У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 серпня 2008 року між позивачем та ВАТ АБ «Укргазбанк» був укладений кредитний договір № 73/08/840, згідно з яким позивач отримав у позику суму в розмірі 50 тис. доларів США. Зазначив, що відповідач у кредитному договорі, на зміст якого позичальник не має жодного впливу, не визначив детального розпису сукупної вартості кредиту та супутніх витрат. Позивач вважає умови договору дискримінаційними по відношенню до себе, оскільки обсяг відповідальності позичальника, передбачений у договорі, непропорційно вище ніж обсяг відповідальності банку, має місце істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позичальника. Банк не встановив застереження про можливе настання валютних ризиків, крім цього протиправно включив до умом договору обов'язок позивача сплатити комісію в розмірі 1,5 % від суми кредиту за відкриття позичкового рахунку та комісію в розмірі 500 грн за аналіз ліквідності забезпечення. Позивач просив визнати недійсним кредитний договір від 22 серпня 2008 року 73/08/840.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не довів того, що умови кредитного договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, завдають шкоди споживачеві, тобто є несправедливими. При цьому, відповідно до змісту ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» саме по собі ненадання або неповне надання інформації не свідчить про те, що умови договору є несправедливими.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Київської області від 05 серпня 2013 року.

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов