ухвала

іменем україни

10 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визначення участі у вихованні дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що він та відповідач є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем.

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради визначено спосіб його участі у вихованні дитини, час та порядок спілкування з дочкою, однак всупереч цьому відповідач створює йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, не допускає його до дитини.

Вважав, що його участь у вихованні дитини, визначена вказаним розпорядженням є недостатньою.

Просив визначити наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні із дочкою ОСОБА_6: кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 до 13.00 год. - побачення із дитиною, та спільне проведення часу, за бажанням в присутності матері; кожну другу та четверту неділю місяця з 10.00 до 13.00 год. - побачення із дитиною та спільне проведення часу, за бажанням в присутності матері; два рази на місяць (п'ятниця, субота або неділя) відвідування дитиною його (позивача) місця проживання або спільні поїздки з дитиною до його батьків із залишенням дитини на ніч, за попереднім узгодженням із відповідачем відповідних днів; спільне з дитиною проведення святкових днів, періоду канікул в рівній кількості з відповідачем за попереднім узгодженням із нею відповідного періоду спільного перебування з дитиною та повідомленням її про місце перебування дитини; спільні з дитиною поїздки на відпочинок до курортних зон України, а також за її межі за попереднім узгодженням із відповідачем відповідних періодів відпочинку з дитиною та повідомленням матері про місце перебування дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2014 року позов задоволено.

Визначено для ОСОБА_4 наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_6: кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 13.00 год. побачення з донькою та спільне проведення часу, за бажанням в присутності матері; кожну другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. до 13.00 год. побачення із донькою та спільне проведення часу, за бажанням в присутності матері; два рази на місяць (п'ятниця, субота або неділя) відвідування дитиною його місця проживання або спільні поїздки з дитиною до його батьків із залишенням дитини на ніч, за попереднім узгодженням із відповідачем відповідних днів; спільне з дитиною проведення святкових днів, періоду канікул в рівній кількості з відповідачем за попереднім узгодженням із нею відповідного періоду спільного перебування з дитиною та повідомленням її про місце перебування дитини; спільні з дитиною поїздки на відпочинок до курортних зон України, а також за її межі за попереднім узгодженням із відповідачем відповідних періодів відпочинку з дитиною та повідомленням матері про місце перебування дитини.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визначено способи участі ОСОБА_4 у спілкуванні і вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1, у виді побачень у першу та третю суботу місяця з 17.00 год. до 19.00 год. в присутності матері; у другу та четверту неділю місяця - з 11.00 год. до 13.00 год.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2014 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 12 березня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2016 року, позов задоволено частково.

Визначено способи участі ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 у виді побачень у першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 14.00 год. за бажанням в присутності матері; у другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. до 14.00 год. за бажанням в присутності матері; шляхом спільного з дитиною проведення святкових днів, літнього відпочинку під час відпустки в рівній кількості з матір'ю дитини за попереднім узгодженням з нею відповідного періоду спільного перебування та повідомленням її про місце знаходження дочки.

За домовленістю між батьками зустрічі можуть відбуватись і в інші дні впродовж тижня, не порушуючи режиму харчування, навчання та сну малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що рішення є законним та обґрунтованим, оскільки висновком органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 09 листопада 2015 року № 36-2913 встановлено за доцільне визначити спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні доньки ОСОБА_6, а саме дні та години спільного проведення часу батька з дитиною: перша та третя суботу місяця з 10:00 год. до 14:00 год. за бажанням в присутності матері, друга та четверта неділя місяця з 10:00 год. до 14:00 год. за бажанням в присутності матері дитини, а також спільне проведення з дитиною святкових днів, літнього відпочинку під час відпустки в рівній кількості з матір'ю дитини за попереднім узгодженням з нею відповідного періоду спільного перебування та повідомленням її про місце знаходження дочки.

Доводи касаційної скарги щодо не встановлення усіх обставин, зокрема того, що відповідач після розірвання шлюбу обмежує його побачення з дочкою, не виконує рішення органу опіки та піклування, а апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність доказів перешкод у спілкуванні з дитиною, не розглянув усі позовні вимоги та дійшов передчасного висновку про визначення способу участі батька у вихованні дитини не знайшли свого підтвердження та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій установлено, що дитина ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Шлюб між сторонами розірвано та вони проживають окремо, позивач у Самбірському районі Львівської області, а відповідач у м. Львові. Їх донька ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю та її сім'єю.

Під час вирішення спору, на підставі ч. ч. 7, 8 ст. 7, статей 10, 19, 157, СК України, суд першої інстанції, з яким також погодилася колегія суддів апеляційного суду, взяв до уваги висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 09 листопада 2015 року № 36-2913, яким визначено спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні доньки, а саме дні та години спільного проведення часу батька з дитиною.

Підстав вважати вказаний висновок недостатньо обґрунтованим або таким, що суперечить інтересам дитини, судами не встановлено, оскільки в процесі його прийняття було враховано взаємини сторін, вік, стан здоров'я та розвитку дитини.

Також, під час розгляд справи було допитано свідків, які є родичами та знайомими як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача та з пояснень яких убачається, що дійсно між колишнім подружжям існують конфліктні відносини. Проте жоден із свідків не вказав про те, що батько дитини не бажає приймати участь у її вихованні, чи своєю поведінкою міг би негативно впливати на доньку.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивач любить свою дочку, бажає з нею спілкуватися та виховувати її.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.В. Ступак