Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1, яка вказала, що відповідач, донька спадкодавця, за її життя ніколи матеріально та фізично не допомагала, а напроти, з кінця 2008 року відповідач пішла жити окремо від своєї матері та перестала допомагати взагалі, навіть по домашніх справах - особливо в період часу якого здоров'я ОСОБА_3 поступово погіршувалося, а фізичний стан ускладнювався, спадкодавець потребувала сторонньої допомоги, оскільки важко хворіла, але відповідач по день своєї матері не надавала ні моральної ні матеріальної допомоги, жодного разу не запропонували допомоги своєї матері, не надавала жодної копійки на її лікування та утримання, не разу не з'явилась її провідати і навіть не зателефонувала поцікавитись про її стан здоров'я, навпаки сварилась з нею. Крім того, відповідачка не здійснила фізичної або матеріальної допомоги при похованні спадкодавця. У зв'язку з викладеним позивач просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, яка є її матір'ю, до складу якої ввійшли всі її права та обов'язки, які існували на момент її смерті.

Позивач, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити, в останнє судове засідання не з'явилась.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що відповідач опікувалась новонародженою дитиною та він особисто разом з позивачем надавали допомогу спадкодавцю, тому підстав для задоволення позову немає, а документального підтвердження такої допомоги не існує, оскільки необхідності збирати докази не вбачали за потрібне.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши надані докази та вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 була інвалідом другої групи з 26.02.2003р. (а.с. 93-142); за життя ОСОБА_3 захворіла на рак лівої легені та починаючи з 25.01.2010р. її стан здоров'я значно погіршився, внаслідок чого ОСОБА_3 останніх півроку свого життя постійно лікувалась стаціонарно (а.с. 63-91, 143-207).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 4).

З заявами про прийняття спадщини після її смерті звернулись позивач ОСОБА_1 - мати спадкодавця (а.с. 46, 48зв. - 51 ), та відповідач ОСОБА_2 - донька спадкодавця (а.с. 40, 43).

Як роз'яснює в п.6 своєї постанови Пленум Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. за № 7 безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судом з пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 й ОСОБА_8 встановлено та не заперечувалось представником відповідача, що ОСОБА_3 з початку 2010 року захворіла тяжкою хворобою та проходила стаціонарне лікування, перебувала у безпорадному стані у післяопераційний період на початку 2010 року та самостійно проживала в кв. АДРЕСА_1, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги, лікування й харчування.

В квітні 2010 року про цей стан дізналась ОСОБА_1 та приїхала з дачі в с.Єгорівка Розділянскього району Одеської області, надавала допомогу доньці, возила її по лікарнях за для лікування та медичного обстеження, а в кінці липня 2010 року відвезла доньку на дачу з метою її оздоровлення. ОСОБА_3, надавали допомогу здійснювали утримання та харчування мати - ОСОБА_1, та ОСОБА_9 (який згодом ІНФОРМАЦІЯ_2. помер). Про ці обставини достовірно була обізнана відповідач, яка відмовилась надавати будь яку допомогу, посилаючись на власну зайнятість.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо ухилялась від надання будь якої допомоги, матеріально та фізично не допомагала матері, уникала моральної підтримки та навіть спілкування, не брала участі у похованні спадкодавця, що достовірно встановлено судом з пояснень вищезазначених свідків.

За рішенням суду відповідно до положень ч.5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином суд дійшов до висновку про доведеність підстав, на які позивач посилалась в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача про те, що в той час відповідач опікувалась новонародженою дитиною та не мала можливості приділити уваги та простого спілкування матері, що хворіла на невиліковну хворобу, як такі, що суперечать моральним засадам суспільства та, зокрема, не підтверджені жодним доказом.

Не можуть бути прийняті до уваги судом заперечення представника відповідача про те , що він особисто надавав таку допомогу, знаючи померлу останні 8 місяців її життя як такі, що не мають правового значення для вирішення спору по суті.

Також судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача на неповноту дослідження доказів по справі, а саме, що суд відмовив у задоволенні клопотання про допит свідка з боку сторони відповідача, оскільки таке клопотання було раптово заявлено лише після допиту свідків з боку сторони позивача (значно пізніше того, як суд перейшов до розгляду справи по суті), й сторона не довела, що докази було подано несвоєчасно з поважних причин.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

В силу положень ст. 154 ЦПК України підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 31.07.2015р. у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 67,4 кв.м.

Згідно положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 243,60 грн.

Керуючись статями 10, 11, 60, 61, 88, 154, 212-215, 218, 293 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 31.07.2015р. у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 67,4 кв.м. - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя