Номер провадження: 22-ц/785/7495/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Сібовій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виробничо-комерційна фірма Юна-сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про визнання договору позики припиненим, визнання недійсним свідоцтва про право власності і визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

12.09.2016 року, ОСОБА_4 звернувся із позовом про: визнання договору позики 3 000 000 доларів США між ним та ОСОБА_5 від 27.01.2005 року припиненим з підстав виконання зобов'язання; визнання недійсним свідоцтва про право власності від 11.02.2005 року на нежилі приміщення загальною площею 1 524,3 м2 по вул. Щорса у м. Одесі на ім'я ОСОБА_3; визнання за ним право власності на спірне нежиле приміщення.

Представник позивача 12.09.2016 року подав заяву про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нежиле приміщення магазину по вул. Щорса,2 у м. Одесі; заборону ОСОБА_3 та за її дорученням іншим особам вчиняти дії по відчуженню спірного нежилого приміщення магазину; заборони ОСОБА_3 та іншим особам за її дорученням перешкоджати господарській діяльності Виробничо-комерційній фірмі Юна-Сервіс (далі-Фірма), що здійснюється Фірмою у спірних нежилих приміщеннях магазину; передачі Фірмі нежилих приміщень магазину.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року заяву представника позивача задоволено: накладено арешт на нежилі приміщення магазину загальною площею 1 524,3 м2 по вул. Щорса,2 у м. Одесі; заборонено ОСОБА_3 та за її дорученням будь-яким особам вчиняти дії по відчуженню нежилих приміщень магазину, у тому числі з передачею приміщень в іпотеку чи оренду, в якості внеску до статутного капіталу юридичних осіб або розпорядженню цими приміщеннями будь-яким іншим чином, крім того, заборонено ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам будь-яким чином перешкоджати господарській діяльності Фірмі, що здійснюється в спірних нежилих приміщеннях магазинцу; передано Фірмі нежилі приміщення магазину по вул. Щорса, 2 у м. Одесі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить ухвалу суду від 15.09.2016 року скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на незаконність ухвали і відсутність підстав для забезпечення позову.

У засіданні колегії суддів: представник відповідачів скаргу підтримала; представник позивача скаргу не визнав.

Представник третьої особи у засідання колегії суддів не з'явився, про розгляд справи 17.11.2016 року сповіщений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення апеляційного суду від 03.11.2016 року.

Ухвала суду першої інстанції у частині підлягає залишенню без змін, а у частині скасуванню з прийняттям нової ухвали на підставі ст. 312 ч.1 п.1, п.2 ЦПК України.

За змістом ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо суд першої інтсанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Апеляціний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і приймає нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права (ст. 312 ч.1 п.2 ЦПК України).

Суд, забезпечуючи позов шляхом: накладення арешту на нежилі приміщення магазину загальною площею 1 524,3 м2 по вул. Щорса,2 у м. Одесі; заборони ОСОБА_3 та за її дорученням іншим особам вчиняти дії по відчуженню нежилих приміщень магазину, у тому числі з передачею їх в іпотеку або оренду, в якості внеску до статуного капіталу юридичних осіб або розпорядженню цими приміщеннями будь-яким іншим чином; заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам перешкоджати господарській діяльності Фірми, що здійснюється в нежилих приміщеннях магазину; передачі Фірмі нежилих приміщень магазину по вул. Щорса,2 у м. Одесі виходив з того, що між сторонами існує спір з приводу нерухомого майна, відчуження спірного нерухомого майна, передача його в оренду чи іпотеку може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі в майбутньому, заявлена позивачем заява про забезпечення позову є співмірною із заявленими позовними вимогами.

Висновок суду першої інстанції у частині накладення арешту на предмет спору відповідає вимогам закону, а у частині заборони вчиняти певні дії й передачі предмета спору третій особі є необгрунтованим зважаючи на наступне.

Встановлено, що 12.09.2016 року ОСОБА_4 подано позовну заяву про: визнання договору позики 3 000 000 доларів США від 27.01.2005 року між позивачем і ОСОБА_5 припиненим у зв'язку із виконанням у повному обсязі; визнання недійсним свідоцтва про право власності від 11.02.2005 року на нежилі приміщення загальною площею 1 524,3м2 по вул. Щорса,2 у м. Одесі на ім'я ОСОБА_3; визнання за позивачем права власності на нежилі приміщення загальною площею 1 524,3 м2 по вул. Щорса,2 у м. Одесі (а.1-3 виділених матеріалів).

12.09.2015 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нежилі приміщення магазину загальною площею 1 524,3 м2 по вул. Щорса,2 у м. Одесі; заборони ОСОБА_3 та особам за її дорученням вчиняти дії по відчуженню нежилих приміщень мгазину, по передачі нежилих приміщень в іпотеку чи оренду, в якості внеску до статутного капіталу юридичних осіб або розпорядженню будь-яким іншим чином; заборони ОСОБА_3 та іншим особам будь-яким чином перешкоджати господарській діяльності Фірми, що здійснюється в нежилих приміщеннях магазину по вул.Щорса,2 у м. Одесі; передачі Фірмі нежилих приміщень магазину по вул. Щорса,2 у м. Одесі (а.4-6 виділених матеріалів).

Позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачу чи виконувати щодо нього інші зобов'язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами (ст. 152 ч.1 п.п.1-4.ч.ч2,3 ЦПК України). Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог повинен пересвідчитися, зокрему у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсягі позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам.

При цьому, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У засіданні колегії суддів представник відповідачів визнала, що у суді першої інстанції дійсно виник спір між сторонами, зокрема з приводу нерухомого майна нежилого приміщення магазину по вул. Щорса,2 у м. Одесі і цивільна справа призначена до розгляду по суті.

Зазначені обставини визнав і представник позивача.

Нежиле приміщення магазину по вул. Щорса,2 у м. Одесі належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 (а.16,17 виділених матеріалів).

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на приміщення магазину і визнання права власності на приміщення магазину по вул. Щорса,2 у м. Одесі, виходячи зі змісту ст. 152 ч.1 п.1, ч.3 ЦПК України, дійшов обгрунтованого висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачці ОСОБА_3

Разом з тим, забезпечення позову шляхом заборони власнику вчиняти певні дії, а також передача спірного майна третій особі не відповідає вимогам закону як щодо співмірності виду забезпечення позову, так і стосовно співмірності заявленим позовним вимогам.

Арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання судового рішення і може полягати, у тому числі, шляхом винесення державним виконавцем постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження (ст.ст.17 ч.1 п2, ст. 57 ч.ч.1, 2 п.3 Закону України Про виконавче провадження).

Накладення арешту на майно й оголошення заборони на його відчуження є підставою для проведення державної реєстрації обмежень прав на спірне нерухоме майно шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна (ст. ст. 4, 5, 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Оскільки накладення арешту на спірне нерухоме майно є достатнім видом для забезпечення позовних вимог у даній справі, крім того, арешт майна є також складовою обтяження у вигляді заборони на відчуження об'єкту нерухомості, забезпечення позову шляхом заборони власнику майна вчиняти дії по відчуженню, передачі або розпорядженню майном, у даному випадку, є зайвим.

Забезпечення позову шляхом: заборони відповідачці або іншим особам перешкоджати Фірмі у її господарській діяльності, а також передача спірного нежилого приміщення Фірмі є неспівмірним із заявленими позовними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності і визнання права власності на нежиле приміщення магазину по вул. Щорса,2 у м. Одесі (а.1-3 виділених матеріалів).

Приймаючи до уваги, що ухвала суду у частині накладення арешту на спірне нерухоме майно відповідає вимогам закону, а ухвала суду у частині забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії і передачі майна третій особі постановлена з порушенням вимог закону, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала суду у частині підлягає залишенню без змін, а у частині скасуванню з прийняттям нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п.п.1,2, 312 ч.1 п.п.1,2, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2016 року про забезпечення позову у частині накладення арешту на нежилі приміщення магазину загальною площею 1 524,3 м2 по вул. Щорса,2 у м. Одесі залишити без змін.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 версеня 2016 року про забезпечення позову у частині заборони вчиняти дії по відчуженню та розпорядженню нежилими приміщеннями загальною площею 1 524,3 м2 по вул. Щорса,2 у м. Одесі, у частині заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам, будь-яким чином перешкоджати господарській діяльності виробничо-комерційній фірмі Юна-сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю //, що здійснюється в нежилих приміщеннях по вул. Щорса,2 у м. Одесі і передачі нежилих приміщень магазину по вул.Щорса,2 у м. Одесі виробничо-комерційній фірмі Юна-сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю скасувати.

Відмовити представнику ОСОБА_4 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_6 вчиняти дії по відчуженню та розпорядженню нежилими приміщеннями загальною площею 1 524,3 м2 по вул. Щорса,2 у м. Одесі, заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам, будь-яким чином перешкоджати господарській діяльності виробничо-комерційній фірмі Юна-сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю //, що здійснюється в нежилих приміщеннях по вул. Щорса,2 у м. Одесі та передачі нежилих приміщень магазину по вул. Щорса,2 у м. Одесі виробничо-комерційній фірмі Юна-сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

Копію ухвали апеляційного суду Одеської області направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання, а також сторонам у справі для відома.

Ухвала апеляційного суду підлягає виконанню негайно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_7

ОСОБА_8