Справа № 464/2033/14 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/154/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2, третя особа Шоста Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивачі звернулися із указаним позовом посилаючись на те, що 25 квітня 2012 року помер ОСОБА_9 Після його смерті відкрилась спадщина, в склад якої входить квартира АДРЕСА_1.

Спадкоємцями померлого є його син ОСОБА_5, внучки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (за право представлення після смерті свого батька ОСОБА_10М.) та його дружина ОСОБА_2 Всі ці особи подали заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Однак відповідач ОСОБА_2 не надає їм оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, і тому вони на можуть отримати свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням зазначених обставин позивачі просили:

Визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2;

Визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2;

Визнати за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 243,60 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд не врахував, що єдиним допустимим доказом неможливості прийняття спадщини у нотаріуса є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії і така постанова в матеріалах справи відсутня. Відповідачі не мають права звертатися до суду з вимогами про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України.

Крім того, судом не враховано, що померлий набув право власності на квартиру під час перебування з нею у шлюбі. Квартира є спільним майном подружжя, а тому ОСОБА_2 має право на 1/2 квартири, як дружина померлого, а судовим рішенням фактично позбавлено права власності на квартиру.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

12 листопада 2015 року ОСОБА_2 померла (а.с.183).

Ухвалою судового засідання від 27 листопада 2015 року провадження по справі зупинено на підставі п.1 ч.2 ст.201 ЦПК України (а.с.200-201).

26 серпня 2016 року відновлено провадження, залучено до справи в якості відповідача - правонаступника померлої ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с.218).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 з 01 липня 1957 року (а.с.7). Від шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_10

26 квітня 1990 року ОСОБА_9, як члену ЖБК-136, був виданий ордер №4426 на окрему квартиру за адресою: м. Львів, вул. Г. Хоткевича, 46/3. В ордер також була включена його дружина ОСОБА_9 (а.с.19).

26 лютого 1991 року померла ОСОБА_9

01 серпня 1992 року ОСОБА_9 одружився з ОСОБА_2

08 грудня 1999 року помер ОСОБА_10 (син ОСОБА_9К.).

Довідкою ЖБК №163 від 22 вересня 2008 року стверджується, що ОСОБА_9 повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, який становить 8300 карбованців (а.с.20).

Згідно свідоцтва про право власності №С-01841 від 10 грудня 2008 року та витягу про реєстр права власності на нерухоме майно від 31 грудня 2008 року ОСОБА_9 на праві власності належала квартира за адресою: м. Львів, вул. Гната Хоткевича, 46/3 (а.с.21;58).

25 квітня 2012 року помер ОСОБА_9, відтак після його смерті відкрилась спадщина, в склад якої входить квартира АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_9 склав заповіт від 24 квітня 2012 року, яким все своє майно заповів ОСОБА_2, однак такий заповіт визнано недійсним згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2013 року, яке було залишено без змін судами апеляційної й касаційної інстанції.

Відтак, спадкоємцями померлого за законом є:

його син ОСОБА_5, внучки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_10, а також дружина ОСОБА_2, які звернулися в Шосту Львівську нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини).

Як убачається із листа-відповіді Шостої Львівської державної нотаріальної контори від 23 січня 2014 року нотаріус не може оформити свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину через те, що ОСОБА_2 не пред'являє в нотаріальну контору оригінал Свідоцтва про право власності та оригінал Технічного паспорта.

В судових засіданнях ОСОБА_2 заперечувала вимоги позивачів щодо розподілу часток між спадкоємцями, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що спірна квартира за адресою: м. Львів, вул. Г. Хоткевича,46/3, є спільним майном подружжя - її та ОСОБА_9, так як останнім лише у 2008 році оформлено свідоцтво про право власності на це майно. Вважала, що суд неправильно розподілив частки спадкоємців померлого ОСОБА_9

При встановлених обставинах, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги позивачів про визнання права власності на спадкове майно, з урахуванням часток: 1/3 - ОСОБА_5, 1/6 - ОСОБА_7, 1/6 ОСОБА_8, решту (1/3 частка) залишається ОСОБА_2 зважаючи на те, що спірна квартира була набута ОСОБА_9 до укладення шлюбу з ОСОБА_2

Залучена на стадії апеляційного провадження правонаступник померлої ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_9 входить лише 1/2 згаданої квартири, а не вся квартира, як вирішив суд першої інстанції.

В особистих паперах ОСОБА_2 було виявлено зошит ЖБК №163, з якого убачається, що ОСОБА_9 сплачував внески за квартиру під час шлюбу з ОСОБА_2 в 1994 року на рахунок №001607531 в операційному управлінні Житлосоцбанк СРСР у м. Львові та в подальшому на цей же рахунок в ОДАК Укрсоцбанку м. Львів.

Ухвалою судового засідання від 27 жовтня 2016 року витребовувалися у ПАТ «Укрсоцбанк» документи, пов'язані із внесенням ОСОБА_9 грошових коштів рахунок №001607531 в операційному управлінні Житлосоцбанк СРСР у м. Львова та в подальшому на цей же рахунок в ОДАК Укрсоцбанку м. Львів.

У відповідь на ухвалу судового засідання від 27 жовтня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» 30 жовтня 2016 року повідомив, що рахунок №001607531 ЖБК №163 було закрито 01 січня 1998 року. У банку не має можливості надати інформацію по платежам, здійснених в періоді до дати закриття рахунку, у зв'язку із закінченням терміну зберігання документів в архіві банку.

Відтак, колегія суддів не може брати до уваги робочі записи зошита ЖБК №163, у якому зазначено здійснення платежів ОСОБА_9, після укладення шлюбу з ОСОБА_2 (після 01 серпня 1992 року).

Тому не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про поділ спадкового майна померлого ОСОБА_9 та визначення частки ОСОБА_2 з урахуванням положень ст.ст.60,70 СК України.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон, та дотримано процедуру розгляду справи встановленої ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування суду колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_11