_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-5092/11
Провадження № 6/520/129/16
УХВАЛА

22.03.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді Чаплицького В.В.,

за участю секретаря Буланової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якому державний виконавець просить вирішити питання щодо заборони виїзду за кордон ОСОБА_1 з вилученням паспортного документа, та зобовязати відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи на імя ОСОБА_1, посилаючись на обставини викладені в поданні.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про час і місце розгляду подання сповіщений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи та зясувавши певні обставини встановив наступне.

11 липня 2012 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення по справі № 1512/2-5092/11, за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 березня 2013 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення судових витрат, в іншій частині залишено без змін.

06 листопада 2103 року представник ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» отримав виконавчі листи на виконання рішення суду.

Постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 20 березня 2014 року відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа Київського районного суду міста Одеси по справі № 1512/2-5092/11, про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь АТ «ОСОБА_2 Аваль» у розмірі 1792565 гривень 27 копійок.

Крім того, постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 20 березня 2014 року відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа Київського районного суду міста Одеси по справі № 1512/2-5092/11, про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь АТ «ОСОБА_2 Аваль» у розмірі 1700 гривень 00 копійок.

Надалі, постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 вересня 2014 року накладено арешт та оголошено заборону на відчуження всього майно, що належить ОСОБА_1

Також, постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 вересня 2014 року оголошено розшук майна, що належить ОСОБА_1, а саме Nissan Primera, д/н НОМЕР_1.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру, за адресою: м. Одеса, пр.-т ОСОБА_4, 21/1, кв. 130, та на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1.

За інформацією відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 20 березня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: м. Одеса, пр.-т ОСОБА_4, 21/1, кв. 130.

Відповідно до актів державного виконавця від 19 вересня 2014 року, 13 березня 2015 року, 17 серпня 2015 року державний виконавець виходом за адресою: м. Одеса, пр.-т ОСОБА_4, 21/1, кв. 130 боржника не знайшов. Двері квартири державному виконавцю ніхто не відчинив. Виклик державний виконавець залишав в дверях квартири.

17 вересня 2014 року Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління вирішено направити до Київського РВ ОМУ ГУУМВС України в Одеській області постанову про привід ОСОБА_1 до приміщення відділу державної виконавчої служби.

За змістом ч. 2 ст. 3771 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу своїх вимог, підлягають доведенню. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Державним виконавцем не надано суду переконливих доказів навмисного ухилення боржником від виконання рішення суду. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Суду також не надано належних та допустимих доказів, що боржник має намір виїжджати за межі України.

Судом критично оцінюється, що державний виконавець складав акти про вихід за адресою місця проживання боржника без присутності понятих, які могли б засвідчити вказані обставини.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Судом зауважується, що тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України є крайнім заходом примусового характеру до боржника, передбачений діючим законодавства України.

Державний виконавець зазначає, що постанова про привід боржника не виконана, однак, суду не зрозуміло з яких підстав, та в загалі приймалась вона до виконання чи ні.

Також, суд звертає увагу на те, що, боржнику на праві власності належить квартира, яка за адресою: АДРЕСА_1, та боржник може фактично проживати в квартирі до якої державний виконавець не виходив.

Крім того, в разі виявлення нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення, стає незрозумілим, з яких підстав державний виконавець не здійснив відповідних заходів, для опису та подальшої реалізації з метою погашення заборгованості за рішенням суду.

Одночасно, суд зауважує, що зобовязання відділу ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи на імя ОСОБА_1 не відповідає вимогам законодавства України та порушує права громадянина України, так як вказані дії можуть бути здійснені відповідним органом лише в разі прийняття рішення про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Виходячи з викладеного суд вважає, що подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на неї, про стягнення із ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» грошової суми у розмірі 41470 гривень 23 копійок задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208-210, 293, 3771 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів її проголошення.

Суддя Чаплицький В. В.