РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2016 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Тесленко Т.В.

з участю секретаря Чуйко Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів - адвоката Чередник Р.В.,

представника відповідача ОСОБА_5,

третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про зняття арешту з майна та визнання права власності на майно, представники відповідачів - ОСОБА_5, адвокат Чередник Роман Вікторович; треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, Кобеляцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 24.10.2016 року звернулася з даним позовом до суду, в якому вказує, що їй на праві приватної спільної часткової власності належать 2/10 частини квартири загальною площею 77,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Іншими співвласниками квартири є її рідні : батько ОСОБА_6 (2/10 частини), мати ОСОБА_7 (3/10 частини) та брат ОСОБА_8 (3/10 частини). Під час досудового слідства по кримінальній справі, порушеній відносно ОСОБА_8 за ст.115 КК України, постановами слідчого СВ СУ УМВС України в Полтавській області від 10.07.2012 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані цивільними позивачами. З метою забезпечення заявлених цивільних позовів постановою слідчого СВ СУ УМВС України в Полтавській області від 13.07.2012 р. було накладено арешт на належні ОСОБА_8 3/10 частини квартири та все інше майно, де б воно не знаходилося. Відомості на накладений арешт на належне останньому нерухоме майно до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна не вносилися. Вироком Кобеляцького районного суду від 08.12.2013 р. з ОСОБА_8 стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_3 - 6920 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 150 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, а на користь потерпілої

ОСОБА_2 - 3000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. На підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2014 року ОСОБА_8 продав позивачу належні йому 3/10 частини квартири, однак у справі № 532/1977/15-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 рішенням Кобеляцького районного суду від 03.03.2016 р. було визнано недійсним вищевказаний договір купівлі-продажу, у зв'язку з накладеним раніше арештом на все майно ОСОБА_8 Крім того, під час розгляду цієї цивільної справи за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 з метою забезпечення позову судом було накладено арешт на вищезгадані 3/10 частини квартири.

В зв'язку з укладенням мирової угоди між позивачем та відповідачами, за якою ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень у рівних частинах кожній як відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненим злочином з боку ОСОБА_8, на виконання вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.12.2013р.; відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень є частковим і не знімає обов'язку ОСОБА_8 відшкодувати таку шкоду у повному обсязі відповідно до вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.12.2013 р., а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язані звернутися до Кобеляцького районного суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі № 532/1977/15-ц, а саме про скасування арешту із забороною відчуження на 3/10 частини квартири загальною площею 77 м. кв., за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О. М. та до Кобеляцького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області із письмовою заявою, якою повідомити державного виконавця про часткове відшкодування ОСОБА_8 моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 50 000,00 грн. на користь ОСОБА_3 та в сумі 50 000,00 грн. на користь ОСОБА_2 як потерпілих, на виконання вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.12.2013 р., - позивач ОСОБА_1 прохала суд зняти арешт із 3/10 частини квартири загальною площею 77,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1993 р. НОМЕР_3, рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.08.2006 р., договору купівлі-продажу ВМС № 282352 від 27.02.2009 р., посвідченого Кобеляцькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-906 та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 3/10 частини квартири загальною площею 77,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1993 р. НОМЕР_3, рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.08.2006 р., договору купівлі-продажу ВМС №282352 від 27.02.2009 р., посвідченого Кобеляцькою державною нотаріальною конторою за реєстром №1-906.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_5 позов визнав.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представник відповідачів - адвокат Чередник Р.В. - позов визнали.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належать 2/10 частини квартири загальною площею 77,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_6 (2/10 частини), ОСОБА_7 (3/10 частини) та ОСОБА_8 (3/10 частини), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішенням Кобеляцького районного суду від 23.08.2006 року за № 2-638, свідоцтвом про право власності на житло від 16.12.1993 року НОМЕР_3, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13306313 від 23.01.2007 року ( а.с.6, 25,26,27).

Згідно виконавчого листа, виданого на підставі вироку Кобеляцького районного суду від 08.12.2013 р., Кобеляцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрито виконавче провадження, за яким ОСОБА_8 є боржником, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є стягувачами.

Сторонами укладена мирова угода від 17.11.2016 року та відповідно підписана, за якою:

1.Позивач ОСОБА_1 перед підписанням сторонами цієї мирової угоди сплачує відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень у рівних частинах кожній як відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненим злочином з боку ОСОБА_8, на виконання вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.12.2013 р. Відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень за цією мировою угодою є частковим і не знімає обов'язку ОСОБА_8 відшкодувати таку шкоду у повному обсязі відповідно до вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.12.2013 р.

2.Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в особі свого представника ОСОБА_5 повністю визнають позовні вимоги ОСОБА_1, а саме про:

- зняття арешту із 3/10 частин квартири загальною площею 77,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_8, накладеного постановою слідчого СВ СУ УМВС України в Полтавській області від 13.07.2012 р.;

- визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 3/10 частини квартири загальною площею 77,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,

м. Кобеляки, Полтавська область, які належать ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1993 р. НОМЕР_3, рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.08.2006 р., договору купівлі-продажу ВМС №282352 від 27.02.2009 р., посвідченого Кобеляцькою державною нотаріальною конторою за реєстр. №1-906.

3.Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 зобов'язані:

- звернутися до Кобеляцького районного суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі №532/1977/15-ц, а саме про скасування арешту із забороною відчуження, на 3/10 частини квартири загальною площею 77 м. кв., за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О. М.;

- звернутися до Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області із письмовою заявою, якою повідомити державного виконавця про часткове відшкодування ОСОБА_8 моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 50 000,00 гривень на користь ОСОБА_3 та в сумі 50 000,00 гривень на користь ОСОБА_2 як потерпілих, на виконання вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.12.2013 р.( а.с.34).

Згідно з роз'ясненнями п.8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», та зі статтею 126 ЦПК позивач вправі об'єднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, пов'язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є визнання права.

Відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також

особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до частини другої статті 114 ЦПК позови про зняття арешту з нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

При розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 58, 59 ЦПК).

На позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт (опис) належного їй майна.

Вирішуючи питання про належність описаного та арештованого майна, суди повинні керуватися нормами цивільного та сімейного законодавства, які діяли на час придбання майна, що регулюють право власності та його захист.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно стаття 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 29 розділу VIII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 512/5 від 02.04.2012 року, після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах або після його передачі стягувачу.

Таким чином, коли вимоги позивача знайшли своє підтвердження в суді належними та допустимими доказами, відповідачі визнали заявлені вимоги, треті особи не заперечували проти задоволення позову, то позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 328, ЦК України, Постановою № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт із 3/10 частини квартири загальною площею 77,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1993 р. НОМЕР_3, рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.08.2006 р.,

договору купівлі-продажу ВМС № 282352 від 27.02.2009 р., посвідченого Кобеляцькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-906.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 3/10 частини квартири загальною площею 77,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1993 р. НОМЕР_3, рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.08.2006 р., договору купівлі-продажу ВМС №282352 від 27.02.2009 р., посвідченого Кобеляцькою державною нотаріальною конторою за реєстром №1-906.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: