АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6915/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 615/1063/16-ц Токмакова А.П.
Категорія: сімейні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Бровченка І.О., Яцини В.Б.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Валківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів отриманих доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 06.08.1994 року по 30.06.2015 року перебував з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 30.06.2015 року шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на його утриманні. Вказував, що відповідач з березня 2015 року проживає окремо та має іншу сім'ю. На даний час донька навчається в 7 класі Ков'язької середньої школи. Загальні щомісячні витрати на її утримання є істотними, але забезпечити в повній мірі потреби дитини не може, оскільки з червня 2015 року є пенсіонером.

Вважав, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки отримує пенсію по інвалідності та соціальну допомогу.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду - 12.08.2016 року до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто до 11.06.2022 року.

В рахунок стягнення аліментів зараховано грошові кошти, сплачені на ім'я ОСОБА_4 згідно квитанцій переказу від 15.08.2016 року на суму 500 грн. та 08.09.2016 року на суму 500 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць - допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що як підставу для задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вказав той факт, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, однак будь-яких доказів на підтвердження вказаного факту, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, рішенням Валківського районного суду Харківської області від 30.06.2015 року шлюб розірвано.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, актовий запис № 16, в якому батьками дітей значаться сторони у справі.

З березня 2015 року дитина проживає разом з батьком та повністю знаходиться на його утриманні, відповідач мешкає за іншою адресою та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням не займається. Вказані обставини надають позивачу право на звернення до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на той факт, що ОСОБА_2 не ухилялася від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки та прагнула вирішити питання про стягнення аліментів в добровільному порядку судова колегія не приймає до уваги, оскільки вказані доводи не спростовують висновків суду.

Визначаючи розмір аліментів у вигляді 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 з 01.06.2016 року призначена ІІ група інвалідності, що підтверджується довідкою КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи». Згідно довідок №№314/02-06, 01-100/988 від 05.09.2016 року отримує пенсію в разі втрати годувальника, яка станом за березень-серпень 2016 року становить 6724 грн., та державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства, яка за квітень-вересень 2016 року становить 6688 грн.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення аліментів.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: