Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 325/1395/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Шеїна Л.Д.
Провадження № 22-ц/778/3433/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Трофимової Д.А.,

суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 червня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 06.10.2007 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «ОСОБА_1», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 001-07016-061007 (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.2 зазначеного Договору, Банк відкрив ОСОБА_3 картковий рахунок № 8019 в національній валюті України - гривні, випустив та надав ОСОБА_3 платіжну картку а також пін-код до картки, здійснював обслуговування держателя платіжної картки ОСОБА_3 на умовах, викладених у Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору (надалі - Тарифи), та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками (надалі - Правила).

Відповідно до пункту 5.2 вказаного Договору, Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобовязань за цим Договором.

Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, що передбачена пунктом 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту Банк відкриває Держателю ОСОБА_3 кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погоди, що у даному випадку Додаткова угода не укладається.

Відповідно до умов Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобовязань перед Банком за Договором та вчинення інших операцій, передбачених Договором.

Відповідно умов Договору Держатель картки, а саме ОСОБА_3, зобовязана щомісяця в строки, визначеними Правилам, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом.

Згідно п. 3.4 Договору Держатель ОСОБА_3 доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів.

Станом на 22.06.2015 року ОСОБА_3 не виконує належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається з наступного: тіло кредиту 31 230,46 грн.; прострочене тіло кредиту - 4 744,13 грн.; заборгованість за відсотками - 32 392,63 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн., а всього - 68 367,22 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, Банк просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 68 367,22 грн.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 02 червня 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 68 367,22 грн., яка складається з: тіла кредиту - 31 230,46 грн., простроченого тіла кредиту - 4 744,13 грн., заборгованості за відсотками - 32 392,63 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Висновок суду про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідає матеріалам справи та вимогам норм матеріального права, зокрема, встановленим ст. 526 ЦК України загальним умовам виконання зобов'язання та передбаченому ст. 629 ЦК України принципу обов'язковості договору.

Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором.

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладені, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06.10.2007 року між сторонами по справі було укладено Договір № 001 07016 061007 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за яким Банк відкрив ОСОБА_3 картковий рахунок № 8019 в національній валюті України - гривні, випустив та надав ОСОБА_3 платіжну картку, а також пін-код до картки, здійснював обслуговування держателя платіжної картки ОСОБА_3 на умовах, викладених у тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору, та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками (а.с. 3, 4).

Банк надає держателю кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000 грн. Банк самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погоди, що у даному випадку Додаткова угода до Договору про зміну ліміту Кредитної лінії сторонами не складається (п. 1.3 Договору).

Кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі, та не потребує підписання додаткових угод (п. 1.4 Договору).

При надходженні на рахунок коштів та наявності непогашеної кредитної заборгованості по Рахунку, вони направляються на погашення заборгованості держателя в наступній черговості: (1) по погашенню Овердрафту, (2) по погашенню плати за прострочену заборгованість (пеню), (3) по сплаті прострочених процентів, які нараховані за користуванням кредитною лінією та/або Овердрафтом, (4) по погашенню простроченої заборгованості за кредитною лінією, (5) по сплаті поточних процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, (6) по погашенню поточної заборгованості за кредитною лінією, (7) по сплаті платежів за розрахунково-касове обслуговування, яке здійснюється банком за рахунком відповідно до умов, що передбачені Правилами, Тарифами та цим Договором, (8) решта коштів зараховується на рахунок. При цьому, в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим Договором, а потім -поточна (п. 3.8 Договору).

Договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим Договором (п. 5.2 Договору).

Згідно наданого Банком розрахунку станом на 24.06.2015 року ОСОБА_3 має заборгованість в загальному розмірі 68 592,22 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 31 230,46 грн.; прострочене тіло кредиту - 4 744,13 грн.; заборгованість за відсотками - 32 392,63 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; пеня 225 грн. (а.с. 6).

Розрахунок такої заборгованості, що наданий позивачем, обґрунтований наявними у справі доказами, оформлений належним чином у відповідності до законодавства, здійснений згідно умов кредитного договору в межах заявлених позовних вимог, Банком враховано період порушення відповідачем умов договору.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобовязань за договором підтверджене доказами та виходячи із встановлених ст. 526 ЦК України загальних умов виконання зобовязання і передбаченого ст. 629 ЦК України принципу обовязковості договору, суд дійшов вірного висновку, що на користь Банку з ОСОБА_3 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 68 367,22 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який є обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у розрахунку заборгованості не враховані платежі, здійснені позичальником: 04.12.2009 року - на суму 544 грн., 02.02.2010 року - на суму 544 грн., 06.03.2010 року на суму 544 грн., 01.04.2010 року на суму 544 грн., були предметом дослідження суду першої інстанції.

Так, суд правильно зазначив у рішенні, що ці платежі були здійснені відповідачем в рахунок погашення заборгованості за іншим кредитним договором № 001-07247-171009 від 17 жовтня 2009 року (а.с. 198, 199, 200, 201), а не за кредитним договором № 001-07016-061007 від 06 жовтня 2007 року.

Посилання в апеляційній скарзі щодо незарахування грошових коштів в сумі 2 050 грн., сплачених відповідачем згідно квитанції від 11.02.2014 року (а.с. 202), також були предметом дослідження суду першої інстанції. Суд дійшов вірного висновку, що зарахування грошових коштів у зазначеній сумі відбулося 20.02.2014 року, що підтверджено розрахунку заборгованості (а.с. 6) та даними виписки по рахунку (а.с. 63).

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності розрахунку заборгованості спростовані під час апеляційного розгляду справи. Так, вищевказаний розрахунок оформлений належним чином у відповідності до законодавства та умов кредитного договору фаховим працівником позивача. Розрахунок відповідає умовам кредитного договору, відображає прийняті платежі, нарахування процентів, комісії, пені і не дає підстав ставити його під сумнів. Крім іншого, відповідачем в порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України не доведено, що вказаний розрахунок не ґрунтується на первинних бухгалтерських документах, а тому є неналежним та недопустимим доказом. Відповідачем також не надано ані суду першої, ані апеляційної інстанції іншого належного розрахунку її заборгованості за кредитним договором, який би відповідав положенням законодавства та умовам кредитного договору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовувала свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Всі докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_3 у задоволенні її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію судових витрат у вигляді судового збору, понесених нею при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 червня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: