Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлені особи: управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі, управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, за касаційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Київської області від

16 листопада 2015 року в частині оскарження про визнання апеляційної скарги неподаною та повернуто заявнику,

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_3, діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, звернулася до суду з заявою, у якій просила визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім з

1 січня 2009 року,

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від

13 липня 2015 року заяву повернуто заявнику в порядку ст. 121 ЦПК України.

ОСОБА_3 оскаржила ухвалу місцевого суду до апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 листопада

2015 року відмовлено ОСОБА_3 у звільненні від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2015 року в частині оскарження про визнання апеляційної скарги неподаною та повернуто заявнику, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Визнаючи апеляційну скаргою неподаною та повертаючи її

ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із того, що остання не виконала вимоги ухвали суду у встановлений судом строк.

Проте даний висновок не ґрунтується на процесуальному законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається стороні.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від

13 липня 2015 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5-ти днів з моменту тримання копії, а саме сплати судового збору.

Листом суду від 16 жовтня 2015 року зазначену ухвалу було надіслано ОСОБА_3

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з заявою про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те , що діє в інтересах дитини інваліда, а відтак у порядку п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. На підтвердження наведеного надала копію пенсійного посвідчення, виданого на ім'я ОСОБА_4, згідно із яким остання є інвалідом з дитинства.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 листопада

2015 року відмовлено ОСОБА_3 у звільненні від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявнику, апеляційний суд не вбачав підстав для звільнення від сплати судового збору та виходив із того, остання не виконала вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору. Зазначав, що підстава звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору, на яку посилається заявник не може бути застосована апеляційним судом, оскільки апеляційну скаргу подано не в інтересах дитини-інваліда.

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuzv. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася з заявою до суду, діючи в інтересах дитини інваліда - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Як на одну із підстав заяви посилалась на необхідність отримання в Пенсійних органах передбачених чинним законодавством соціальних виплат на дитину (а. с. 1-2).

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 також указувала, що діє в інтересах дитини інваліда - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 38-40).

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), тому особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

З урахуванням наведеного, постановлена в справі ухвала апеляційного суду не може залишатись в силі та з підстав, передбачених

п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 листопада

2015 року в частині оскарження про визнання апеляційної скарги неподаною та повернуто заявнику скасувати, справу в цій частині направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська