Справа №442/7950/15-ц
Провадження №2/442/298/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

06 травня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:головуючого - судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря с/з - Олійник О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10594, 68гривень за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1218 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №99122/07/к5 , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік строком на 36 місяців . ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошті в сумі 25000гривень . В свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 26.11.2015 року має заборгованість у розмірі 10594, 68гривень за кредитним договором, що складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 3189,93грн., суми донарахованих відсотків- 68,43грн, суми прострочених відсотків по кредиту - 935,52грн., суми пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1847,91 грн., суми пені за несвоєчасне повернення відсотків - 269,70грн., суми штрафу за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (3% річних) - 129,37грн., суми штрафу -2500грн., індексації боргу по кредиту згідно ст.625 ЦК України- 1653,82 грн.

Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно за місцем реєстрації. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю осіб повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача , з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом беззаперечно встановлено, що 15.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №99122/07/к5 , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік строком на 36 місяців з15.09.2011року по 14.09.2014року.

Позивач ПАТ«Акціонерний банк «Експрес-Банк», у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит у розмірі 25000,00 грн. на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 26.11.2015 року становить 10594, 68гривень та складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 3189,93грн., суми донарахованих відсотків- 68,43грн, суми прострочених відсотків по кредиту - 935,52грн., суми пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1847,91 грн., суми пені за несвоєчасне повернення відсотків - 269,70грн., суми штрафу за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (3% річних) - 129,37грн., суми штрафу -2500грн., індексації боргу по кредиту згідно ст.625 ЦК України- 1653,82 грн.

За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне.

Умовами договору передбачено (п.6.2 та 6.3), що у випадку порушення позичальником зобов»язань щодо сплати процентів та суми кредиту, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла в період, за який сплачується пені, від суми простроченого невиконанням зобов»язання за коден день прострочення.

При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

З огляду на вищевказане суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 2500гривень задоволенню не підлягають.

Статтею 625 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Таким чином , суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків в сумі 129,37грн.та індексації боргу по кредиту згідно ст.625 ЦК України в сумі 1653,82 грн. згідно наданого розрахунку (а.с.13-14).

Водночас є підставними вимоги про стягнення заборгованості : простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 3189,93грн., суми донарахованих відсотків - 68,43грн, суми прострочених відсотків по кредиту - 935,52грн., суми пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1847,91 грн., суми пені за несвоєчасне повернення відсотків - 269,70грн.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 526,527,530,615,625,1052,1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10,11,57-60,88,209,212-215, 224, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором №79122/07/к5 від 15.09.2011року в сумі 8094 (вісім тисяч дев»яносто чотири) гривні 68 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» судовий збір в розмірі 1218 ( тисяча двісті вісімнадцять) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.Б.Нагірна

Повний текст рішення виготовлено і підписано 10 травня 2016року.