Номер провадження: 22-ц/785/2601/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Гірняк Л.А.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2016 року у справі за поданням Головного державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_2) 518980 грн. 50 коп. (пятсот вісімнадцять тисяч девятсот вісімдесят гривень 50 копійок), де 499000 грн. борг за договором позики; 19980,5 грн. три відсотки річних.

26.01.2016 року головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, код РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КЕ № 143392, виданий 02.02.1996 року Малиновським РВ м. Одеси, у праві виїзду за межу України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 520/17293/14-ц, який видав Київський районний суд м. Одеси 19.10.2015 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 3 664 грн. та виконавчим листом № 520/17293/14-ц який видав Київський районний суд м. Одеси 19.10.2015 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 518980,50 грн., де 499000 грн. борг за договором позики; 19980,50 грн. три відсотки річних.

Державний виконавець участі у розгляді справи не приймав.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2016 року головному державному виконавцю Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, просить ухвалу суду від 28.01.2016 року скасувати, і постановити нову, якою задовольнити подання головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням подання на новий розгляд, з наступних підстав.

За правилами ст. 312 ч.1 п. 3 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не надані докази отримання боржником копій постанов з наданням строку для добровільного виконання рішення суду, не надано актів обстеження житла боржника, відомості та докази фактичного місця проживання боржника і доказів вчинення будь-яких виконавчих дій задля здійснення виконання.

Такі висновки суду є передчасними і зроблені з порушенням порядку, встановленого для вирішення вказаного питання.

Ст. 122 ЦПК України передбачено відкриття провадження у цивільній справі, а у разі невідповідності подання за формою та змістом воно може бути залишено без руху, згідно зі ст.121 ЦПК України.

За змістом ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, але за участю державного виконавця.

Право звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України ґрунтується на вимогах ст.11 ч. 3 п.18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої це можливо тільки у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Із матеріалів справи вбачається, що суддя суду першої інстанції, всупереч вищевказаним вимогам ст. 122 ЦПК України не відкрила провадження у цій справі.

В порядку визначеному ст. 74 ч. 6 ЦПК України ( факсом, електронною поштою або іншим засобом звязку) суд державного виконавця у судове засідання не викликав, докази про це в матеріалах справи відсутні. Як наслідок, судом достеменно не було зясовано наявність у державного виконавця беззаперечних доказів ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. А за правилами ст.ст.10,11 ЦПК України і Закону України «Про виконавче провадження» цей обовязок в даному випадку покладається на державного виконавця. Не викликавши у судове засідання державного виконавця разом з виконавчим провадженням, суд першої інстанції тим самим позбавив себе можливості зясувати усі питання необхідні для правильного вирішення подання.

Відтак, суд розглянув подання з порушенням встановленого законом порядку.

За таких обставин, оскаржена ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, вона підлягає скасуванню з направленням подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскільки суд першої інстанції порушив порядок розгляду подання, то вирішення його по суті на стадії апеляційного провадження, про що просить представник стягувача в апеляційній скарзі, є неможливим, а тому апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2016 рокускасувати, а подання Головного державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. ОСОБА_6 Гірняк