РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

14.11.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючого- судді Гулієвої М.І.

При секретарі Маланій І.Я.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право на користування житловим приміщенням , -

в с т а н о в и в

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача втратившим право на користування житловим приміщенням квартири 66, будинку №14, що по вул.Глибока у м.Львові , посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_2 зареєстрований у вищевказаній квартирі, але тривалий час не проживає.У 2008р. він пішов з квартири,з того часу в квартирі не проживає, не оплачує комунальних послуг, квартиру в належному стані не утримує, нею не цікавиться. Місце проживання відповідача їй невідомо.Просить визнати його таким, що втратив право на користування житлом.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечила. Просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, що вбачається з газети "Високий замок" від 21-23 жовтня 2016 року № 119(5519), суд вважає за можливе, у відповідності до ст.169, 224 ЦПК України, розглядати справу у його відсутності, з постановленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у квартирі по вул. вул.Глибокій,14/66 у м.Львові зареєстровані позивачка ОСОБА_1.,її діти- Ніколаєнко К.В., ОСОБА_5.та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з довідки від 16.07.2016 року № НОМЕР_1 "Львівський ліхтар" .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.07.1994р.,квартира по вул. вул.Глибокій,14/66 у м.Львові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1та ОСОБА_6

У судовому засіданні встановлено,що відповідач тривалий час не проживає у спірній квартирі.

Факт непроживання відповідача у спірній квартирі стверджується актами, складеними комісією ЛКП "Львівський ліхтар" від 11.05.2016 року, 08.06.2016 року, 16.07.2016 року,19.10.2016 року в присутності сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8., які підтвердили , що відповідач не проживає у квартирі на протязі останніх трьох років.

Свідки ОСОБА_4, та ОСОБА_3 ,які є сусідами позивачки,в судовому засіданні пояснили, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою: м.Львів, вул. Глибока,14/66 досить тривалий час, приблизно протягом останніх 3х років, йому ніхто не чинив перешкод у користуванні житлом.

Таким чином ,судом встановлено,що відповідач не проживає у спірній квартирі,не приймає участі в оплаті за квартиру та комунальні послуги, не користується квартирою більше року без поважних причин,оскільки, ніхто не чинив йому у цьому перешкод.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, вони передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатись ним на власний розсуд.Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України врегульовано питання збереження права на користування житловою площею членів сім»ї власника житла у квартирах, що перебувають у приватній власності- так,член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,208,209,212-215,218,224-226 ЦПК України,суд,-

В и р і ш и в :

Позов задоволити .

ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право на користування приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,2 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.І.Гулієва