Справа№ 640/5357/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних та неустойки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь проценти за користування коштами, три проценти річних в сумі, еквівалентній 2586 дол. США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі, та передбачену в договорі позики від 09 жовтня 2010 року неустойку за прострочення виконання зобовязань за період з 04 вересня 2015 року по 14 березня 2016 р. в розмірі 1 344 000,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 09 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 2398. За вказаним договором відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача валютні цінності в розмірі 29 500 дол. США з кінцевим терміном повернення 09 квітня 2011 року. В забезпечення виконання зобовязання за договором позики 09 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед позивачем за належне виконання ОСОБА_2, взятих на себе зобовязань за договором позики. ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання за договором позики виконав не в повному обсязі: із належних до повернення 29 500 дол. США ним повернуто лише 10 250 дол. США, а кошти в сумі 19 250 дол. США так і залишились ним не повернуті.

В наслідок невиконання відповідачами взятих на себе зобовязань за ними утворилась заборгованість, що складається з процентів за користування коштами, трьох процентів річних за період з 04 вересня 2015 року по 14 березня 2016 року в сумі еквівалентній 2586 дол. США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі, неустойки за прострочення виконання зобовязань за період з 04 вересня 2015 року по 14 березня 2016 р. в розмірі 1 344 000,00 грн

Позивач, представник позивача в судове засідання не зявились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, відповідно до якої справу просили розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі заперечували.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву відповідно до якої справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

09 жовтня 2010 року відповідач ОСОБА_2 позичив у позивача

ОСОБА_1 валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 29 500 доларів США, які зобовязався повернути позивачу частинами у визначені договором порядку та строки, але не пізніше 09 квітня 2011 року, на підтвердження чого у відповідності із нормою ч.1 ст.1047 ЦК України між ними в той же день в письмовій формі був укладений договір позики, посвідчений 09 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 2398.

Відповідач отримав надану йому в позику зазначену в договорі суму валютних цінностей в повному обсязі ще до підписання договору, що підтверджується змістом підп. 1 п. 3 договору позики від 09 жовтня 2010 року.

Позивач посилається на те, що на момент розгляду справи судом, за вищезазначеним договором позики неповернута сума складає 19 250 доларів США.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Проте, позивачем не надано до суду розрахунку заборгованості відповідачів з якої б вбачалось, що розмір заборгованості складає саме 19 250 дол. США. Доказів, які б свідчили про наявність невиконаного рішення суду про стягнення вказаної заборгованості з відповідачів, наявність відкритого виконавчого провадження не надано.

Відповідно до вищевикладеного, суд, на підставі наявних у справі доказів, позбавлений можливості перевірити законність та обґрунтованість вимог позивача, вирішити питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

В силу ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року позивачу ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 526, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 6090 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко