19.12.2016 Справа № 639/9399/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року суддя Жовтневого районного суду м.Харкова Єрмоленко В.Б. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, через свого представника - ОСОБА_3, звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому заявляє декілька позовних вимог, а саме: позивач просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1), право власності на автомобіль марки та моделі «HYUNDAI SONATA», 2004 року випуску реєстраційний № НОМЕР_2, шасі (кузов) № VIN-КМНЕМ41ВР4А035410; КМНЕМ41ВР4А035410, сірого кольору; право власності за ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_3) на автомобіль марки та моделі «HYUNDAI SONATA», 2004 року випуску реєстраційний № НОМЕР_2, шасі (кузов) № VIN-КМНЕМ41ВР4А035410; КМНЕМ41ВР4А035410, сірого кольору скасувати; у якості забезпечення доказів витребувати з ПАТ КБ «Приватбанк» довідку про відсутність заборгованості за кредитно-заставним договором від 19.08.2008 р. № LGALAE/

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме позивачем не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі за вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з доповідної секретаря суду - квитанція № від 19.08.2016 року проходила в матеріалах справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеним, який залишений без розгляду.

Перевіривши вищевказані квитанції, суд виявив відсутність підтвердження з УДКСУ у Жовтневому районі м. Харкова про зарахування зазначених коштів до державного бюджету.Таким чином, копія квитанції (дублікат) про сплату судового збору, яку позивач додав до позовної заяви, не може бути визнана судом належним доказом.

В ч. 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року зазначено, що якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (ст. 121 ЦПК України) або залишення заяви без розгляду (п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України).

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України « Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р. передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як розяснено в п.п. 10, 12, 13 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. У випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1378 грн. 00 коп.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р. встановлено розмір ставки судового збору за подання фізичною особою до суду заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.).

Враховуючи, що позовна заява містить вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру (про визнання права власності) і при цьому позивачем сплачено судовий збір лише за вимогу майнового характеру у сумі 1728 грн. 92 коп., то позивачеві необхідно з урахуванням сплаченого судового збору сплатити на р/р 0008 (код ЄДРПОУ суду - 02893738, отримувач коштів ГУ ДКС України у Жовтневому районі м. Харкова Харківської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999612, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області, код банку отримувача (МФО) 851011, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру, а також надати до суду документ, що підтверджує сплату вказаного судового збору.

Отже, позивачу необхідно надати оригінали вказаних квитанцій, які підтверджують сплату судового збору.

Також підлягає залишенню без руху заява про забезпечення доказів, оскільки по цій вимогі необхідно подавати окрему заяву про забезпечення доказів, подача таких заяв передбачена ст. 137 ЦПК України.

Згідно зі ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-121 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб - залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо стягнення судових витрат в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали-шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя