АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Желепи О.В.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та участі у його вихованні. Визначити такий порядок його спілкування з малолітнім сином та участі у його вихованні, за яким встановити зустрічі з 9 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. щонеділі без присутності матері та з 17 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. щопонеділка в присутності або без присутності матері.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з травня 2010 року проживав разом з ОСОБА_2 в квартирі його батьків. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З грудня 2011 року між ним та відповідачем сімейні стосунки були припинені. Оскільки відповідач перешкоджає йому зустрічатись з дитиною та брати участь у його вихованні, фізично не допускає його до дитини, просив позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у його вихованні. Встановлено порядок спілкування позивача з малолітнім сином : щонеділі з 09:00 години до 14:00 годин без присутності матері та щопонеділка з 17:00 години до 21:00 години в присутності матері або без присутності матері, кожного місяця.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить вказане судове рішення скасувати.

Свої доводи мотивує тим, що суд ухвалив рішення без належного повідомлення про судове засідання за відсутності відповідача та представника третьої особи. При цьому судом не враховано висновок органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, а також поведінку позивача, який не дотримувався попередньо встановленого графіку зустрічей батька з сином, а саме: у вівторок з 10.00 до 20.00 год, четвер з 18.00 до 20.00 год., неділю з 10.00 до 18.00 год.

Зазначила, що при визначенні способу участі батька у вихованні дитини судом не враховано її малолітній вік, ту обставину, що дитина повинна вдень відпочивати. Відповідно до висновку про участь батька у вихованні дитини від 19 жовтня 2015 року, дитина має психологічні травми, дуже сильно прив'язана до матері, а тому доцільно до виповнення дитині шести років зустрічі з батьком проводити у присутності матері.

В судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Позивач та його представник ОСОБА_6 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Терещенко О.О. просила ухвалити рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини від 19.10.2015 р.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з жовтня 2009 року проживали однією сім'єю, мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З грудня 2011 року сторони проживають окремо. Позивач проживає з іншою жінкою та її донькою в орендованій квартирі загальною площею 67 кв.м. АДРЕСА_1.

Малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю, ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_2.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що мати дитини створює йому перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином, чим порушує його права.

Зобов'язуючи ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною та його вихованні, а також встановлюючи порядок їх спілкування щонеділі з 09.00 до 14.00 год. без присутності матері та щопонеділка з 17.00 год. до 21.00 год. в присутності або без присутності матері щотижня, суд першої інстанції виходив з права батька на спілкування з своїм сином, тієї обставини, що він є фізично та психічно здоровою людиною, за місцем роботи характеризується позитивно, в добровільному порядку надає сину матеріальну допомогу, участь батька у вихованні не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд першої інстанції, не встановивши, що висновок Служби у справах дітей Деснянського районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 19.10.2015 р. №102/03/29 - 10005 (а.с.183-185), суперечить інтересам дитини, не обґрунтував свого рішення про його відхилення, чим порушив ст. 19 СК України, ст. 212 ЦПК України.

За таких підстав ухвалене по справі рішення без змін залишатись не може.

Визначаючи інший спосіб участі позивача у вихованні та спілкування з дитиною, колегія суддів бере до уваги малолітній вік дитини, її стан здоров'я, особисті відносини дитини з обома батьками, а також покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які були допитані в суді апеляційної інстанції.

Вказані свідки суду пояснили, що їх діти разом з дитиною сторін ходять до дитячого садочка. Починаючи з 2012 року вони жодного разу не бачили батька ОСОБА_4. У серпні 2015 року на зустріч з дитиною замість батька приїхали його дідусь та бабуся.

Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Деснянського районної в м. Києві державної адміністрації від 19.10.2015 р., для об'єктивного та виваженого прийняття рішення комісією з питань захисту прав дитини, Службою у справах дітей було направлено родину та дитину до психолога Центру у справах сім'ї та жінок Деснянського району м. Києва.

Згідно висновку психолога, малолітній ОСОБА_4 під час консультування був активний, відкритий, на питання, що стосуються батька, хлопчик відповідати відмовлявся і повторював декілька разів: «Вообще-то, я не хочу о нем говорить».

Відповідно до висновку Міжнародного Гуманітарного Центру «Розрада» за наслідками дослідження психоемоційного стану ОСОБА_4, 2010 року народження, дитина має психологічні травми та дуже сильно прив'язана до матері, як своєї опори та захисниці. До досягнення дитиною шести років зустрічі з батьком доцільно проводити у присутності матері.

17.09.2015 р. рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації було встановлено графік спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином. Мати у день прийняття рішення почала виконувати встановлений графік.

У зв'язку з тим, що батько дитини не виконував встановлений графік, не попереджав, коли саме він приїде до дитини, мати дитини звернулась до Служби у справах дітей із заявами щодо перегляду прийнятого рішення (а.с. 64-65).

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Деснянського районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 19.10.2015 р. №102/03/29 - 10005, який зроблено з урахуванням обставин справи та пояснень батьків дитини, графік спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_4 доцільно встановити наступним чином: щонеділі з 10.00 до 14.00 год. у присутності матері.

Колегія суддів в цілому погоджується з способом участі позивача у вихованні дитини, запропонованим у вказаному висновку, оскільки він достатньо обґрунтований та не суперечить інтересам дитини.

При цьому, виходячи з необхідності забезпечення найкращих інтересів дитини, запобігаючи можливим порушенням дитячо-батьківських взаємовідносин, колегія суддів вважає за необхідне змінити вказаний графік шляхом обмеження побачень присутністю матері лише до досягнення дитиною шестилітнього віку.

У випадку зміни обставин сторони не позбавлені можливості вирішити питання щодо встановлення іншого порядку та способу участі батька у вихованні дитини.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року змінити.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом систематичних побачень з дитиною щонеділі з 10.00 до 14.00 год.

До досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, віку шести років побачення дитини з батьком ОСОБА_1 повинні відбуватися в присутності матері, ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/4361/2016 Головуючий у суді першої інстанції: Бабко В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.