7023,47 дол. США , еквівалент 82288,01 грн. (а.с.23).

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Оскільки, відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов'язання за договором кредиту, не сплачує платежі за погашення кредиту, за відсотками за користування кредитом та по пені за прострочення виконання зобов'язань, а боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача заборгованість за кредитним договором, відповідно до наданого розрахунку, правильність якого перевірена в судовому засіданні та стороною відповідача не спростована.

А отже доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення норм матеріального та процесуального права в частині вирішення позовних вимог пред'явлених до нього не знайшли свого підтвердження.

В порядку ч. 1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. При цьому, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Перелік справ, підвідомчих господарському суду, наведений в ст. 12 ГПК України.

Як убачається з матеріалів справи, предметом як первісного, так і зустрічного позову ТОВ «Ванліма Україна» є договір поруки № 49.35/324/П324/07/-НВС.1 від 24.07.2007 укладений між ТОВ «Ванліма Україна» та ВАТ «Кредитпромбанк».

А отже, спірні правовідносини в даній справі виникли між юридичними особами і носять господарсько-правовий характер.

В силу ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

В порядку ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав визначених ст.ст. 205,207 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванліма Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванліма Україна» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки постановлене з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, так як справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки сторонами у справі не оскаржується, під час розгляду справи в цій частині не вбачається неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині не має.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2015 в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванліма Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванліма Україна» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки - скасувати, провадження у справі в цій частині - закрити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: