Справа № 297/572/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 вересня 1992 року у Гечанській сільській Раді народних депутатів Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 16, та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач припинив турбуватися про сімю, почав зловживати спиртними напоями, через що виникали постійні сварки, які відбувалися на очах у дітей. Сторони вже тривалий час не підтримують подружніх відносин, а шлюб носить тільки формальний характер. Також позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі (а. с. 27).

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило (а. с. 26).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ухвалою Берегівського районного суду від 08 квітня 2016 року подружжю було надано строк для примирення, однак, як вбачається з заяви позивача, примирення між сторонами не відбулося.

Судом встановлено, що подружжя припинило сімейне життя, їх шлюб існує формально і подальше спільне життя для них є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їх дітей, а застосовані судом заходи для збереження сімї позитивного результату не дали.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Як встановлено з матеріалів справи, сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження відповідно серії IІІ-ФМ № 481980 від 23.07.1993 року (а. с. 7) та серії 1-ФМ № 133542 від 24.02.2003 року (а. с. 6).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, те що відповідач є працездатним, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, суд вважає за необхідне зобовязати ОСОБА_2 до сплати аліментів в користь ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 600, 00гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 551 гривню 20 копійок за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 24, ч. 3 105, 112, 180, ч. 3 181, 184 Сімейного Кодексу України, п. 1. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 57-60, 88, 208, 292, 294, 367 ЦПК України,

рішив:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 19 вересня 1992 року у Гечанській сільській Раді народних депутатів Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 16 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісяця, починаючи з 14 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_5.