Справа № 2/325/75/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2016 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря Олексюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

18 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт проживання її та ОСОБА_4 однією сімєю без шлюбу з 01.01.2004 року до 08.11.2015 року; визнати за нею право власності на ? частину автомобіля марки Beat, 2012 року випуску, сірого кольору, двигун SQRFAFBM, вартістю 90640 грн., зареєстрованого на імя ОСОБА_4.

Позов обґрунтований тим, що з липня 2000 року до 08 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживати однією сімєю у АДРЕСА_1. Шлюб не реєстрували. За цей час між ними склались усталені відносини, які притаманні подружжю, вони разом вели господарство, а саме займались утриманням домашньої птиці, купували дрова та вугілля, разом купляли продукти харчування, формували спільний бюджет, купували речі та майно за спільні кошти. Під час спільного проживання ні позивачка, ні ОСОБА_4 у іншому шлюбі не перебували. 14.11.2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Запоріжжя-Авто» був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки Beat, 2012 року випуску, сірого кольору, двигун SQRFAFBM, вартістю 90640,00 грн. Зазначений автомобіль був в подальшому зареєстрований на ОСОБА_4 Автомобіль вони придбали під час спільного проживання однією сімєю і за спільні кошти, так 16000 грн. позивач взяла в борг на придбання автомобіля, а 40006,78 грн. зняла зі свого особистого рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк». 08.11.2015 року ОСОБА_4 помер. В цей же день його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до позивачки з проханням надати їм автомобіль для організації поховання. Вона дала їм ключі від автомобіля і документи на нього, але в подальшому вони автомобіль не повернули. За цим фактом позивач зверталась в поліцію. Оскільки автомобіль придбаний нею та ОСОБА_4 в період проживання однією сімєю і за спільні кошти, позивач просить суд встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_4 однією сімєю без шлюбу та визнати за нею право власності на ? частину автомобіля як такого, що є обєктом спільної сумісної власності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила, що ОСОБА_4 вона знала давно, вони разом працювали в «Приазовській РЕС». Починаючи з серпня 2000 року вона і ОСОБА_4 вирішили проживати разом. На той час колишня дружина ОСОБА_4 і чоловік позивачки померли. З серпня 2000 року вони разом з ОСОБА_4 проживали як подружжя у житлі позивачки за адресою: АДРЕСА_1, безперервно до 08 листопада 2015 року, коли ОСОБА_4 помер. За час спільного проживання вони мали спільний бюджет, разом займались господарством, сумісно витрачали кошти. Діти померлого ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 часто бували у них в гостях, відзначали свята і дні народження, так само і ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 їздили в гості до відповідачів. Весь час у них були нормальні стосунки, як між собою, так і з відповідачами. Під час проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_4 за спільні кошти придбали автомобіль марки y Beat. На придбання зазначеного автомобіля позивач особисто взяла в борг 16 000 грн., і приблизно 40 000 грн. зняла зі свого вкладного рахунка в ПАТ «Приватбанк». Іншу частину суми вніс ОСОБА_4 Автомобіль був зареєстрований на ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_1 не мала права керування транспортними засобами. З літа 2015 року ОСОБА_4 захворів на цироз печінки, у звязку з чим він потребував особливого догляду і посиленого харчування, що забезпечувала йому позивач. 08.11.2015 року ОСОБА_4 помер, в той же день позивач сповістила про це його дітей (відповідачів). Діти приїхали і попросили у позивачки автомобіль для організації похорон, після чого пообіцяли повернути автомобіль. Але автомобіль відповідачі так і не повернули, пояснивши це тим, що вони також мають право на нього як на спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав, додатково пояснив, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом однією сімєю, і оскільки автомобіль придбаний в період такого проживання, то позовні вимоги є законними і підлягають задоволенню.

Представник відповідачів ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він не заперечує факту спільного проживання позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4, але вважає, що позивачем не було надано доказів, що за час проживання між ними склались відносини, які притаманні подружжю, а тому позов задоволенню не підлягає. Крім того, він не погоджується із заявленою позивачем вартістю автомобіля. Також, представник зазначив, що визнає факт знаходження спірного автомобіля у відповідачів і обставини, за яких він опинився в їх володінні.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення суду має бути справедливим.

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно довідки Приазовської селищної ради від 16.12.2015 року № 1372 ОСОБА_4 мешкав без реєстрації з 2000 року по день смерті 08 листопада 2015 року в смт. Приазовське Запорізької області по вул. Горького, б. 105 кв. 2. Разом з ним мешкала та була зареєстрована ОСОБА_1.

Факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_4 у зазначений період визнаний представником відповідачів в судовому засіданні і не заперечувався.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 10.12.2015 року № 3480, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мешкали разом в смт. Приазовське Запорізької області по вул. Горького, б. 105 кв. 2, і на протязі 14 років вели спільне господарство.

Згідно свідоцтва про смерть від 11.11.2015 року, ОСОБА_4 помер 08.11.2015 року.

Відповідно до довідки Приазовської селищної ради № 501 від 18.03.2016 року та рішення Приазовської селищної ради від 11.01.2007 року, ОСОБА_1 має в користуванні земельні ділянки площею 0,25 га для городництва та площею 0,03 га для обслуговування будинку і господарських споруд.

Згідно свідоцтв про смерть серії І-ЖС № 135016 від 13.01.2000 року та І-ЖС № 094916 від 02.10.1997 року, колишня дружина ОСОБА_4 померла 10.01.2000 року, а колишній чоловік позивачки ОСОБА_1 помер 01.10.1997 року

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона давно знайома з позивачкою та з відповідачами, у них нормальні стосунки, також вона знала померлого ОСОБА_4 Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно з 2002 року, у них були гарні відносини, вони проживали як чоловік і дружина, разом займались веденням господарства утримували птицю. За час проживання вони разом купили ліжко, шафи, пральну машину, поклали у дворі плитку. Крім того, вони разом придбали автомобіль, на який ОСОБА_1 займала кошти в сумі 16000 грн. Свідок часто була у них в гостях. Також, до них часто приїжджали діти ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і вони також їздили до дітей, підтримували нормальні стосунки. Також, їй відомо, що ОСОБА_4 останнім часом хворів, лежав у лікарні, а ОСОБА_1 постійно піклувалась про нього.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_1 та відповідачами, неприязних відносин у них немає. В 2012 році ОСОБА_1 взяла у нього в борг гроші в сумі 16 000 грн. на придбання автомобіля. ОСОБА_8 йому повернули частинами, для повернення боргу приїжджала разом з ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що знайома з ОСОБА_1 та була знайома з ОСОБА_4 починаючи з 1999 року, вони всі разом працювали в «Приазовській РЕС». Також, вона знає дітей ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Їй відомо, що з 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали проживати разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство утримували птицю, мали спільний бюджет, за час проживання вони купили меблі в будинок, встановили вікна, придбали автомобіль. До них часто приїздили діти, свідок сама часто бувала у них в гостях. Коли ОСОБА_4 хворів, ОСОБА_1 допомагала йому, здійснювала догляд.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що добре знайома з ОСОБА_1 і так само добре знала за життя ОСОБА_4, також знайома з дітьми ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 З 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_2. Свідок з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 дружили сімями, разом їздили відпочивати на море, обробляли огороди, часто бували у них вдома. У ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були дуже добрі стосунки як між собою, так і з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 тримали підсобне господарство, продавали птицю, фрукти. ОСОБА_1 відправляла ОСОБА_4 на лікування до санаторіїв, на медичні обстеження. За час спільного проживання вони разом купили ліжко, телевізор, автомобіль та інші дрібні речі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 З відповідачами по справі вона не знайома. Їй відомо, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_4 проживали разом у житлі ОСОБА_1 протягом приблизно 14-15 років. Між ними були нормальні стосунки, конфліктів вона ніколи не бачила і сприймала їх як сімю. Мали спільні витрати, купили автомобіль. Також, вони разом займались господарством, обробляли земельну ділянку, ОСОБА_4 займався вирощування винограду.

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

На переконання суду наведеними доказами підтверджено, спільне проживання позивача ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_4 з 2004 року і до 08 листопада 2015 року в АДРЕСА_1.

Враховуючи, що в судовому засіданні показаннями свідків було доведено наявність у ОСОБА_1 і ОСОБА_4 за час сумісного проживання спільного бюджету, повязаність спільним побутом, ведення спільного господарства у виді садівництва і вирощування птиці, наявності спільних побутових витрат, беручи до уваги значну тривалість проживання разом ОСОБА_1 і померлого ОСОБА_4, на переконання суду є підтвердженим, що між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 склались відносини, які притаманні саме подружжю.

У звязку з цим, позовні вимоги щодо встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу є цілком обґрунтованими, доведеними, і тому підлягають задоволенню.

Згідно з договором купівлі-продажу від 14.11.2012 року, ОСОБА_4 придбав автомобіль марки Beat, 2012 року випуску, сірого кольору, двигун SQRFAFBM, за ціною 90640,00 грн.

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру 2343 від 01.03.2016 року, автомобіль марки Beat, 2012 року випуску, сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_4.

Згідно з розпискою від 01.11.2012 року, яка узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_8, позивач ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_8 кошти на придбання автомобіля в сумі 16 000 грн.

Таким чином, зазначеними доказами доведено придбання спірного автомобіля в період сумісного проживання позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сімєю без шлюбу, а також участь ОСОБА_1 у витратах на купівлю автомобіля. Проте, надану позивачем квитанцію про зняття коштів з вкладного рахунка в банку від 12.06.2012 року в сумі 40006,78 грн. та виписку по рахунку, суд не приймає до уваги, оскільки відсутнє підтвердження того, на які саме цілі були зняті вказані кошти.

Згідно з висновком за результатами перевірки Приазовського відділу поліції від 15.12.2015 року, ОСОБА_1 зверталась до поліції із заявою про заволодіння шляхом обману відповідачами автомобілем марки Beat, за результатами розгляду якої встановлено знаходження автомобіля у відповідачів в гаражі в с. Степанівка Перша Приазовського району.

Обставини заволодіння відповідачами спірним автомобілем визнані в судовому засіданні представником відповідачів і не заперечувались.

Статтею 74 СК України визначено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 60 СК України (ОСОБА_10 8), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 70 СК України (ОСОБА_10 8), у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, у звязку з доведеністю факту проживання позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_4 однією сімєю без шлюбу, то придбаний за час спільного проживання автомобіль є обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_4, і виходячи з принципу рівності часток, позивач має право власності на ? частину автомобіля.

У звязку з цим, позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на ? частину автомобіля суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно заперечень представника відповідачів про невідповідність заявленої позивачем вартості автомобіля, то суд керується вартістю автомобіля на момент його придбання в сумі 90640 грн. з урахуванням податків, що становить ціну договору купівлі-продажу. Будь-яких інших доказів на спростування зазначеної вартості автомобіля суду під час розгляду справи надано не було.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 14, 57-60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на майно задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, який помер 08.11.2015 року, однією сімєю без шлюбу з 01 січня 2004 року до 08 листопада 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля марки Chery Beat, 2012 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1, кузов LVVDBBCD, придбаного 14.11.2012 року за ціною 90640 (девяносто тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп., зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_4, який помер 08.11.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Діденко