Провадження № 2-о/161/330/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України у місті Луцьку, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку з заявою про призначення пенсії, в зв'язку з встановленням їй другої групи інвалідності. Для підтвердження наявного в неї трудового стажу подала цьому органу оригінал трудової книжки, архівну довідку від 29.01.2016 №124/1-11 про заробіток, копію наказу Луцької фабрики індивідувального пошиття та ремонту одягу від 28 вересня 1998 року. Під час огляду цих документів були виявлені суттєві розбіжності у написанні її прізвища: після її одруження з ОСОБА_2 в трудову книжку внесено запис про зміну прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». Проте, в посвідчувальному написі прізвище вказано не «ОСОБА_1», а «ОСОБА_1», що сталось з неуважності працівника відділу кадрів; архівна довідка містить заробіток ОСОБА_1, в наказі від 28.09.93 р. в відомостях про її звільнення прізвище зазначене як «ОСОБА_1». Зазначені обставини підтверджуються копіями трудової книжки, архівної довідки, наказу. Наслідком неправильного зазначення її прізвища в даних документах після її одруження є те, що Пенсійний фонд України не має підстав для врахування її стажу роботи після зміни прізвища, а відтак, це впливає на її пенсійні права, адже від розміру стажу залежить розмір пенсійних виплат. Трудова книжка є правовстановлюючим документом, адже, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Довідка про заробіток слугує для визначення розміру пенсії. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище з «ОСОБА_1» на дівоче «ОСОБА_1». Факт укладення та розірвання шлюбу, зміни прізвища підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.02.2016 р., свідоцтво про розірвання шлюбу, копії яких додає. В зв'язку з тим, що Луцька фабрика індпошиття та ремонту одягу вже давно ліквідована, внести виправлення в трудову книжку та інші документи немає можливості, а тому вимушена звернутись до суду з заявою про встановлення належності їй цих документів. Даний факт підтверджується наступним.

Від шлюбу з ОСОБА_4 в неї є син - ОСОБА_1. В його свідоцтві про народження її прізвище зазначено «ОСОБА_1». Таке саме прізвище - в свідоцтві про розірвання шлюбу. Прізвище, ім'я, та по-батькові, дата народження в її свідоцтві про народження та трудовій книжці збігаються 05.11.68 р. Крім того, в трудову книжку внесений запис № 1 про період її навчання в СПТУ-12 з 01.09.86 по 18.06.88 р., та диплом НОМЕР_1. Цей диплом виписаний на її дівоче прізвище. З цих даних у сукупності можна дійти висновку, що трудова книжка НОМЕР_2 від 17 червня 1988 року, видана Луцькою фабрикою індивідуального пошиття та ремонту одягу, належить саме їй - ОСОБА_1, а помилки у написанні прізвища в документах стались внаслідок неграмотного перекладу або неуважності посадових осіб.

Те, що довідка про заробіток стосується саме її підтверджується тим, що період роботи, зазначений у ній з червня 1988р. по вересень 1993р. співпадає з відомостями трудової книжки , а також у ній є покликання на її дівоче та теперішнє прізвище - ОСОБА_1.

Те, що параграф 1 Наказу № 50 від 28.09.1993р. стосується її, підтверджується тим, що цей наказ є покликання в трудовій книжці - запис 4 від 29.09.93р., збігаються підстави звільнення.

Посилаючись на вищенаведене, заявник просить суд встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_2 від 17 червня 1988 року, видана Луцькою фабрикою індивідуального пошиття та ремонту одягу, архівна довідка № 124/1-11 від 29.01.2016р., видана комунальною установою Луцький міський трудовий архів про заробіток ОСОБА_1 за період з червня 1988 року по вересень 1993 року, наказ № 50 від від 28 вересня 1993 р. параграф 1 про звільнення з роботи за власним бажанням ОСОБА_1 належать їй ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( шлюбне прізвище - ОСОБА_1).

Заявник пола заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Луцьку в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

По справі встановлено, що в архівній довідці №124/1-11 від 29.01.2016р., виданій комунальною установою Луцький міський трудовий архів про заробітну плату ОСОБА_1 за період з червня 1988 року по вересень 1993 року, наказ № 50 від 28 вересня 1993 р. параграф 1 про звільнення з роботи за власним бажанням ОСОБА_1, у трудовій книжці, зокрема, в посвідчувальному написі працівника відділу кадрів прізвище заявника зазначено як «ОСОБА_1».

Однак, свідоцтво про народження дитини заявника НОМЕР_3 від 02 червня 1998 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, свідоцтво про розірвання шлюбу заявника НОМЕР_3 від 02 червня 1998 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, трудова книжка НОМЕР_2 від 17 червня 1988 року, видана Луцькою фабрикою індивідуального пошиття та ремонту одягу видані на прізвище «ОСОБА_1».

Аналізуючи сукупність досліджених доказів, виходячи з того, що факт належності заявнику трудової книжки, архівної довідки та витягу з архівної справи підтверджений письмовими доказами у справі, а не визнання цього факту позбавляє можливості заявника скористатися належним правом на отримання пенсії по інвалідності, при цьому у заявника відсутня інша можливість внести виправлення у правовстановлюючі документи, поновлення його прав необхідно здійснити шляхом встановлення цього факту.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для оформлення та призначення пенсії по інвалідності.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що неточності в правовстановлюючих документах заявника, що не відповідають її прізвищу по паспортних даних, були допущені помилково, що є підставою для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_2 від 17 червня 1988 року, видана Луцькою фабрикою індивідуального пошиття та ремонту одягу, архівна довідка №124/1-11 від 29.01.2016р., видана комунальною установою Луцький міський трудовий архів про заробіток ОСОБА_1 за період з червня 1988 року по вересень 1993 року, наказ № 50 від від 28 вересня 1993 р. параграф 1 про звільнення з роботи за власним бажанням ОСОБА_1 належать заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (шлюбне прізвище - ОСОБА_1).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.