Справа № 535/192/16-ц
Провадження № 2/535/130/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Загнійко А.В.,

при секретарі Момот Г.І.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними пунктів кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання адвокатської допомоги від 23.11.2015 року (а.с. 7, 8), звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», в якій просить визнати недійсними п.п. 1.3.2, 1.5.1, 1.5.2 та п. 5.1 кредитного договору №BL9243 від 12.09.2008 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що п.п. 1.3.2. кредитного договору не відповідає положенням п.п.9 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ним встановлений невиправдано малий строк для надання споживачем згоди на продовження дії договору; п.п.1.5.2. кредитного договору не відповідає положенням п.п.5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ним встановлений розмір підвищеної процентної ставки 66% річних, тобто непропорційно велику суму компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання споживачем зобовязань за договором; п. 5.1. кредитного договору є несправедливим, виходячи з положень п.п.11 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», та є незаконним, оскільки прямо суперечить ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України. Таким чином, п. 1.5.2. та 5.1. кредитного договору є несправедливими та, відповідно, можуть бути визнані недійсними судом, з тих підстав, що вони суперечать ч. 1 ст. 11, ч.ч. 1-3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.114, 115). Позивач 14.06.2016 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.118-125). Представник позивача ОСОБА_3 про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла. Під час судового розгляду позовні вимоги підтримувала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 12.10.2015 року №289/2015 (а.с. 18), подав до суду заперечення проти позову (а.с. 25, 26, 36), в якому заперечує проти задоволення позовної заяви ОСОБА_2 у повному обсязі, вважає її необґрунтованою, незаконною, й яка не ґрунтується на дійсних обставинах, та вважає, що положення правочину, які оспорюються повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а позивач намагається ухилитися від взятих на себе цивільно-правових зобовязань. Крім того, зазначає, що позовна заява подана з пропуском строку позовної давності тривалістю три роки відповідно до ст. 256-257ЦК України. За п. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності є підставою для відмови у задоволення позову.

Під час судового розгляду представник відповідача ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 24.03.2016 року №50-1001 (а.с. 103), просить у задоволені позову ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними пунктів кредитного договору відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених у раніше поданому письмовому запереченні та просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

12.09.2008 року ВАТ «Універсал банк» (далі банк) та ОСОБА_2 (далі - позичальник) уклали кредитний договір №BL9243 (далі - договір), відповідно до якого банк встановив позичальнику ліміт кредитної лінії в межах суми 100000 (сто тисяч) гривень, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти, надані в межах ліміту кредитної лінії, та сплатити за користування кредитною лінією в порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі. Сторони домовилися, що банк надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії, ліміт якої встановлюється у розмірі, зазначеному в цьому пункті договору, а позичальник має поновлюване право на отримання кредитних коштів (траншів), в межах вищевказаного ліміту кредитної лінії та протягом строку кредитування, визначених цим договором (а.с. 3-6).

Відповідно до п. 1.3.2 кредитного договору, кожні 12 місяців від дати встановлення ліміту кредитної лінії банк має право переглядати такий ліміт та відповідно зменшити його та/або призупинити надання кредитних коштів або збільшити ліміт кредитної лінії в односторонньому порядку. Сторони також домовилися, якщо протягом строку дії вищевказаного ліміту кредитної лінії обовязки позичальника, визначені цим договором, виконувались належним чином, а фінансовий стан позичальника не погіршився (за критеріями та методикою банку), та за умови, якщо банком та/або позичальником не пізніше ніж за пять робочих днів до дати закінчення строку дії ліміту кредитної лінії, зазначеного у п. 1.2.2. договору, не буде надіслане один одному повідомлення про не згоду будь-якої із сторін на автоматичне продовження строку дії ліміту кредитної лінії на наступні 12 календарних місяців, вищевказаний строк дії ліміту кредитної лінії вважається автоматично продовженим на наступні 12 календарних місяців, при цьому: - датою початку дії нового строку дії ліміту кредитної лінії вважається перший календарний день, що слідує за останнім календарним днем попереднього строку дії; - позичальник не зобовязаний станом на першу дату дії нового строку ліміту кредитної лінії повертати всю суму такого ліміту (визначеного умовами цього договору) в разі його автоматичного продовження; - інші умови цього договору зберігають чинність на період дії нового строку ліміту кредитної лінії; - Сторонами не укладаються будь-які додаткові угоди до договору щодо внесення таких змін.

Згідно з п. 1.5.1, п. 1.5.2 кредитного договору, за користування кредитними коштами, наданими у межах ліміту кредитної лінії та строку кредитування, визначених цим договором, встановлюється процентна ставка в розмірі 31,95 % річних (далі «базова процентна ставка»). За користування кредитними коштами понад строк кредитування та/або терміни погашення, встановлені цим договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 66% річних (надалі по тексту «підвищена процентна ставка»). Розмір такої підвищеної процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника. Нарахування та облік таких процентів банк здійснюється відповідно до умов цього договору, додатків до нього та вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ.

Пункт 5.1 кредитного договору передбачає, що сторони погодили, що відповідно до чинного законодавства України (зокрема, статті 651 Цивільного кодексу України), протягом строку дії цього договору може бути змінено розмір процентної ставки за кредитом в сторону її збільшення /зменшення у разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку, та або у разі зміни інших ринкових умов, та або у разі порушення позичальником у мов цього договору та або договорів забезпечення, зокрема але не виключно у разі вказаних в підпунктах 5.1.1., 5.1.2., 5.1.3., 5.1.4., 5.1.5.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 15.07.2014 року по справі №1613/873/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору №BL9243 від 12.09.2008 року по сумі кредиту 92665 (девяносто дві тисячі шістсот шістдесят пять) гривень 82 копійки, відсотки 129288 (сто двадцять девять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 76 копійок, судові витрати в розмірі 2089 (дві тисяч вісімдесят девять) гривень 49 копійок, а всього: 224044 (двісті двадцять чотири тисячі сорок чотири) гривні 07 копійок. У решті позовних вимог щодо стягнення підвищених відсотків відмовлено повністю, в звязку зі спливом строку позовної давності. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про розірвання та визнання кредитного договору недійсним відмовлено повністю (а.с.37-41). При цьому, ухвалюючи вищевказане рішення, Котелевський районний суд Полтавської області виходив із дійсності та законності кредитного договору №BL9243 від 12.09.2008 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2, та відсутності підстав для його недійсності. 15 вересня 2014 року дане рішення суду набрало законної сили.

Згідно з ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15.09.2014 року, рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15.07.2014 року залишено без змін (42-46), судом встановлено, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог ОСОБА_2 як про визнання недійсним, так і про розірвання кредитного договору, оскільки положення Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються до спорів, які виникли з кредитних правовідносин лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, про типові відсоткові ставки, валютні ризики, процедури виконання договору тошо, які передують укладенню договору. Підписуючи спірний договір, позивач ознайомлювався з його змістом та умовами, з якими погодився та підписав його за власним бажанням та на власний ризик. Також колегія суддів звертає увагу, що при подачі зустрічної позовної заяви позивач вказував, що отримав кредит для заняття молочним бізнесом, тобто отримував кошти для здійснення підприємницької діяльності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року, рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15.07.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 15.09.2014 року залишено без змін (47-49), та встановлено, що суди, правильно зясувавши фактичні обставини та дослідивши надані докази, вірно застосували положення умов договору, Закону України «Про захист прав споживачів, ст. ст. 203, 215, 615 ЦК України про відсутність підстав для одночасного розірвання кредитного договору та визнання його недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У звязку з тим, що в двох справах (№1613/873/2012; №535/192/16-ц) беруть участь одні й ті самі особи, та враховуючи, що рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15.07.2014 року по справі №1613/873/2012, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення для суду при вирішенні цієї справи і суд не вправі змінювати його.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними пунктів кредитного договору необхідно відмовити.

Судові витрати відповідачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, ч.2 ст.197, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними пунктів кредитного договору - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Повне рішення суду виготовлене 21.06.2016 року