АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4848/16 Головуючий 1 інст. Хайкін В.М.
Справа № 638/2515/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом у якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти в розмірі 8000 грн. щомісячно для утримання двох дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2016 року позов задоволено частково. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 4000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто з 10.02.2016 року. Також суд вирішив питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення місцевого суду змінити та стягнути з нього аліменти на користь позивача для утримання дітей у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 вказує, що суд безпідставно вирішив стягнути з нього аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно, оскільки така сума для нього є занадто велика; стверджує, що не в змозі сплачувати такі аліменти через своє матеріальне становище. Звертає увагу на ту обставину, що на даний час він не має постійного заробітку, знаходиться на обліку в Харківському міському центрі зайнятості, намагається знайти собі роботу та отримувати постійну заробітну плату.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнала і просила відхилити, вказуючи, що ОСОБА_9 спроможний сплачувати аліменти у вказаному в рішенні суду розмірі. Зі слів знайомих їй відомо, що він неофіційно здійснює торгівлю автомобільним паливом і отримує значні доходи, які дозволяють сплачувати вказані в її позові аліменти. Доказів, які б підтвердити вказані нею обставини вона не має.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції забезпечив сторонами та їх представникам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, сторонами та їх представниками не заперечувалися та обставина, що позивач ОСОБА_4 проживає з неповнолітніми дітьми ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач ОСОБА_3

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно зазначив норми матеріального права, за якими мають бути спірні правовідносини, дійшов до вірного висновку про необхідність судового захисту права позивача на отримання з боку відповідача матеріальної допомоги в утриманні дітей, однак неправильно застосував норми матеріального і процесуального права при визначенні розміру аліментів.

Усупереч вимог ст.215 ЦПК України в рішенні суду не вказані мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосував зазначені в рішенні нормативно-правові акти при вирішенні питання щодо розміру аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 18.05.2016р., а його представник ОСОБА_10 в судовому засіданні 3005.2016р. визнавали позов в частині сплати аліментів у розмірі 2000 грн., обґрунтовуючи це тим, що відповідач тимчасовою не працевлаштований, знаходиться на обліку в центрі зайнятості, на підтвердження цього факту надали суду довідку Харківського міського центру зайнятості №3973 від 18.05.2016 року.

Ці обставини та надані відповідачем докази (довідка ХЦЗ) позивачем та її представником не спростовані, а доводи позивача та її представника про те, що ОСОБА_3, начебто, має значні прибутки від торгівлі в Україні російським паливом не забезпечені належними та допустимими доказами (довідками митної та прикордонної служби, даними правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної чи кримінальної відповідальності за незаконну торгівлю та ін.)

Разом з тим, цивільне судочинство здійснюється на за садах змагальності. Кожна сторона повинна доводи ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст.ст.10, 60 ЦПК України).

Дана справа до таких випадків не відноситься.

Саме на сторони та їх представників законом (ст.10, 27, 131 ЦПК України) покладено обовязок подавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Згідно ст.137 ЦПК України у тих випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Позивач та її представник не надали доказів на підтвердження доводів про доходи відповідача і не зверталися до суду з клопотаннями про забезпечення чи витребування доказів.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу і змінює рішення суду першої інстанції шляхом зменшення розміру аліментів з відповідача на двох дітей з 4000 до 2000 грн. щомісячно. В іншій частині рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності із законом.

Ухвалення такого рішення апеляційним судом не перешкоджає ОСОБА_4 у подальшому звертатися до суду у відповідності до ст.3 ЦПК України в порядку, встановленому цим Кодексом, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, в тому числі і щодо стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) чи щодо збільшення аліментів, з підстав, передбачених ст.ст. 185, 192 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п.3,4 ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2016 року змінити.

Зменшити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманняОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2з 4000 грн. до 2000 грн. щомісячно, починаючи з 10 лютого 2016 року і до досягнення дітьми повноліття

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_2