АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Качана В.Я.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс- Банк» про визнання кредитного договору таким, що припинився, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва 02 грудня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати кредитний договір №616-002/05Р від 29.03.2005 р., укладений між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» і ОСОБА_1 таким, що припинився з 11.04.2009 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 29.03.2005 року між нею та Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» було укладено кредитний договір №616-002/05Р, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 49 000 доларів США на споживчі цілі строком до 29 березня 2019 року.

Відповідно до п.4.4 вказаного договору сторони визначили таку істотну умову: «Путем подписания данного Договора стороны пришли к соглашению о том, что в случае возникновения у Заемщика прострочки по погашению задолженности по кредиту и по уплате процентов за пользование денежными средствами больше 10 календарных дней, строк пользования денежными средствами, указанный в п. 1.2 данного Договора, прекращается досрочно, на 10-й день прострочки. О прекращении строка пользования денежными средствами Банк письменно сообщает Заемщику».

Таким чином, при укладенні кредитного договору сторони визначили, що однією з істотних умов цього договору є виникнення юридичного факту - прострочки, і, як наслідок, припинення зобов'язання. Оскільки прострочення за кредитним договором виникло з 01.03.2009 р., кредитний договір припинився достроково з 11.04.2009 р. Посилаючись на вказані обставини просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представники позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс- Банк» - ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів порушення своїх прав діями відповідача, а також відсутності доказів того, що в кредитному договорі №616-002/05Р від 29.03.2005 р. зазначена така умова припинення договору, як «виникнення прострочки».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, а доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором.

Судом встановлено, що 29.03.2005 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» було укладено кредитний договір №616-002/05Р, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 49 000 доларів США на споживчі цілі строком до 29 березня 2019 року зі сплатою 13% річних.

У розділі 4 вказаного кредитного договору сторони визначили умови погашення заборгованості та сплати процентів.

Пунктом 4.4 розділу 4 цього договору сторони визначили наслідки порушення договору позичальником, а саме: у випадку виникнення прострочення по поверненню кредиту та сплаті процентів більше 10 календарних днів, строк користування грошовими коштами припиняється достроково, на 10 -й день прострочення.

Разом з тим, дострокове припинення строку користування кредитними коштами у зв'язку з порушенням боржником свого зобов'язання по їх поверненню є способом цивільно-правової відповідальності боржника та не тягне за собою припинення договору.

Відповідно до п. 10.5 кредитного договору даний договір діє з дня його підписання і до повного виконання зобов'язань по ньому.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав для висновків щодо незаконності ухваленого по справі рішення.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/2721/2016 Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М