Суддя Бугера О. В.
Cправа № 644/2309/16-ц
Провадження № 2/644/1204/16
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

У складі: головуючого судді Бугери О.В.,

При секретарі Ілові А.В.,

За участю відповідача ОСОБА_1,

Відповідача ОСОБА_2,

Представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільної справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з 09.03.2016 року перебуває відповідна цивільна справа.

В судовому засіданні відповідачами було подано заяву про забезпечення позову.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 суду пояснила, що забезпечення позову у вигляді накладання арешту на квартиру та заборону її відчуження є необхідним, оскільки позивач у справі має на руках правовстановлюючі документи на квартиру, та не зважаючи на повне погашення суми за договором позики шляхом внесення суми на депозит нотаріусу, вимагає звернення стягнення на квартиру. Позивач від отримання задепонованої суми у нотаріуса ухиляється, на думку відповідачів має можливість в будь-який момент безпідставно здійснити відчуження їх квартири третім особам. В даний момент в квартирі проживають відповідачі, які користуються квартирою, відчужувати свої майно наміру не мають. Окрім того, просила врахувати, що ними подано зустрічний позов, питання щодо прийняття якого ще судом не вирішено, але ними поставлено питання щодо визнання договору позики виконаним та розірвання договору іпотеки, скасування заборони накладеної в рамках іпотеки.

Відповідачі доводи представника підтримали, просили заяву задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення відповідачів, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається у разі, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зважаючи на наведену норму, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є вона реальною.

Суд розглядає заяву про забезпечення позову в порядку та в строк, передбачені ст. 153 ЦПК України, в день її надходження, без повідомлення осіб, що приймають участь у справі. Розгляд заяви відбувається в день відкриття провадження у справі.

Із змісту позову вбачається, що між сторонами у справі 28.10.2015 року було укладено договір позики, а також договір іпотеки, предметом якого виступила квартира №61, що розташована за адресою ОСОБА_5 вулиця Мохнацька, 83. На момент укладання договору іпотеки відповідна квартира належала на праві власності відповідачам у справі, на підставі договору дарування. Було вчинено заборону на відчуження квартири.

Оскільки відповідачами не виконуються зобовязання за укладеним договором позики, виникла заборгованість та з урахуванням умов укладеного договору іпотеки позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, надавши йому право здійснити продаж відповідного обєкту нерухомості.

З поданої до суду заяви про забезпечення позову вбачається, що відповідачами було задепоновано суму за договором позики, але позивач від явки до нотаріуса щодо отримання суми за договором ухиляється. Окрім того, як стверджували в судовому засіданні відповідачі, позивач відмовляється повернути їм оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, у них є побоювання що він може здійснити відчуження квартири без їх відома та згоди.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що предметом спору є квартира, №61, що розташована за адресою ОСОБА_5 вулиця Мохнацька, 83, стороною відповідачів подано зустрічну позову заяву, в рамках якої визначено вимоги про розірвання договору іпотеки, а позивачем заявлено вимоги щодо звернення стягнення на дану квартиру, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак при цьому суд вважає, що накладення арешту обмежує відповідачів у користуванні та впливає на ведення господарської діяльності, а не лише не надає можливість відчужувати майно на період розгляду справи. Навпаки, арешт призводить саме до таких негативних наслідків для господарської діяльності відповідачів, які не мають можливості користуватися арештованим майном. Тому у даному випадку є підстави відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України для заборони відчуження майна, а не для його арешту.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне заборонити відчуження відповідного обєкту нерухомості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заборонити відчуження обєкту нерухомого майна квартири №61, що розташована за адресою ОСОБА_5 вулиця Мохнацька, 83, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до розгляду справи по суті.

Копію ухвали направити до Орджонікідзевського ВДВС Харківського міського управління юстиції, до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, для виконання.

Відповідно до ст.153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно, її оскарження не зупиняє виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити сторонам по справі до відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який постановив ухвалу. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя: О.В.Бугера