ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №636/1324/16-ц
№2-о/636/36/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

при секретарі судового засідання Шикової К.Р.,

за участю представників заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

прокурора Чалого М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за заявою військової частини НОМЕР_1 , заінтересована особа Харківський університет повітряних сил імені Івана Кожедуба, про встановлення факту, що має юридичне значення , -

в с т а н о в и в:

Заявник військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй державного акту на право користування землею серії Б №047623 на земельну ділянку площею 3069,2 га, яка розташована в с.Благодатне (на території Комсомольської селищної ради) Зміївського району Харківської області.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що дана заява в/ч НОМЕР_1 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на фактичне оскарження в ній дій Готвальдівської районної Ради депутатів трудящих щодо оформлення та видачі вищевказаного Державного акту.

Представники заявника проти клопотання прокурора заперечували, зазначаючи, що прокурор під час розгляду справи в порядку господарського судочинства, вказував на необхідність розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступного.

Військовою частиною НОМЕР_1 подано заяву в порядку окремого провадження щодо встановлення факту належності їй вищевказаного Державного акту.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р оку №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі ст.3 ЦПК України спір про право може виникнути в разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: - тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; - якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Натомість, відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, для справи адміністративної юрисдикції наявним є спір між її сторонами. Наявність помилки в Державному акті, допущеної при його оформленні, на яку, як на підставу звернення до суду, вказує заявник в/ч НОМЕР_1 в своїй заяві не є безумовною ознакою спору, на що посилається прокурор в своєму клопотанні про закриття провадження у справі у зв`язку з необхідністю її розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому, з огляду на те, що розгляд заяви в/ч НОМЕР_1 по суті не розпочато, висновок про віднесення такої справи до адміністративної юрисдикції є передчасним. Виходячи з викладеного, в задоволенні клопотання прокурора належить відмовити.

Керуючись ст.208-210 ЦПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора про закриття провадження у справі у зв`язку з її належністю до справи адміністративної юрисдикції залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя