Справа № 361/4322/15-ц Головуючий у І інстанції Селезньова Т. В.
Провадження № 22-ц/780/554/16 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 33 21.01.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Олійника В.І.,

при секретарі Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах», про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що 21.08.2014 року о 13 годині в м. Бровари по вулиці Короленка, 64 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля марки «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

23.12.2014 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області, яка набрала законної сили, встановлено вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у зв»язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В результаті ДТП автомобіль «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1, власником якого є позивач ОСОБА_2, зазнав механічних пошкоджень і вартість відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу становить 14 020 грн.

Відповідач ОСОБА_3 не повідомив позивача про наявність чи відсутність у нього полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, в зв»язку з чим позивач, збільшивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 14 020 грн., понесені ним по справі витрати по встановленню обставин дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3 000 грн. та завдану йому, як власнику пошкодженого автомобіля, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування шкоди 1 000 грн. та 17 грн. судових витрат, а всього стягнуто 1017 грн. В решті вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 1 700 грн., судових витрат 17 грн., а всього стягнуто 1717 грн.

В апеляційній скарзі на рішення суду позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині відмови у стягненні з відповідача матеріальної шкоди у повному розмірі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення його вимог про стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.08.2014 року о 13 годині в м. Бровари по вулиці Короленка, 64 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля марки «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

21.08.2014 року на місці ДТП протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 189553 від 21.08.2014 року було складено відносно водія автомобіля Тойота Авенсіс, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_5, за ст.124 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2014 року ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

09.10.2014 року постанова суду першої інстанції від 09.09.2014 року була скасована Апеляційним судом Київської області, матеріали відносно ОСОБА_5 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП повернуто на новий розгляд. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2014 року (а.с.7) адміністративну справу відносно ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2014 року (а.с.4) у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито провадження за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, при цьому, в постанові суду зазначено, що ОСОБА_3 порушив п.13.1 ПДР України і його дії у зазначеній вище дорожньо-транспортній пригоді за участю водія ОСОБА_5 знаходились у причинному зв'язку з настанням ДТП, яка мала місце 21.08.2014 року. Постановою Апеляційного суду Київської області від 02.02.2015 року (а.с.5-6) постанова Броварського міськрайонного суду від 23.12.2014 року залишена без змін.

В результаті ДТП автомобіль «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1, власником якого є позивач ОСОБА_2, зазнав механічних пошкоджень і вартість відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу становить 14 020 грн., що підтверджується наявними в справі письмовими доказами, неспростованими відповідачем.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як водія автомобіля «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_2, застрахована згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.10.2013 року № АС/6044614 (а.с.37) в ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах».

Ухвалюючи рішення про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача всього розміру матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність відповідача ОСОБА_3 визначається згідно ст.1194 ЦК України і обмежується відшкодуванням позивачу ОСОБА_2 шкоди лише в тій частині, яка не покривається страховою виплатою, тобто в розмірі передбаченої договором страхування франшизи - 1000 грн. Законних підстав для покладення на відповідача обов'язку по відшкодуванню шкоди, заподіяної власнику пошкодженого транспортного засобу, в повному розмірі, суд першої інстанції не встановив.

З вищенаведеними висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Згідно ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст.22 цього Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.п.33.1.2, п.33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов»язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у встановлений законом і договором триденний строк не повідомив страхову компанію про страховий випадок та не надав суду доказів здійснення ним такого повідомлення, що позбавляє його права вимоги застосувати положення ст.1194 ЦК України й на страховика покласти обов»язок відшкодувати за нього шкоду.

Таким чином, в разі невиконання страхувальником обов»язку, передбаченого ст. 33 Закону, він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК України.

Оскільки відповідач ОСОБА_3, як страхувальник, не виконав покладений на нього умовами договору та ст. 33 Закону обов»язок повідомити страховика про страховий випадок, що позбавляє його права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком, законними та обґрунтованими є вимоги позивача ОСОБА_2 про стягнення завданої йому матеріальної шкоди у розмірі 14 020 грн. саме з відповідача ОСОБА_3, як особи, яка своїми протиправними винними діями завдала шкоди майну позивача. Доказів, які б спростували розмір визначеної позивачем матеріальної шкоди, підтвердженої наявними в справі письмовими доказами, відповідачем суду надано не було.

Разом з тим, вимога ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь витрат по встановленню обставин дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3 000 грн. задоволенню не підлягає в зв»язку з недоведенням позивачем підстав стягнення цієї суми з відповідача, що є обов»язком позивача в силу вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Враховуючи те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовано норми матеріального права та висновки суду не відповідають обставинам справи, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Оскільки позов частково задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним по справі судові витрати на суму 621 грн. 56 коп., факт понесення яких позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 14 020 грн. та 621 грн. 56 коп. судових витрат.

В задоволенні позову в частині стягнення витрат по встановленню обставин дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3 000 грн. - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :