АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

16 червня 2016 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Музичко С.Г., Мараєвої Н.Є.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року ,

встановила:

09.04.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва 21 грудня 2007 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що проживав разом з відповідачем до жовтня 2013 року. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки в них різні погляди на життя та різні характери. У них є діти від минулих шлюбів. Постійні сварки, суперечки та приниження призвели до того, що спільне проживання стало неможливим. Подальше збереження шлюбу є неможливим.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року позов задоволено.

Шлюб, зареєстрований 21 грудня 2007 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №2462, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Свої доводи мотивує тим, що не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи про розірвання шлюбу. Зворотне поштове повідомлення на її ім'я 14.05.2015 року було отримано невідомою особою. Зворотне поштове повідомлення, отримання якого датовано 16.05.2015 р., не могло бути нею отриманим, оскільки вона з 12 по 20 червня 2015 року знаходилась на відпочинку в іншому місці.

Крім цього, відмову у скасуванні заочного рішення суд першої інстанції мотивував смертю позивача, підтвердження якої обґрунтовується недопустимим доказом.

Зазначила, що до останніх днів життя позивач жив разом з нею в будинку, який належить її донці. Жодних натяків на намір розлучитися позивач не заявляв, будував плани на майбутнє, хоча час від часу вона виводила його зі стану запою. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу судом за відсутності спільних дітей замість звернення до органів реєстрації громадянського стану є несподіваним кроком та дає підстави для сумніву в адекватності позивача при прийнятті такого рішення, вважає, що подібне рішення могло бути прийнято під тиском зовнішніх чинників та не є його внутрішньою волею.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно частин 1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Згідно частин 3 та 4 ст.56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2007 р. Від шлюбу дітей не мали.

Судом також встановлено, що сторони припинили ведення спільного господарства, стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер, примирення сторін є неможливим.

З'ясувавши обставини справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заперечення відповідача зводяться до сумнівів щодо вільного волевиявлення позивача на розірвання шлюбу.

Разом з тим, доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надано.

Посилання відповідача на неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Суддя:

Справа №22-ц/796/7669/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.