н/п 2-о/490/22/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Костюк Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_2-

ВСТАНОВИВ :

В грудні 2015 року заявник звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт народження батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дитини ОСОБА_3, яка народилась 15 січня 2015 року в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилався на те, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, від даних відносин у них 16 січня 2015 року народилась донька ОСОБА_3, про що їй видано свідоцтво Сімферопольським пологовим будинком № 1 від 16.01.2015 року.

В листопаді 2015 року заявник звернувся до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про державну реєстрацію народження дитини, проте у реєстрації йому було відмовлено. Виходячи з викладеного заявник просив суд заявлені вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 07 грудня 2015 року до участі у справі залучено ОСОБА_2 в якості заінтересованої особи.

У судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав просив суд задовольнити заяву з викладених підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню.

Суд, встановив, що 16 січня 2015 року ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_3, на підтвердження цих доводів, заявник надав свідоцтво про народження № 81 від 16.01.2015 року Сімферопольським пологовим будинком № 1 /а.с.11/.

26 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернуввся до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію народження дитини.

26 листопада 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції надано письмову відмову про проведення реєстрації, мотивуючи рішення тим, що відповідно до ст.9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Оскільки Україна не визнає правосуб'єкність такої адміністративно - територіальної одиниці як Республіка Крим Російської Федерації, документи, видані як державними так і не державними установами не визнаються на території України /а.с. 12-14/.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що видане свідоцтво про народження дитини є недійсним та не створює правових наслідків, а нездійснення реєстрації народження дитини позбавляє заявників, які є громадянами України, отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце її проживання та реалізувати інші права, пов'язані з народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є:

а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9;

б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше;

в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу;

г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, у разі мертвонародження.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявників у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, що народилась на території України, та мати якої на момент її народження була і залишається громадянкою України, що відповідає положенням Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Виходячи з вказаних обставин та зазначених правових норм суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.208-210, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_3, яка народилася 15.01.2015 року у м. Сімферополі, Автономна Республіка Крим, - батьками якої є: мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, та батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя О.В. Мамаєва