АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» Гринь Костянтина Андрійовича на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с.43-45/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ «Акцент-банк» Гринь К.А. подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не враховано положення п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє права кредитора на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Аналогічна позиція викладена у Постановах Верховного Суду України №3-116гс11 від 14.11.2011 р. та №3-142гс11 від 23.01.2012 р. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явились, апелянт про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 754/14651/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3282 /2016
Головуючий у суді першої інстанції: Журавська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що 29.07.2014 р. рішенням Деснянського районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_6 задоволені частково, стягнуто 4337, 41 грн., з яких 3833, 13 грн. - заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам - 4, 28 грн. та штраф у розмірі 500 грн., у задоволенні вимог щодо стягнення пені, заборгованості по комісії та штрафу (процентної складової) відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.11.2014 р. заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.07.2014 р. скасовано в частині визначення розміру штрафу та відмові у задоволенні вимог про стягнення пені, та ухвалено нове рішення, яким стягнуто 691, 87 грн. штрафу та 2 000 грн. пені.

Отже, загалом з відповідача стягнуто 6 529, 28 гри., з яких: 3833, 13 грн. - заборгованість за кредитом; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4, 28 грн., штраф в сумі 500 грн. (фіксована складова), штраф в сумі 691, 7 грн. (процентна складова) та пеня в розмірі 2 000 грн. та відмовлено в стягненні комісії за користування кредитом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України про те, що кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6 - 116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Так, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалене, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Отже, після вступу в силу судового рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, строк кредитного договору закінчується, а відтак з цього моменту банк втрачає право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки. Відповідно з цього моменту припиняються кредитні зобов'язання за кредитним договором, а залишаються виключно боргові зобов'язання по сплаті боргу, визначеного судовим рішенням, тобто банк має право виключно на відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних (ч. 2 ст. 625 ЦКУ), які позивачем не заявляються.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняють правовідносин сторін кредитного договору, не звільняють від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляють права кредитора на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодного перерахунку з врахуванням ухваленої до стягнення суми заборгованості, позивачем не здійснено, а заборгованість по кредитному договору розрахована позивачем з урахуванням продовженням його дії шляхом віднімання стягнутої суми за рішенням суду. У правових позиціях, на які посилається апелянт, мова йде про відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак таких позовних вимог позивачем не заявлено.

Крім того, посилаючись на наявність заборгованості позивач в позовній заяві посилається за загальну заборгованість від якої мінусує заборгованість у розмірі 6529, 28 грн., яка була стягнута за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.11.2014 р., не мотивуючи жодним чином нараховані суми пені, комісії, штрафів після 13.11.2014 р., оскільки сумам, нарахованим за цими даними, судом апеляційної інстанції вже надано оцінку у рішенні, що набрало законної сили.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» Гринь Костянтина Андрійовича на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року - відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: