Справа № 369/984/16-ц
Провадження № 2/369/1153/16
УХВАЛА

Іменем України

24.03.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться дана цивільна справа.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок № 21 по вул. Енгельса в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, на інше майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 і знаходяться в неї та в інших осіб, оскільки існують підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення авансу, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 аванс у розмірі 250 000 грн..

У поданій до суду заяві позивач просив вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на будинок № 21 по вул. Енгельса в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, однак позивач зазначив, що вказаний жилий будинок належить зовсім іншим особам, а саме сестрі відповідачки ОСОБА_2В, та матері ОСОБА_2 в рівних частках кожній.

До заяви про забезпечення позову позивачем не надано доказів, які б підтвердили, що нерухоме майно та грошові кошти належать відповідачу ОСОБА_2 на праві власності.

У звязку з вищевикладеним у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук