Справа № 146/1725/15-ц
"04" лютого 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,
при секретарі Бойко Т.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
24 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем у виконкомі Височанськорї сільської ради Томашпільського району Вінницької області 11 листопада 2012 року, актовий запис № 3.
Даний позов ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що на протязі останніх років подружнього життя відповідач систематично зловживає спиртними напоями, зраджує їй, застосовує до неї фізичну силу. Така поведінка відповідача призвела до того, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства, поновлювати сімейні стосунки сторони наміру не мають, в зв'язку з чим подальше проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої спільної дитини, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 двічі у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, в зв'язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно ст..224 ЦПК України.
Суд, розглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.
Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.
Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_2, 11 листопада 2012 року у виконкомі Височанської сільської ради Томашпільського району Вінницької області укладено шлюб, актовий запис № 3. Після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвище ОСОБА_2/ОСОБА_1.
Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками.
Оскільки суд встановив, що шлюб сторін існує лише формально,сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається.
Оскільки позивачка не просила змінити їй прізвище, суд залишає їй прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу-ОСОБА_1.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Позивачка ОСОБА_1 при зверненні до суду понесла судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на її користь.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 112 СК України, ст. ст. 10, 15, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-227, 294 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 11 листопада 2012 у виконкомі Височанської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 3- розірвати.
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Пилипчук