Справа № 685/1426/15-ц
Провадження № 2/685/32/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Бабійчука В.М.,

представника позивача ОСОБА_5,

відповідачів ОСОБА_2 та

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Хлібороб» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном,

В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство «Хлібороб» (далі - ФГ «Хлібороб», Господарство) звернулося до суду з позовом, заявивши вимогу заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювати дії, які перешкоджають Господарству провести демонтаж піднавісу для зернотоку та огорожі у с. Ленінському Теофіпольського району, побудовані Господарством, та вивезти матеріали, які використані в процесі будівництва, а саме, сталеві труби O 100 мм в кількості 150 м., швелер С18 в кількості 70 м., плити ПК-60-12 в кількості 13 шт., блоки ФБС-3 к кількості 27 шт., електричний провід в кількості 65 м., світильники в кількості 4 шт., щити електричні в кількості 2 шт. та плити ФПР6*1,5 в кількості 12 шт.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФГ «Хлібороб» є власником вищевказаних матеріалів, використаних в будівництві піднавісу в с. Ленінське Теофіпольського району, яке не завершене та об'єкт не введений в експлуатацію.

В ході судового розгляду представник позивача голова Господарства ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та пояснила, що Господарством в 1999 році було придбано в ТОВ «Моноліт» в м. Ланівці піднавіс по бартерній схемі в обмін на зерно пшениці. Даний піднавіс було розібрано та перевезено по частинах в с. Турівку Теофіпольського району, де ФГ «Хлібороб» здійснювало свою діяльність.

В 2004 році Господарством було розпочато будівництво піднавісу зернотоку в с. Ленінське Теофіпольського району, де також почато здійснення своєї господарської діяльності.

Для будівництва піднавісу та зведення огорожі території були використані матеріали з придбаного раніше піднавісу в м. Ланівці та цегла з цегельного заводу в с. Дмитрівка Теофіпольського р-ну.

Господарством було прийнято рішення припинити діяльність в с. Ленінське через певні обставини, крім того, помер її чоловік ОСОБА_4, який був головою Господарства, тому вона кілька разів приїздила в с. Ленінське, щоб розібрати піднавіс з огорожею та забрати матеріали. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є головою та заступником голови зборів села відповідно, не дозволили їй розбирати піднавіс та огорожу, тому вона просить суд заборонити відповідачам перешкоджати їй забрати матеріали, використані для будівництва піднавісу.

Представник позивача зазначила, що відповідачі чинять їй перешкоди у зв'язку з тим, що безпідставно вимагають від Господарства погасити борг по орендній платі за оренду майнових паїв у жителів села. Необґрунтованість їх вимог полягає в тому, що договорів оренди укладено не було, тому обов'язку по сплаті орендної плати у Господарства немає, крім того, ФГ «Хлібороб» здійснювало ремонт та підтримувало у робочому статі розпайоване майно, яким користувалося.

Відповідач ОСОБА_2 позовних вимог не визнав та пояснив, що ФГ «Хлібороб» більше 10 років орендувало майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства у жителів с. Ленінське, однак орендної плати не сплачувало, а після припинення діяльності господарства в їх селі, була виявлена велика нестача орендованого майна.

Тому, коли ОСОБА_5 намагалася розібрати та забрати піднавіс з огорожею, громадою села було заборонено це робити, так як вони були майже повністю збудовані з будматеріалів після розбирання колишнього колгоспного майна, розпайованого між членами КСП, а саме, приміщення комплексу ВРХ, який був обладнаний електропроводкою, електричними щитами та світильниками, фундаментними блоками під цистернами та плитами перекриття, приміщення вагової, де також були блоки, та силосної ями, з якої було забрано велику кількість плит.

Відповідач ОСОБА_2 зазначив, що був разом з іншими жителями села, які не дозволяли ОСОБА_5 розібрати піднавіс, під час однієї із спроб у 2013 році, при цьому ОСОБА_5 не надала жодних доказів на підтвердження своїх повноважень голови Господарства, так як її чоловік, який був головою, помер.

Відповідач ОСОБА_3 також позовних вимог не визнав, надав аналогічні пояснення та додатково пояснив, що ОСОБА_5 усією громадою села було дозволено вивезти її матеріали, зокрема, шифер, але люди не дозволили розібрати піднавіс і огорожу, так як вони були зроблені з матеріалів, знятих з комплексу та силосної ями.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України, до яких відноситься, зокрема, визнання сторонами певних обставин, внаслідок чого ці обставини не підлягають доказуванню.

Представник позивача ОСОБА_5 в ході судового розгляду пояснила, що вона близько 4 разів разом з технікою та робітниками приїздила в с. Ленінське, щоб розібрати піднавіс, з них лише один раз в 2014 році. Дані обставини в судовому засіданні підтвердили і відповідачі.

Відповідно до Статуту ФГ «Хлібороб» в редакції від 2014 року, 13 лютого 2014 року було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, відповідно до яких головою Господарства стала ОСОБА_5, тому судом не вбачається ніяких порушень в тому, що їй не було дозволено розбирати в 2013 році майно, на яке претендує ФГ «Хлібороб», так як вона не була уповноваженою особою даного Господарства в цей час, а інших представників ФГ «Хлібороб» до с. Ленінське не направляло.

Про вимогу до ОСОБА_5 надати документи на підтвердження своїх повноважень забирати майно Господарства зазначив відповідач ОСОБА_2 в ході судового засідання.

Як зазначила в своїх поясненнях ОСОБА_5, в 2014 році, уже після переоформлення установчих документів господарства, вона лише один раз приїздила в с. Ленінське на збори села, куди її запросили для вирішення спору щодо майна, але конфлікт так і не був вирішений, після чого спроб забрати піднавіс більше не робила.

Крім того, позивачем не доведено, що спірний піднавіс був побудований саме з матеріалів ФГ «Хлібороб», виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», чинного станом на 1999 рік, передбачено ведення селянським (фермерським) господарством бухгалтерського обліку результатів своєї роботи за господарський рік і подання у порядку, встановленому законодавством, відповідним органам статистичної інформації та адміністративних даних.

Аналогічні норми щодо обов'язку фермерського господарства вести бухгалтерський облік результатів своєї роботи передбачені чинним з 01 серпня 2003 року Законом України «Про фермерське господарство».

Відповідно до п. 12 чинного в 1999 році Положення про організацію бухгалтерського обліку і звітності в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 1993 року № 250, запис у регістрах бухгалтерського обліку провадиться на підставі первинних облікових документів, які фіксують факти здійснення господарської операції і розпорядження (дозволу) на їх проведення. Первинні документи, у тому числі на паперових та машинозчитувальних носіях інформації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва документа (форми), код форми, дата і місце складання; зміст господарської операції, вимірювачі господарської операції (у натуральному та вартісному виразі); посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особисті підписи або інші знаки, що однозначно ідентифікують особу, яка здійснила господарську операцію. Первинні документи повинні бути складені в момент здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після закінчення операції.

Статтею 9 чинного з 19 серпня 1999 року Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Позивачем, на підтвердження будівництва спірного піднавісу та огорожі з власних матеріалів, надано договір від 16 серпня 1998 р., згідно якого ТОВ «Моноліт» (смт Ланівці Тернопільської обл.) відпускає ФГ «Хлібороб» 15 плит ПТ 3Х6 та 40 блоків ФБС-3 в обмін на 21,5 тон пшениці, товарно-транспортну накладну від 9 липня 1999 р. № 94 на перевезення тракторної лопати ДТ-75 та піднавісу на склад інертних.

Позивачем не надано суду ні первинних, ні зведених облікових документів, з яких можна було б встановити, які конкретні матеріали були отримані після розбирання придбаного піднавісу в м. Ланівці та в подальшому використані в будівництві піднавісу в с. Ленінське Теофіпольського району, зокрема, договори підряду на демонтаж піднавісу в м. Ланівці, акти виконаних робіт, документи з обліку роботи працівників господарства в разі здійснення демонтажу власними силами Господарства, оприбуткування отриманих матеріалів на складі господарства, проекту будівництва піднавісу, кошторису, використання матеріалів у будівництві піднавісу в с. Ленінське, облік виконання робіт з будівництва тощо.

З наданих стороною позивача інвентарної картки № 10 обліку основних засобів від 20 грудня 2004 року та переліку майна ФГ «Хлібороб» неможливо встановити місце розташування піднавісу та використання при його будівництві спірних матеріалів, крім того, ці документи не відповідають вищезазначеним вимогам законодавства про бухгалтерський облік.

Наданий позивачем список найменування робіт і витрат, матеріалів на піднавіс для зернотоку, датований 2008 роком, тобто через 4 роки після будівництва, також не підтверджує місця його будівництва та не відповідає вимогам щодо оформлення.

Судом, в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України, було роз'яснено представнику позивача її право надати необхідні документи на підтвердження будівництва піднавісу в с. Ленінське з матеріалів Господарства, але їх не було надано. Представник позивача пояснила, що всі первинні документи не збереглися у зв'язку з тривалим періодом часу, однак актів передачі до архіву або знищення суду не надано, крім того, представник позивача не змогла обґрунтувати причин, по яких збереглися подані нею документи, датовані 1998 та 1999 роками, але не збереглися документи щодо будівництва піднавісу.

Суд також враховує, що згідно пунктів 5.1.3, 7 та 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну від 27 квітня 2000 р. № 92, придбані (створені) основні засоби, до яких відносяться зокрема будівлі та споруди, зараховуються на баланс підприємства за первісною вартістю, одиницею обліку основних засобів є об'єкт основних засобів. Первісна вартість об'єкта основних засобів складається з витрат, зокрема, сум, що сплачуються постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно-монтажних робіт, витрат на транспортування, установку, монтаж, налагодження основних засобів, а також інших витрат, безпосередньо пов'язаних з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою.

За таких вимог законодавства первинні бухгалтерські документи щодо витрат на будівництво не можуть бути знищені, оскільки це створить перешкоди у постановленні даного піднавісу на баланс підприємства, як об'єкту основних засобів, після введення його в експлуатацію.

Представником позивача поданий до суду акт прийому-передачі основних і оборотних засобів із СГВК «Зоря» с. Гаврилівка ФГ «Хлібороб» с. Ленінське без дати, в ході судового розгляду усі учасники підтвердили, що він складений в 2003 році і засвідчує передання розпайованого майна членів КСП, згідно їх майнових паїв, від одного орендаря іншому, а саме Фермерському господарству «Хлібороб».

З даного акту вбачається, що Господарству було передано силосну яму та відгодівельний комплекс, на використання будівельних матеріалів з них посилаються відповідачі.

Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов переконання, що стороною позивача не було доведено, що спірні будівельні матеріали є власністю ФГ «Хлібороб», а також вчинення відповідачами перешкод у проведенні їх демонтажу, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 16, 391 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», ст. 28 Закону України «Про фермерське господарство», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 12 Положення про організацію бухгалтерського обліку і звітності в Україні, затвердженого Постановою КМ України від 03.04,1993 року № 250, п.п. 5.1.3, 7 та 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну від 27 квітня 2000 р. № 92, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити Фермерському господарству «Хлібороб» у задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.П. Самойлович