ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3115/16-ц
Провадження № 2/636/1779/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного 04.08.2010р. договору № б/н ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 23.10.2013 року позичальник ОСОБА_2 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за зазначеним кредитним договором становить 9437,77 грн., яка складається з наступного: 9437,77 заборгованість за кредитом.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника (а.с. 4).

Відповідач та її представник за довіреність ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила в задоволені позовних вимог відмовити (а.с. 77). Згідно наданих раніше письмових заперечень відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що вона ніякого майна після смерті померлого у спадщину не отримувала, а тому до неї в порядку спадкування не перейшли обовязки спадкодавця перед іншими особами. Крім того, позивач зазначила, що банком пропущений строк предявлення позову до спадкодавця передбачений ЦК України ( 6 місяців), а тому він позбавляється права вимоги.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Встановлено, що 04 серпня 2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, на підтвердження чого підписав анкету-заяву разом з Умовами надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 7-31).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

На виконання умов договору позивач свої зобов'язання, виконав, здійснивши обслуговування кредитної картки та надавши кредитний ліміт.

23 жовтня 2013 року позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №414519, видане виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 36).

Після його смерті залишилась непогашена заборгованість за кредитним договором у розмірі 9437,77 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9437,77 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Нарахування платежів після смерті позичальника не відповідає чинному цивільному законодавству (зокрема, ст. 608 ЦК України), оскільки настання смерті фізичної особи тягне за собою припинення зобовязання.

Крім того, згідно п.32 ППВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке: з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Хоча у розрахунку заборгованості за кредитним договором залишок поточної заборгованості за кредитним договором та залишок простроченої заборгованості після смерті позичальника змінюється.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються-до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі; відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, а також має враховуватися іншими судами іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Після смерті позичальника ОСОБА_2 його спадкоємці в термін передбачений ст. 1270 ЦК України з заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини не зверталися, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкова справа не заводилась; свідоцтва про спадщину не видавалось, про що надала повідомлення Чугуївська державна нотаріальна контора № 6140/01-16 від 15.11.2016р. (а.с. 69).

На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 18.02.2014р. направлена претензія кредитора до Чугуївської державної нотаріальної контори (а.с. 43).

14.02.2014 року Чугуївська державна нотаріальна контора на адресу позивача направила лист за № 1132/02-14, в якому зазначалось, що спадкоємцями померлого ОСОБА_2, які звернулись із заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1 (а.с. 44).

За приписами ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

21 серпня 2014 року спадкоємцю ОСОБА_1 направлено лист-претензію за вих. № SAMDN7776, в якому позивач пред'явив свої вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором померлого ОСОБА_2 у розмірі 9457,77 грн. (а.с. 45, 46).

Тобто банк звернувся до спадкоємця з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором після спливу 6 місячного строку.

Відповідно до пункту 1.1.7.12 «Умов та Правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той саме строк.

Враховуючи те, що кредитний договір був укладений 04.08.2010 року, а позичальник помер 23.10.2013 року, то проінформувати банк про припинення строку дії договору він не міг, а тому наступна автоматична пролонгація договору з померлою особою є неприпустимою. За таких обставин, строк вимоги за кредитним договором починає спливати з 23.10.2013 року (зі спливом 12 місяців після останньої автоматичної пролонгації). Від цієї дати, у відповідності до положення ст. 1281 ЦК України, слід обчислювати річний строк для пред'явлення кредитором спадкодавця своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину.

Однак позов банком предявлений лише 08.09.2016р. і відомості про те, що позивач протягом року, починаючи з 23.10.2013 року, предявив вимоги до спадкоємців, відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення сплачених судових витрат на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 57 - 60, 88, 169, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя