Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2607/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа- орган опіки та піклування Виноградівської РДА про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Виноградівського районного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа- орган опіки та піклування Виноградівської РДА про визначення місця проживання дитини

В обгрунтування позову позивач вказує на те, що ОСОБА_2 вони одружилися 13.08.2011р., про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області зроблено актовий запис за №110, від даного шлюбу народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що проживали вони сумісним життям з дуже короткий час, а вже на протязі останніх двох місяців не проживають спільно, шлюбні відносини між ними припинились повністю, а до цього часу між нами почастішали сварки, ініціатором сварок в більшості була відповідач. За цей час відповідачем зовсім не було зроблено жодної спроби, щоб повернутись до нормального спільного життя, що свідчить про її повну байдужість і не бажання зберегти між ними шлюб.

Окрім того, позивач вказує, що він люблю свою донечку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 і має змогу забезпечити її всім необхідним, оскільки у нього нормований робочий день, з роботодавцем укладений трудовий договір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати, він постійно слідкує за станом здоров'я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї, відповідач не має постійної роботи та заробітку.

На даний момент його дружина проживає у своєї матері в смт.Вилок і неодноразово виїздила за межі України, залишаючи дитину зі своєю матір'ю, а відтак, коли їх сімейні відносини погіршились він не має змоги бачити, як виховується його дитина і з ким вона залишається, тому для вирішення цього питання він звернувся до суду, а відтак позивач просить суд визначити місце проживання їх доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним- її батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задоволити з підстав, наведених у позові; відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечували проти їх задоволення, посилаючись на те, що дитині дійсно буде краще проживати з батьком, оскільки вона сама проживає в смт.Вилок та часто виїзжає за межі України на заробітки.

Представник третьої особи- Органу опіки та піклування Виноградівської РДА в судове засідання не з»явився, проте подав до суду 15.11.2016р. заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Одночасно надав до суду Висновок органу опіки та піклування від 28.10.2016р. про визначення місця проживання малолітньої дитини сторін саме по місцю проживання батька- АДРЕСА_1, який просив взяти до уваги при винесенні рішення по суті.

Отже, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємов"язку, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Згідно із ст.15 ЦПК України загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані нормами Сімейного Кодексу України.

Відповідно до п.2 ст.161 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати

Позивач, як встановлено у судовому засіданні, не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні її прав та обов'язків щодо їх дочки .

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, ї фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989р. - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України передбачена рівність батькв щодо виховання своїх дітей, зокрема, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Встановлено, що сторони одружилися 13.08.2011р., про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області зроблено актовий запис за №110, від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів позову та пояснень відповідачки вбачається, що сторони на протязі останніх д місяців не проживають спільно, шлюбні відносини між ними припинились повністю, за цей час відповідачем не було зроблено жодної спроби, щоб повернутись до нормального спільного життя, що свідчить про її повну байдужість і не бажання зберегти між ними шлюб.

З позову встановлено, і відповідачкою це підтверджено, що позивач любить їх донечку ОСОБА_4 і, на відміну від неї, має змогу забезпечити її всім необхідним, оскільки у нього нормований робочий день, з роботодавцем укладений трудовий договір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати, він постійно слідкує за станом здоров'я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї. На даний момент відповідачка перейшла жити до своєї матері в смт.Вилок і неодноразово виїздила за межі України, залишаючи дитину зі своєю матір'ю, а відтак позивач не має змоги бачити, як виховується його дитина і з ким вона залишається без матері, тому для вирішення цього питання він звернувся до суду.

Між тим, відповідно до вимог ст.213 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є таким, коли суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених належними і допустимими доказами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК, правильно витлумачивши ці норми .

Згідно ч.ч.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Між тим, з Висновку органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації від 28.10.2015 року №03-19/2832 /а.с.20/ вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини сторін ОСОБА_4 саме по місцю проживання батька- АДРЕСА_1, який просив взяти до уваги при винесенні рішення по суті.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, в тому числі і висновок експерта (ст.66 цього Кодексу), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, відповідно до положень ст.212 цього Кодексу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, крім цього, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Отже, з огляду на встановлене у судовому засіданні суд приходить до переконання, що з матеріалів справи вбачається і в ході судового розгляду справи встановлено на підставі беззаперечних і достатніх доказів, про обґрунтованість позовних вимог, а відтак наявні і правові підстави для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст.19,150,161 СК України та керуючись ст.ст.10,11,60, 212, 213, 215,218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа- орган опіки та піклування Виноградівської РДА про визначення місця проживання дитини- задоволити.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта