УХВАЛА

21.06.2016 року Провадження №6/425/66/16

Справа №425/1577/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар: Кравченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа № 2-4808/2010 року виданого Рубіжанським міським судом Луганської області 01 липня 2010 року про зобовязання Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжне Луганської області здійснити виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни з 01 січня 2009 року з урахуванням здійснених виплат.

В судове засідання ніхто з викликаних осіб не зявився. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Надали заяви, якими просили справу розглянути без їх участі, тому в силу положень частини 2 статті 197 та частини 2 статті 371 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), заява ОСОБА_1 розглядалась без участі осіб, які беруть участь у справі, а фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У своїй заяві, ОСОБА_2 посилалась на те, що строк вона пропустила у зв`язку і з тим, що не отримувала постанови про закінчення виконавчого провадження та повернення їй виконавчого листа, а тому і не знала, що виконавчий лист не знаходиться на виконанні.

Позицію щодо суті заяви ОСОБА_2, представник Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області не повідомив.

Начальник Головного територіального управління юстиції у Луганській області повідомив суд про те, що на виконанні відділу примусового виконання рішень вказаного управління дійсно знаходився виконавчий лист № 2-4808/2010 року, виданий Рубіжанським міським судом Луганської області 01 липня 2010 року. Однак, постановою державного виконавця від 28 грудня 2011 року виконавче провадження було закінчено, а виконавчий документ було повернуто стягувачеві ще в грудні 2011 року. Тому, заявниця мала право пред`явити виконавчий документ повторно протягом одного року, але оскільки вона цього не зробила, строк пропущено нею без поважних причин.

Суд, на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, відповідно до яких, для розгляду заяви по суті, застосував такі норми права:

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 01 липня 2010 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжне Луганської області про зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни задоволено частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжне Луганської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 01 січня 2009 року з урахуванням здійснених виплат (а.с.7-8,2-4).

Восьмого грудня 2011 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області, було відкрито виконавче провадження №30264725 для виконання виконавчого листа № 2-4808/2010 виданого 13 січня 2011 року Рубіжанським міським судом Луганської області (а.с.20-21,23,5).

Постанову про відкриття виконавчого провадження було отримано ОСОБА_1 в другій половині грудня 2011 року (а.с.27).

Постановою державного виконавця від 28 грудня 2011 року, означене виконавче провадження № 30264725 було закінчено на підставі пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.20-21,22).

Дані про те, що вказана постанова державного виконавця була оскаржена чи скасована, в матеріалах справи відсутні.

За даними Головного територіального управління юстиції у Луганській області, виконавчий документ було повернуто стягувачу, тобто ОСОБА_1, ще в грудні 2011 року (а.с.20-21), однак докази направлення їй копії постанови про закінчення виконавчого провадження чи вказаного вище виконавчого документу або вручення чи отримання нею цих документів не надано, і в матеріалах справи такі документи відсутні (а.с.1-31).

Заявниця підтверджує тільки отримання нею постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.27). Про закінчення виконавчого провадження заявниці стало відомо від працівників Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області, лише у травні 2016 року (а.с.27).

Дванадцятого травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою про поновлення пропущеного нею строку для предявлення виконавчого документу до виконання (а.с.1).

Із встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 строк пред`явлення виконавчого листа №2-4808/2010 для його примусового виконання державною виконавчою службою не пропускала, оскільки його було видано 13 січня 2011 року із строком для пред`явлення у три роки (а.с.5), а цей лист був пред`явлений до виконання у грудні 2011 року, тобто протягом року після його видачі, що підтверджується даними Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.20-21,23).

Однак, судом встановлено і те, що після відкриття 08 грудня 2011 року виконавчого провадження №30264725 для примусового виконання вказаного виконавчого листа №2-4808/2010, виданого ОСОБА_2, постановою державного виконавця від 28 грудня 2011 року означене виконавче провадження було закінчено на підставі пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.20-21,22).

Відповідно до положень частини 1 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла як на час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, так і на час розгляду справи) завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим законом.

Фактично, випадки коли виконавче провадження може бути розпочате знову, унормовані положеннями статті 51 вказаного закону.

Так, у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби; за наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього закону, (а це - подальше перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено) виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

Таким чином, у разі закінчення виконавчого провадження, як трапилось у випадку з ОСОБА_2, на підставі пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" (тобто повернення виконавчого документа до суду у зв`язку із тим, що виконати рішення без участі боржника неможливо), в силу положень частини 1 статті 50 та статті 51 вказаного закону, за наявності постанови про закінчення виконавчого провадження, яка не визнана судом незаконною та не скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або керівником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавчий лист не може бути пред`явлений повторно, а тому і строк на його пред`явлення повторно, у такому випадку, поновленню не підлягає.

Наведений висновок суду узгоджується і з положеннями частини 5 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" які допускають право стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконнаня, але виключно у тому випадку, якщо повернення виконавчого документу стягувачу відбулось з підстав, передбачених саме цією статтею, тобто статтею 47, а не у випадку закінчення виконавчого провадження на підставі статті 49, як це сталось у випадку з ОСОБА_2.

Саме тому, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа №2-4808/2010, задоволенню не підлягає.

ОСОБА_3, має право, у випадку її незгоди із законністю постанови державного виконавця від 28 грудня 2011 року про закінчення виконавчого провадження №30264725 по пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", оскаржити її або до суду, або до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець чи керівника відповідного органу державної виконавчої служби

Отже, керуючись статтями 208-210,371 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа №2-4808/2010 до виконання, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Д.С. Коваленко