АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1674/15-ц Номер провадження 22-ц/786/544/16Головуючий у 1-й інстанції Степура А.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю.,ЧІЧІЛЯ В.А.,

за участю секретаря САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів та моральної шкоди.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом у якому зазначав, що в лютому 2013 року між ним та ОСОБА_3 виникла домовленість про те, що він передає 5500 доларів США, а ОСОБА_3 зобов`язується продати йому 1/3 частину квартири у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

На підтвердження цього відповідачка надала розписку в якій зазначено, що ОСОБА_3 отримала 5500 доларів США в рахунок продажу 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Відповідачка взятих на себе зобовязань не виконала, частину квартири не продала та по теперішній час користується квартирою.

07.04.2015 року на адресу ОСОБА_3 направлено вимогу щодо повернення безпідставно набутих коштів, проте відповіді так і не надійшло.

Просив, стягнути з відповідачки 5500 доларів США перерахувавши їх в національній валюті на день ухвалення рішення, моральну шкоду та понесені судові витрати.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення місцевого суду з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 належали 2/3 частини квартири АДРЕСА_3.

06.12.2007 року позивач подарував частину квартири своєму сину ОСОБА_4З.( а.с.15).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.1997 року ОСОБА_3 належить 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 ( а.с.16).

Судом першої інстанції також встановлено, що 21.02.2013 року ОСОБА_3 складено розписку на отримання коштів у сумі 5500 доларів США ( а.с.7).

В самому позові ОСОБА_2 вказував, що передав кошти в якості авансу за продаж 1/3 частини квартири по вул. Коцюбинського 9/6 в м. Кременчуці яка належить ОСОБА_3 до укладення договору купівлі-продажу.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з недоведеності факту передачі коштів ОСОБА_3

Апеляційни суд, вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

У силу ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України, позивач не надав належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо отримання ОСОБА_3 коштів у сумі 5500 доларів США.

З наявних у справі доказів слідує, що сам факт передачі коштів не знайшов свого підтверженння в матеріалах справи.

Крім того, після насильницького заволодіння ОСОБА_2 розпискою, без відповідної передачі коштів, ОСОБА_3 одразу викликала на місце події працівників міліції.

Факт насильницького заволодіння розпискою підтверджується матеріалами кримінального провадження та по даному факту проводилась перевірка.

Також вбачається, що ОСОБА_2 з місця події втік.

Незважаючи , що договір купілі-продажу в нотаріальній формі так і не було укладено, ОСОБА_2 протягом двох років ,будь-яких притензій з приводу передачі коштів ОСОБА_3 не предявляв.

В матеріалах справи відсутні відомості про звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів з приводу заволодіння нібито

переданих їй грошових коштів.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : О. Ю. КУЗНЄЦОВА

ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ