РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення на заставлене майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Фінансова підтримка», ОСОБА_1, третя особа відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ м. Харкова № 1 про визнання добросовісним набувачем рухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач кредитна спілка «Фінансова підтримка» звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_1, після уточнення позовних вимог остаточно просили звернути стягнення на предмет застави на автомобіль марки ВАЗ 217020, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № 87, номер кузова № ХТА217030С0392840, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення кредитною спілкою «Фінансова підтримка» від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 591К від 26 листопада 2012 року в сумі 75 399,91 грн.; витребувати у ОСОБА_2 предмет обтяження автомобіль марки ВАЗ 217020, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № 87, номер кузова № ХТА217030С0392840, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати у володіння кредитної спілці «Фінансова підтримка» для проведення процедури звернення стягнення; стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.10.2012 року відповідач ОСОБА_1 отримав у кредитній спілці «Фінансова підтримка» кредит в розмірі 86779,56 грн. для придбання автомобіля, проте зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав в строки обумовлені кредитним договором, порушив зобовязання щодо сплати щомісячних платежів з погашення кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом. У звязку з чим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Фінансова підтримка» заборгованість за договором позики у розмірі 86039,53 грн. та судового збору в розмірі 860,40 грн., яку набуло законної чинності та відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа за вказаним судовим рішенням. Зазначає, що в подальшому ОСОБА_1 погасив заборгованість лише частково, станом на 05.11.2015 року поточна заборгованість ОСОБА_1 перед кредитною спілкою «Фінансова підтримка» складає 75399,91 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитом ОСОБА_1 було надано в заставу майно автомобіль марки ВАЗ 217020, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належав заставодавцю на праві приватної власності. Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про зазначений договір застави 30.10.2012 року було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом з реєстру, виданим приватним нотаріусом.

Як вказує позивач, відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору застави і незаконно здійснив зняття з реєстрації автомобіль, який був придбаний за кредитні кошти і переданий в заставу кредитній спілці, з передачею права на це майно третій особі. Так в порушення закону та всупереч умовам договору застави, ОСОБА_1 здійснив переоформлення право власності на предмет застави автомобіль на іншу особу, а саме на ОСОБА_2 зі зміною реєстраційного номера автомобіля на ВІ7677ВН. Оскільки позивач не надавав згоди на відчуження заставленого автомобіля, обтяження у вигляді застави зберігає силу для нового власника (покупця) майна, тобто для відповідача ОСОБА_2, оскільки він придбав предмет застави за наявності відомостей про обтяження цього автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він не може вважати добросовісним набувачем, оскільки набув право власності на автомобіль разом з обтяженням, накладеним кредитною спілкою «Фінансова підтримка» у звязку з чим кредитна спілка має законне право вимагати від нього виконання цивільного зобовязання шляхом примусового стягнення предмету застави. Також вказує, що 21.10.2015 року позивачем було направлено відповідачам повідомлення - вимогу про порушення основного зобовязання, в яких було запропоновано відповідача погасити заборгованість за кредитним договором № 591К від 26.10.2012 року, проте вказані вимоги залишилися без відповіді та задоволення. За вказаних обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до кредитної спілки «Фінансова підтрика», ОСОБА_1 про визнання добросовісним набувачем права власності на автомобіль. В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що з оголошення в мережі Інтернет він дізнався про продаж автомобіля марки ВАЗ 217090, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, домовившись, оглянувши автомобіль, було оформлено довідку-рахунок в МРЕВ ДАІ, на підставі якої 01.11.2014 року йому було видано свідоцтво про реєстрацію ВІ7677ВН. Зазначив, що під час купівлі автомобіля правоохоронні органи, які здійснювали оформлення документів здійснили перевірку обставин щодо перебування авто під арештом, забороною на відчуження чи арештом, продавець авто не попередив його про знаходження авто в заставі, а банк як заставодержатель не вжив своєчасних заходів щодо забезпечення збереження заставленого майна. За вказаних обставин, посилаючись на положення статті 388 Цивільного кодексу України вважає себе добросовісним набувачем, оскільки придбав автомобіль на законних підставах, сплатив вартість придбаного авто в повному обсязі, за вказаних обставин, не визнаючи первинний позов кредитної спілки «Фінансова підтримка», звернувся до з зустрічним позовом за захистом невизнаних прав в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача по первинному позову ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, будучи присутньої в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві. Заперечувала проти задоволення зустрічних позовних вимог, які не визнала в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви в повному обсязі за недоведеністю та невмотивованістю.

В судове засіданні відповідач ОСОБА_1 не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи, клопотань про відкладення справи до суду не надходило у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за відсутністю відповідача ОСОБА_1 та його представника на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів з урахуванням пояснень, наданих в судовому засіданні присутніх учасників.

В судове засіданні відповідач ОСОБА_2 не зявився, представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, будучи присутніми в судовому засіданні первинні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні за невмотивованістю та безпідставністю. Зустрічні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з урахуванням обставин, викладених в зустрічному позові.

В судове засіданні представник третьої особи не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення до суду не направляли у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши думки присутніх сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 26.10.2012 року між кредитною спілкою «Фінансова підтримка» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 591К згідно умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 86 779,56 грн.

Зі змісту копії гарантованого листа № 494 від 12.10.2012 року вбачається, що КС «Фінансова підтримка» повідомляє ПП «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» про попередню згоду щодо надання кредиту ОСОБА_1 в сумі 84252,00 грн. для купівлі автомобіля марки ВАЗ 2, 2012 року випуску,вартістю 99120,00 грн.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 25.10.2012 року вбачається, що ПП «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» передає у власність ОСОБА_1 автомобіль марки ВАЗ 2, 2012 року випуску, вартістю 99120,00 грн.

24.10.2012 року ПП «Автомобільна компанія» УКРАВТОСНАБ» виписала рахунок-фактуру № АК - 0000594 для сплати вартості автомобіля ВАЗ 21703 на загальну суму 99120,00 грн. На підставі договору купівлі-продажу б/н від 25.10.2012 року, укладеного між ПГІ «Автомобільною компанією» УКРАВТОСНАБ» та ОСОБА_1, покупець набув у власність автомобіль марки ВАЗ 217030,№ кузова ХТА 217030С0392840.

Відповідно до пункту 2.1. вказаного Договору остаточний розрахунок за автомобіль проводиться кредитними коштами в сумі 84252,00 грн. Відповідно до заяви ОСОБА_1, адресованої голові КС «Фінансова підтримка» від 26.10.2012 року ОСОБА_1 просить перерахувати частину кредиту у розмірі 84252,00 грн. на поточний рахунок ПП «Автомобільною компанією «УКРАВТОСНАБ» згідно рахунку № АК-0000594 від 24.10.2012 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором 26.10.2012 року між сторонами укладено договір застави транспортного засобу, згідно умов якого в ОСОБА_1 передає в заставу належний йому на праві власності транспортний засіб, а саме: автомобіль марки ВАЗ 217020, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № 87, номер кузова № ХТА217030С0392840, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно пункту 1.4 договору застави транспортного засобу від 26.10.2012 року, № 1560, предмет застави залишається у володінні та користуванні заставодавця. При цьому відповідно до п. 2.3.4 договору ОСОБА_1 не має права без письмової згоди кредитної спілки здійснювати дії, повязані зі зміною права власності на предмет застави або його частини, а також не має права вчиняти дії, повязані з передачею предмету застави третім особам.

Відповідно до пункту 2.4.1 договору застави транспортного засобу від 26.10.2012 року № 1560, заставодавець - власник легкового автомобіля марки ВАЗ 217030, реєстраційний номер АХ 8612СТ, ОСОБА_1 володіє та користується предметом застави. Таким чином, зазначений транспортний засіб не вилучався із безпосереднього користування відповідача ОСОБА_5, відповідні норми передбачено положеннями статті 8 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

З метою належного оформлення заборони відчуження предмета застави, вказаного вище, кредитною спілкою «Фінансова підтримка», відповідно до вимог діючого законодавства України, проведена державна реєстрація застави рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Згідно копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 30.10.2012 року вбачається, що автомобіль марки ВАЗ 217020, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № 87, номер кузова № ХТА217030С0392840, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 внесено відомості про заборону на відчуження, внесено обтяження застава рухомого майна, обтяжував кредитна спілка «Фінансова підтримка».

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль марки ВАЗ 217020, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № 87, номер кузова № ХТА217030С0392840, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано на ОСОБА_1

Зі змісту копій повідомлень вимог № 466 від 21.10.2015 року, № 467 від 21.10.2015 року № 502 від 06.11.2015 року вбачається, що кредитна спілка «Фінансова підтримка» вимагає від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погасити заборгованість за кредитним договором № 591К від 26.10.2012 року, повідомлено, що у випадку невиконання вказаних вимог будуть вжито заходи щодо звернення стягнення за договором застави на предмет застави.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 20.10.2015 року вбачається реєстрацію звернення стягнення 20.10.2015 року, зміна відомостей про обтяження не зареєстровано.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона, боржник, зобовязана вчинити на користь другої сторони, кредитора, певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ст. 572 Цивільного кодексу України).

Статтею 589 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

П.8 Договору застави зазначає, що у разі порушення основного зобовязання (невиконання умов кредитного договору), заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно до настання часу сплати основного зобовязання.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Фінансова підтримка» заборгованість за договором позики в розмірі 86039,53 грн., а також судовий збір в розмірі 860,40 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна».

Згідно з правилами ч. 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Як вбачається з матеріалів справи вбачається, що кредитна спілка «Фінансова підтримка» не надавали згоди на відчуження заставленого автомобіля, і цілком очевидно, що відчуження здійснювалося не в ході проведення господарської діяльності, отже, обтяження у вигляді застави зберігає силу для нового власника (покупця) майна, тобто для ОСОБА_2

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати,особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному еєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником,який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Зі змісту листа начальника територіального сервісного центру № 5343 від 22.12.2015 року вбачається, що автомобіль марки ВАЗ 217030, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі довідки рахунку ВІА 742264 від 30.10.2014 року.

Зі змісту листа начальника територіального сервісного центру № 224 від 14.04.2016 року вбачається, що згідно електронних даних національної автомобільної бази «НАІС» автомобіль ВАЗ 217030, 2012 року випуску, власник ОСОБА_6, 30.10.2014 року був знятий з обліку для реалізації відділенням реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ м. Харків № 1 та в подальшому згідно довідки-рахунок ВІА № 742264 від 30.10.2014 року, виданої ТОВ «Навігатор Голд» проданий ОСОБА_2, мешканцю с.м.т. Оржиця, вул. Данілова, буд. № 18 Полтавської області, згідно довідки вартість вказаного автомобіля складає 60000 грн.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 337085 вбачається, що автомобіль марки ВАЗ 217020, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № 87, номер кузова № ХТА217030С0392840, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано на ОСОБА_2

Таким чином,відповідач ОСОБА_2 придбав предмет застави за наявності відомостей про обтяження цього автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а тому не є добросовісним набувачем. При укладенні договору, беручи на себе певні зобовязання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що повязані з грошовими зобовязаннями. Окрім цього, відповідач ОСОБА_2 не був позбавлений можливості перевірити в Державному реєстрі обтяжень під час придбання автомобіля перебування його в зазначеному реєстрі під заставою.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Пунктом 9 Договору застави передбачає право заставодержателя здійснити звернення стягнення на предмет застави, зокрема, шляхом продажу від свого імені майна будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Такий спосіб звернення стягнення прямо передбачений статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно якого обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі.

Згідно зі статтею 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Крім того, частиною 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено: «якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги кредитної спілки «Фінансова підтримка» підлягають задоволенню.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги в частині визнання відповідача ОСОБА_2 добросовісним набувачем суд приходить до наступного.

Згідно ст. 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна, добросовісний набувач набуває право власності на таке майно без обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Враховуючи, що ОСОБА_2 придбав предмет застави за наявності відомостей про обтяження цього автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він не може вважатися добросовісним набувачем. Відповідно, він набув право власності на автомобіль разом з обтяженням, накладеним кредитною спілкою «Фінансова підтримка», у звязку з чим кредитна спілка має законне право вимагати витребувати у ОСОБА_2 автомобіля, який є предметом обтяження. Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України у справі за №6-7цс13 у постанові від 03 квітня 2013 року, де зазначено, що згідно із ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Зі змісту листа Верховного суду України від 01.07.2013 року вбачається, що добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи, яка підлягає доказуванню. У звязку з цим не підлягають розгляду позовні вимоги про визнання набувача майна добросовісним, оскільки відповідно до ст. 338 Цивільного кодексу України питання добросовісності набуття майна є одним із фактів, що має значення для вирішення справи і встановлюється судом відповідно до ст. 214 ЦП К (про це зазначено в рішенні Верховного Суду України від 19 січня 2011 р. у справі № 6-13839св10).

Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1218,00 гривень, у звязку з чим вказана грошова сума підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 526,530, 546, 572, 589, 590, 612 ЦК України, сттатями 10, 11, 60, 88, 201-207 ЦПК України, статтями 9, 24, 25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення на заставлене майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Фінансова підтримка», ОСОБА_1, третя особа відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ м. Харкова № 1 про визнання добросовісним набувачем рухомого майна задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави на автомобіль марки ВАЗ 217020, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № 87, номер кузова № ХТА217030С0392840, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення кредитною спілкою «Фінансова підтримка» від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 591К від 26 листопада 2012 року в сумі 75 399,91 грн.;

Витребувати у ОСОБА_2 автомобіль марки ВАЗ 217020, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № 87, номер кузова № ХТА217030С0392840, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який є предметом обтяження та передати його у володіння кредитної спілці «Фінансова підтримка» для проведення процедури звернення стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3) на користь кредитної спілки «Фінансова підтримка» (, п/рахунок 4597, МФО 300023, ПАТ «Укрсоцбанк» в м. Харкові) сплачені судові витрати у розмірі 1 218,00 грн.

Вступна та резолютивна частина судового рішення виготовлена в нарадчій кімнаті 31 травня 2016 року. Повний текст рішення суду буде виготовлено протягом пяти днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях