Справа №626/433/16-ц Головуючий 1-ї інст. - Константинов Д.С.
Провадження № 22-ц/790/3817/16 Суддя доповідач - Бровченко І.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Бурлака І.В., Малінської С.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Красноградський районний сектор ГУ ДМС України в Харківській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Окрім неї в даній квартирі зареєстровані чоловік ОСОБА_3, син ОСОБА_4, невістка ОСОБА_1, та онука ОСОБА_5 Вже більш ніж як два роки назад відповідач разом з її сином виїхала до м. Харкова в належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2, забрала всі свої речі і до цього часу вона там постійно проживає. В добровільному порядку вирішити питання про її зняття з реєстрації відповідач не хоче, тому вона і змушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач в судовому засіданні заявила, що проти позову вона заперечує в повному обсязі.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивачу на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_4 згідно договору купівлі-продажу.

В даній квартирі згідно довідки Красноградського ЖРЕП також зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 ОСОБА_5

Також ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 29/100 частки квартири АДРЕСА_2.

Сторонами по справі не заперечується, що ними була досягнута усна домовленість щодо проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_2.

ОСОБА_6 не заперечує того факту, що понад 2 роки вона не проживає за місцем своєї реєстрації.

В сукупності оцінивши зазначені вище обставини, районний суд дійшов висновків, що позивачем доведено, а відповідачами не спростовано факту їх не проживання у спірній квартирі понад один рік до моменту подачі позову ОСОБА_2 у березні 2016 року.

На підставі таких встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновків про доведеність підстав позову та необхідність його задоволення на підставі ст. ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, якими передбачена можливість усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном шляхом позбавлення права на користування житлом члена/членів сім'ї власника у разі відсутності його/їх без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Разом з тим, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки останній в порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України не встановив причини не проживання відповідача у жилому приміщенні більше одного року та чи не було між власником та відповідачем будь-якої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

За ч.1, 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з аналізу даної норми, для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням необхідними є дві умови: не проживання особи в жилому приміщенні більше одного року та відсутність поважних причин.

З заперечень позивача вбачається, що між сторонами була досягнута усна домовленість про те, що відповідач буде без реєстрації проживати в належній ОСОБА_2 квартирі за адресою: АДРЕСА_2 без зняття відповідача з реєстрації в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

З 09 червня 2015 року ОСОБА_1. працює в Олексіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщення, оскільки не враховано поважність причин та домовленість сторін по справі щодо проживання відповідача у квартирі у м. Харкові без зняття її з реєстрації в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Красноградський районний сектор ГУ ДМС України в Харківській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді -