Справа № 638/1921/16-ц
Провадження № 2/635/2140/16
06.06.2016 року м. Харків
Дзержинський районний суд міста Харкова, у складі:
Головуючого судді Наумова С.М.;
при секретарі Токарєвій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів,-
До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 29 липня 2015 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів. Відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн. Вони з відповідачем обумовили строк повернення грошей 1 вересня 2015 року.
Втім, зобовязання за Договором Відповідач не виконав грошові кошти в сумі: 40 000,00 грн. Позивачу першого вересня дві тисячі пятнадцятого року не повернув.
У зв'язку з викладеним, Позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.
Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного.
29 липня 2015 року між ОСОБА_1, як Позикодавцем та ОСОБА_2, як Позичальником був укладений договір позики грошових коштів (надалі за текстом Договір ).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до п.1 Договору, Позивач передав у власність Відповідачеві грошові кошти у сумі 40 000 (сорок тисяч гривень), а Відповідач зобовязувався повернути Позивачеві таку ж суму грошових коштів безвідсотково на умовах визначених цим договором.
Відповідно до п.4 Договору, Відповідач зобовязувався повернути Позивачу позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому Позивачем, з урахуванням п.3 цього договору) у строк до першого вересня дві тисячі пятнадцятого року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На даний момент зобов'язання за Договором відповідач не виконав - грошові кошти в сумі: 40 000,00 грн. позивачу 01 вересня 2015 року не повернув.
На підставі викладеного, на даний час заборгованість відповідача складає: 40 000,00 грн.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України: частина 1 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; частина 2 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі викладеного та відповідно до Розрахунку суми заборгованості розмір інфляційного збільшення суми боргу складає: 1 195 (одна тисяча сто девяноста пять) гривень 80 копійок.
Відповідно до Розрахунку суми трьох процентів річних від прострочення суми богу складає: 374 (триста сімдесят чотири) гривні 79 копійок.
Відповідно до Розрахунку суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ складає: 5749 (пять тисяч сімсот сорок девять) гривень 04 копійки.
На підставі того, що Відповідачем не було здійснено повернення боргу Позивачу за Договором позики грошових коштів від 29 липня 2015 року, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає: 47 319 (сорок сім тисяч триста девятнадцять) гривень 63 копійок.
Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.
Позивач також просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.
У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до квитанцій від 22 січня 2016 року у загальній сумі 487,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 197 ч.2, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 546 ч.1, 549 ч.2, 550 ч.1, 612 ч.1, 625 ч.1, 1046, 1047 ч.2, 1048 ч.1, 1049 ч.1 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) суму боргу за Договором позики грошових коштів від 29 липня 2015 року в розмірі: 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок; суму інфляційного збільшення боргу 1 195 (одна тисяча сто девяноста пять) гривень 80 копійок; суму трьох процентів річних від прострочення суми богу 374 (триста сімдесят чотири) гривні 79 копійок; суму пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ 5749 (пять тисяч сімсот сорок девять) гривень 04 копійки, загальна сума 47 319 (сорок сім тисяч триста девятнадцять) гривень 63 копійок
Стягнути з ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Суддя С. М. Наумова