05 лютого 2016 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, відшкодування заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсації за затримку розрахунку та відшкодування моральної шкоди,-
02.02.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, відшкодування заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсації за затримку розрахунку та відшкодування моральної шкоди.
Ознайомившись з даною позовною заявою приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
У відповідності до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Як розяснено у п.10 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.
Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 пп. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди) фізичною особою належить сплатити судовий збір в розмірі, що складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Виходячи з встановленої на 1 січня 2016 року мінімальної заробітної плати в 1378 грн., за вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачу належало сплатити 551,20 гривень.
Проте, при поданні до суду даного позову позивачем не сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі, заяву про відстрочку сплати судового збору не надано.
Відповідно до п.5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: «… 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;…».
Згідно до ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.
Таким чином, позивачу слід конкретизувати період (зазначити конкретні дати початку та закінчення), за який підлягає стягненню невиплачена заробітна плата, конкретизувати розмір та період стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, а у разі існування складнощів в отриманні зазначених доказів (відмови відповідача у наданні довідки про наявність заборгованості по заробітній платі та розрахунку середньомісячної заробітної плати) звернутися до суду з заявою про витребування доказів. Після отримання довідки та розрахунку заборгованості заробітної плати позивачу слід уточнити в цій частині вимоги позовної заяви.
Згідно положень ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Враховуючи вищенаведене, подану позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.119, 121 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, відшкодування заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсації за затримку розрахунку та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.
Надати позивачу термін для усунення вказаних недоліків у відповідності до ч. 1 ст. 121 ЦПК України протягом пяти днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Кірякова