Справа № 535/396/16-ц
Провадження № 2/535/214/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого - Мальцева С.О.,

з секретарем судового засідання - Білик Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області, третя особа: Котелевська державна нотаріальна контора про продовження строку для прийняття спадщини, -

У С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: продовжити їй строк для прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3, який помер 24.12.2001 року в с. Маловидне Котелевського району Полтавської області, терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином.

Позивач через канцелярію Котелевського районного суду Полтавської області подав заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просили судовий розгляд даної справи провести без участі представника селищної ради.

Треті особи надала письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, у вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач послалась на те, що 20 вересня 1997 року помер її батько ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 321818, повторно видане Котелевським районним відділом ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Полтавській області 27.04.2016 року.

24 грудня 2001 року помер її дід - ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 321819, повторно видане Котелевським районним відділом ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Полтавській області 27.04.2016 року.

Відповідно до довідки за № 75, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області 27.04.2016 року вбачається, що мій дід був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому, на час відкриття спадщини (24.12.2001 року) за вищевказаною адресою ОСОБА_3 проживав один.

За свого життя у діда був лише один син її батько, а тому вона є його єдиною онукою. Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відсутні.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_3 складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,44 га, що знаходяться за адресою: с. Маловидне, вул. Комінтерна,27 Котелевського району Полтавської області.

Крім того, за дідом рахувалася земельна частка (пай) площею 4,98 га, про що свідчить довідка за № 77, видана виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області 27.04.2016 року.

У травні 2016 року вона звернулася до Котелевської державної нотаріальної контори з питанням щодо оформлення своїх спадкових прав після смерті діда.

Проте, їй було розяснено, що встановлений статтею 549 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини мною було пропущено, так як вона своєчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та на момент смерті ОСОБА_3 разом з спадкодавцем не проживала.

А тому їй було рекомендовано звернутися до суду з питанням визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, про що свідчить лист за № 440/01-16 від 11.05.2016 року.

За змістом п.4 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до розяснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (п.1) при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Таким чином, оскільки спадщина відкрилась 24.12.2001 року, тобто до 01.01.2004 року, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем.

Тобто, вона як онука спадкодавця являюся спадкоємцем на підставі ст. 529 ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Проте, у встановлений законом 6-ти місячний строк вона не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому вважаюся спадкоємцем, який фактично не прийняв спадщини.

Статтею 550 ЦК УРСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 24.06.83 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (із змінами та доповненнями від 25.12.92) передбачений ст.549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Поважність пропуску мною строку звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини пояснюється тим, що на час відкриття спадщини (24.12.2001 року) після смерті діда ОСОБА_3, їй виповнилось лише 8 років, а тому реалізувати своє спадкове право в рамках ЦК Української РСР до досягнення повноліття було можливо лише через свого законного представника, тобто мою матір ОСОБА_5, яка не вчинила належних дій для реалізації моїх спадкових прав.

Виходячи з положень ст.14 ЦК УРСР саме моя мати відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР мала подати в інтересах своєї малолітньої доньки заяву про прийняття спадщини, однак цього не зробила.

Натомість, положення ч. 4 ст. 1268 ЦК України відповідно до якого малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину до даних правовідносин не застосовуються, так як вони виникли до набрання чинності ЦК України (2003 року).

У 2010 році (в 17 років) вона одружилася та переїхала до с. Милорадове, народила доньку Аріну, а тому в силу свого юного віку, перебуваючи по догляду за дитиною не мала достатньо часу та коштів для оформлення спадщини після смерті діда.

До того ж я вважала, що зможу оформити спадщину в будь який час, так як інші спадкоємці відсутні.

У звязку з вищевикладеними життєвими обставинами, вона й була змушена звернутися до нотаріуса у травні 2016 року щодо питання оформлення спадщини після смерті діда ОСОБА_3, який помер 24.12.2001 року, оскільки передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк мною був пропущений з поважних причин.

Матеріали справи свідчать, що відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі.

Так, положеннями частини 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмові заяви, якими безумовно визнали позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову.

Судом установлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, а відповідач при цьому визнав вказані вимоги, то суд вважає, що вони підлягають задоволенню, в тому числі суд вважає причини пропуску звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини поважними.

На підставі та керуючись статтями 159-197,208,209,212-215,224-233 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області, третя особа: Котелевська державна нотаріальна контора про продовження строку для прийняття спадщини - задовільнити повністю.

2. Продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 строк для прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3, який помер 24.12.2001 року в с. Маловидне Котелевського району Полтавської області, терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили

5.Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

6.Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії.

С У Д Д Я: ОСОБА_6