Провадження по справі № 2-п/752/206/16
У Х В А Л А

22.11.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В.,

при секретарі Марченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2016 року позов задоволено у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 21.10.2016 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на неналежне повідомлення його про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні щодо розгляду заяви про перегляд заочного рішення відповідач заяву підтримав та посилався на порушення його прав передбачених статтями 27, 31 ЦПК України, які надані сторонам при розгляді справи.

Дослідивши заяву, заслухавши думку заявника, який заяву підтримав та думку позивача, яка категорично заперечувала проти заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двох умов разом:

1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи першу умову для скасування заочного рішення судом встановлено, що суд належним чином повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи міститься підтвердження про направлення судової повістки за адресою проживання відповідача, проте не отримана ним з невідомих суду причин.

Розглядаючи другу умову передбачену для скасування заочного рішення суд виходив з того, що відповідно до ст. 232 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини та послатись на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку ухвалив би принципово інше рішення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що відповідач не надав конкретних доказів, які б могли слугувати для суду підставою для винесення принципово іншого рішення.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не долучив до заяви жодного доказу, який мав би вирішальне значення перегляду заочного рішення, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 224, 228, 231, 232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя