АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

23 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Семенюк Т.А.,Шкоріної О.І.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто»

на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17 лютого 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто»,Публічного акціонерного товариства «Українська страхова группа «Гарант-Авто»,третя особа : ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року даний позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 195 447 грн. 42 коп. вартості матеріального збитку, 290 грн. транспортні послуги (витрати на евакуацію), 5 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова група «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 50 000 грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2 198 грн. 07 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова група «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 500 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в сумі 1540 грн., витрати по оплаті послуг фахівця в галузі права в сумі 5520 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова група «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в сумі 380 грн. , витрати по оплаті послуг фахівця в галузі права в сумі 1380 грн.

Зобов'язано ОСОБА_1 після відшкодування матеріальної шкоди передати Товариству з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ-АВТО» наступні пошкоджені запчастини від автомобіля Volkswagen Touаreg , д.н.з. НОМЕР_1 : опору колісної арки передньої правої; опору переднього правого крила; передній бампер, гратку вентилятора, передній спойлер, форсунки, підйом циліндра і датчика, розширювач крила, замикаючу балку, праву фару, диск колеса (покришка передня права), амортизатор передній правий, корпус підшипника колеса переднього правого.

Не погодившись з рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто» подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто» 100 000 грн. матеріального збитку та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в цій частині. Посилається на те,що судом першої інстанції безпідставно не було ураховано,що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто» та Публічним акціонерним товариством «Українська страхова група «Гарант-Авто» на час, коли відбулася ДТП, був укладений не тільки договір обовязкового,а й договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту яким встановлений ліміт відповідальності 100 000 грн.,тому страхова компанія має відповідати за відшкодування матеріального збитку у розмірі 150 000 грн.

В суді апеляційної інстанції інстанції представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто» Олійник Н.В. апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити.

Представник Публічного акціонерного товариства «Українська страхова група «Гарант-Авто» та третя особа ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилися. З огляду на положення ч.5 ст.74,ч.5ст.76,ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів визнала їх повідомлення належним,а неявку такою ,що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того,що страхова компанія повинна виплатити позивачеві страхове відшкодування у розмірі, встановленого договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ліміту, а особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у зв'язку із недостатністю страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування, завданої її працівником шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 19 жовтня 2014 року о 17 год. 30 хв. на проспекті Оболонському у м. Києві відбулася ДТП за участю автомобіля Volkswagen Touаreg , д.н.з. НОМЕР_1 під керування власника ОСОБА_1 та автобуса марки Богдан А-09202, д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є ТОВ «СОЮЗ-АВТО», під керуванням водія ОСОБА_2

В результаті ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження .

Відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва від 14.11.2014 року винним у ДТП визнано водія автобуса марки Богдан ОСОБА_2,який притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушенняУкраїни .

Внаслідок ДТП автомобіль Volkswagen Touаreg , д.н.з. НОМЕР_1 зазнав масових ушкоджень, відображених у довідці про ДТП від 19.10.2014 року .

Згідно з квитанцією № 000537 від 19.10.2014 року витрати, пов'язані з евакуацією пошкодженого автомобіля, склали 290 грн.

ОСОБА_2 з 17.10.2007 року перебував у трудових відносинах з власником автобусу марки Богдан - ТОВ «СОЮЗ-АВТО» і вчинив ДТП під час виконання трудових обов'язків.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автобуса марки Богдан А-09202, д.н.з. НОМЕР_2, яким є відповідач ТОВ «СОЮЗ-АВТО» та водія такого транспортного засобу ОСОБА_2, застрахована у відповідача ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», згідно полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 8664742 від 03.12.2013 року з лімітом відповідальності 50 000 грн..

Відповідно до копії страхової справи № 21620 , 20.10.2014 року саме позивач повідомила відповідача ПАТ «УСК «ГАРАНТ - АВТО» про страховий випадок (а.с. 17-18) та подала необхідні документи (а.с.23).

04.12.2014 року позивач подала ПАТ «УСК «ГАРАНТ - АВТО» заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.19).

16.03.2015 року відповідачем ПАТ «УСК «ГАРАНТ - АВТО» було прийнято рішення про сплату страхового відшкодування позивачеві, у розмірі ліміту - 50 000 грн. згідно з полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 8664742 від 03.12.2013 року(а.с.114), однак таку виплату не здійснено.

Згідно висновку експерта від 23.06.2015 року № 7258/15-54 вартість матеріального збитку, завданого позивачеві станом на дату проведення дослідження складає 245 447 грн. 42 коп.

Розмір шкоди сторонами не оспорюється.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1990 року № 85/96-ВР визначено ,що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

У постанові від 02 грудня 2015 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що з товариства, працівник якого є винуватцем ДТП, підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на менший розмір вказаних збитків є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Саме з таких положень закону виходив суд першої інстанції ухвалюючи рішення в даній справі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з страхової компанії 50 000 грн .страхового відшкодування,а з товариства, працівник якого є винуватцем ДТП, різниці між визначеною експертизою вартістю ремонту та страховим відшкодуванням.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «СОЮЗ-АВТО» про те,що товариством укладений ще й договір добровільного страхування № 0000831 від 02.12.2013 року з терміном дії до 02.12.2014 року та з лімітом відповідальності 100 000 грн.,а отже суд мав стягнути з страхової компанії 100 000 грн., не можуть бути прийняті до уваги в якості підстави для скасування оскаржуваного рішення з урахуванням того,що апелянтом не доведено належними та допустимими доказами сплату страхових платежів за договором добровільного страхування , крім того суд не має права виходити за межі заявлених позовних вимог,які визначені позивачем у заяві від 02.09.2015 року ( а.с.10 т.2),а ТОВ «СОЮЗ-АВТО» не позбавлено можливості звернутися до страхової компанії з питання повернення сплачених нею грошових коштів на відшкодування шкоди,заподіяної позивачу у порядку регресу.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 756/17890/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 6454 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.