Справа № 308/6643/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Собослоя Г.Г.

при секретарі: Кухта М.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ТОВ «Поршемобіліті» про визнання кредитного договору недійсним та стягнення коштів ,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Поршемобіліті» про визнання кредитного договору недійсним та стягнення коштів.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 26 червня 2013 року ОСОБА_2 далі Позивач, вирішивши придбати автомобіль «Вольксваген Поло» в ТОВ «Форвард автоцентр» через частковий брак коштів вирішила оформити вказаний автомобіль в кредит в фінансовій установі офіс якої знаходився в місці продажу автомобілів а саме ТОВ «Порше мобіліті».

Надалі між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 50009460 в якому вказана сума кредиту 123258.84 грн. еквівалент суми кредиту в доларах США 15096 дол. США та сума додаткового кредиту 37 702.70 гри. еквівалент суми додаткового кредиту в дол. США 4 617,60 дол. США. Відсоткова ставка встановлювалась на рівні 9,9 % річних, а також вказана разова комісія за надання кредиту яка становить 2.5 % від суми кредиту. Також у вказаному договорі зафіксовано що ціна автомобіля відповідно до договору з дилером в еквіваленті 17 760 дол. США.

Також до вказаного договору долучено додаток до вказаного договору з загальними умовами кредитування, в якому обумовлені аспекти правовідносин між позивачем та відповідачем. Окрім цього, позивач зазначає, що фактично вказаний правочин був вчинений за місцем купівлі автомобіля тобто в м. Мукачево але чомусь в кредитному договорі вказане місто Київ. Оформлення вказаного кредитного договору було проведено з багатьма порушеннями чинного законодавства України.

Отже, подальше виконання кредитного договору на умовах, що діють на даний час є порушенням одного із принципів цивільно-правових відносин, які закріплені у ст. 3 ЦК України - принципу справедливості. Умови кредитного договору вважає несправедливими, так, як всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивача, споживача кредитних послуг. Несправедливими є, зокрема, умови кредитного договору в частині надання кредиту в доларах США, що передбачає згідно умов кредитного договору погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у доларах США, що є способом зловживання правом, коли всі ризики знецінення національної валюти України шляхом порушення вимог закону, позивач перекладає, як суб'єкт підприємницької (господарської) діяльності виключно на Відповідача - позичальника за кредитним договором та споживача кредитних послуг, що на думку позивача є порушенням частини 3 статті 13 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач вважає, що кредитний договір не відповідає нормам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі вищенаведеного позивач просив визнати недійсним кредитний договір № 50009460 від 26 червня 2013 року укладений між ТОВ «Порше мобіліті» та ОСОБА_2 та стягнути з ТОВ «Порше мобіліті» на користь ОСОБА_2 різницю платежів яка становить 173 786,66 гривень. та судовий збір в повному обсязі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.06.2013 р. між Відповідачем та Позивачем було укладено Кредитний договір № 50009460, відповідно до якого Відповідач зобовязався надати Позивачеві кредит у сумі 123 258, 84 грн., що є еквівалентом 15 096, 00 доларів США на дату укладання Договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1 598 куб. см., рік випуску 2013, а Позивач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачеві ОСОБА_3 у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання ОСОБА_3, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Також, Відповідач зобовязався надати Позивачеві додатковий кредит у сумі 37 702, 70 грн., що є еквівалентом 4 617, 60 доларів США на дату укладання Договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною з цільовим призначенням - оплата страхових платежів згідно з Договором страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору.

Згідно п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобовязання Позивача за цим Договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного між Сторонами Договору застави транспортного засобу № 50009460 від 28.06.2013 р., за яким Відповідачем було передано у заставу транспортний засіб марки VW, модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1 598 куб. см., рік випуску 2013, білого кольору, реєстраційний номер АО 1613 BE, зареєстрований Ужгородським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 27.06.2013 р., заставною вартістю 145 010, 40 грн.

Згідно із ч. 4 ст. 55 Закону України «Про нотаріат», посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін , відповідного правочину.

Реєстрація транспортного засобу, переданого в заставу, здійснена Ужгородським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 27.06.2013 р.

Таким чином, Договір застави правомірно посвідчений приватним нотаріусом за місцем реєстрації транспортного засобу в м. Ужгороді.

В позовній заяві представник Позивача зазначає, що проведення розрахунків в українській гривні за комерційним курсом іноземної валюти за своєю правовою природою є валютною операцією.

При цьому, відповідно до відповіді Національного банку України від 15.04.2015 р. Нацбанк не надавав Відповідачу генеральної та індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків. В силу ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідач звертає увагу на те, що Кредитний договір, який було укладено між Сторонами не можна вважати кредитним договором в іноземній валюті (із застосуванням валютних операцій), у звязку з тим, що кредитний договір в іноземній валюті перш за все мас такі ознаки, які вирізняють його з поміж інших: сума кредиту надається позичальникові в іноземній валюті: розмір платежів за договором визначається в іноземній валюті; розрахунки за договором здійснюються в іноземній валюті. У даному випадку, відповідно до умов Кредитного договору:сума кредиту надана у гривні; розмір платежів за Кредитним договором на день виставлення рахунку визначається у гривні; розрахунки за Договором здійснюються у гривні.

Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися в грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

У відповідності до ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» надано визначення «валюта України», «іноземна валюта» і «валютні операції», зокрема «валюта України» розуміється як власне валюта України, так і платіжні документи та інші цінні папери, виражені у валюті України; «іноземна валюта» розуміється як власне іноземна валюта, так і банківські метали, платіжні документи та інші цінні папери, виражені в іноземній валюті або банківських металах; «валютні операції»: операції, пов'язані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, Що здійснюються між резидентами у валюті України; операції, пов'язані з використанням валютних цінностей в міжнародному обігу як засобу платежу, з передаванням заборгованостей та інших зобов'язань, предметом яких є валютні цінності; операції, пов'язані з ввезенням, переказуванням і пересиланням на територію України та вивезенням, переказуванням і пересиланням за її межі валютних цінностей.

Згідно п. 1.3.1 Кредитного договору розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення ОСОБА_3, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день упадання Кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною Кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення ОСОБА_3 відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні: при цьому платіж розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунків обмінного курсу банку, зазначеного у Кредитному договорі.

Позивач погодився з усіма умовами Кредитного договору шляхом його підписання. Позивач був повідомлений про можливі валютні ризики, які виникають через застосування до платежів еквіваленту в іноземній валюті.

Так, згідно п. 9.5. Загальних умов кредитування до Кредитного договору, підписанням Загальних умов кредитування Позивальник підтверджує, що Відповідач належним чином ознайомив його із інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також, що Позичальник ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених Відповідачем.

Відповідно до п. 9.6. Загальних умов кредитування до Кредитного договору, Позичальник підтверджує, що йому надано вичерпну інформацію про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для Позичальника, та умови надання додаткових Фінансових послуг, повязаних з фінансовим кредитом, та їх вартість (за умови їх надання).

Таким чином, застосування еквіваленту в доларах США при сплаті щомісячних платежів за Кредитним договором не порушує ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Аналізуючи норму ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України);по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Позивач та Відповідач в п. 1.1. Загальних умов кредитування погодили, що Позивач зобовязується надати Відповідачеві кредит у сумі визначені у Кредитному договорі в українських гривнях. В Кредитному договорі Сторони встановлюють еквівалент Суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для Сторін.

В розділі «Основні умови ОСОБА_3» Кредитного договору Позивач та Відповідач погодили еквівалент суми кредиту в доларах США та визначили, що для обчислення еквіваленту застосовується курс встановлений ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4».

Відповідно до п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, Позивач сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до рахунків виставлених Відповідачем у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у Кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту.

Позитивне або відємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передував дню виставлення рахунка, та обмінного курсу за безготівковими операціями станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов цього Кредитного договору.

Таким чином, коригування суми процентів відповідно до Загальних умов кредитування здійснюється в інтересах як Позивача, так і Відповідача, а, отже, відповідає принципам справедливості та добросовісності.

Окрім того, волевиявлення Позивача щодо укладення Кредитного договору було вільним, що підтверджується матеріалами справи. Позивач за власної ініціативи звернувся до Відповідача з проханням щодо надання кредиту. Отже, Кредитний договір було укладено між Позивачем та Відповідачем без застосування насильства, обману чи зловживання довірою.

Згідно п. 5.5. Загальних умов кредитування, Позивач зобовязався забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобовязань Позивача за Договором, протягом усього строку дії Кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована Відповідачем.

Передбачене вище зобовязання Позивача щодо страхування вважатимуться виконаними належним чином за умови, що страховиком за відповідними договорами страхування є компанія, обрана Позивачем самостійно з переліку страхових компаній, що відповідають вимогам Відповідача.

У відповідності із п. 5.6. Загальних умов кредитування, в тому випадку, якщо Позивач в порушення п. 5.5. цього Кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, Відповідач на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені, або від імені Позивача та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими Загальними умовами кредитування.

З метою забезпечення виконання зобовязань за Договором, між Сторонами було укладено Договору застави транспортного засобу № 50009460 від 28.06.2013 р., за яким Відповідачем було передано у заставу транспортний засіб марки VW, модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1 598 куб. см., рік випуску 2013, білого кольору, реєстраційний номер АО 1613 BE, зареєстрований Ужгородським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 27.06.2013 р., заставною вартістю 145 010, 40 грн.

Згідно п. 2.3.7. Договору застави, Позивач зобовязаний в день підписання цього договору за власні кошти здійснити страхування Предмету застави.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 638 Цивільного кодексу України вказує, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути і досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Факт досягнення згоди між Сторонами стосовно всіх умов Кредитного договору, зокрема, тих умов, що стосуються страхування Предмета застави, зазначених у пп. 5.5., 5.6. Договору, з якими Позивач був попередньо ознайомлений, підтверджується підписанням вищевказаних договорів на кожній сторінці, а отже Сторони дійшли згоди стосовно усіх умов страхування заставного майна, зокрема, щодо страхування Предмета застави авторизованими Відповідачем страховиками.

Також, згідно із п. 6.2. Договору застави, підписанням даного Кредитного договору Позивач підтверджує прийнятність умов цього Кредитного договору для Позивача та свою здатність виконувати умови даного Кредитного договору, зокрема й тих, що стосуються страхування предмета застави.

Тобто, при укладанні Договору Відповідач вільно та свідомо погодився виконувати усі зазначені у ньому умови.

Позивач, як позичальник прийняв на себе зобов'язання забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, на протязі усього терміну дії кредитного договору, в страховій компанії, яка авторизована Компанією, ТОВ «Порше Мобіліті» виходило з того, що у разі знищення предмету страхування або його втрати позивач є вигодонабувачем та має право на отримання страхового відшкодування.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

При цьому, частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частинами 1, 2, 5 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Крім того, на підставі п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що « Згідно зі ст.217 ЦК правочин не може бути визнано недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише окремі його частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до ст.217 ЦК суд може визнати недійсною частину правочину, з»ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підставі,з яких він визнаний недійсним».

Суд першої інстанції повно й всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про те, що при укладенні кредитного договору сторонами було додержано усіх вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених Цивільним кодексом України та Законом України "Про захист прав споживачів", в редакції, яка діяла на час укладення договору.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді