Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 384/473/16-ц

№пр. 2-о/384/25/2016

02 листопада 2016 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючої судді Сорокіної О.О.,

з участю секретаря судового засідання Лалаяна А.С.,

заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка цивільну справу за заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявника ОСОБА_6, якому на праві власності належали земельні ділянки площею 4,74 га. та 4,7371 га., розташовані на території Станкуватської сільської ради. За життяОСОБА_6 склав заповіт 17.09.2015 року, яким заповів належні йому земельні ділянки сину ОСОБА_1, дочці ОСОБА_5 та сину ОСОБА_4 в рівних частках кожному. При зверненні до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу для прийняття спадщини заявник отримав лист про те, що у документах, поданих ним для оформлення спадкових прав на майно виявлено, що в актовому записі про народження заявника батьком значиться ОСОБА_6, що не відповідає відомостям, зазначеним в заповіті спадкодавця. У зв'язку з наведеним представник заявника просить встановити факт родинних відносин, а саме, що заявник є рідним сином ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

19 жовтня 2016 року представник заявника ОСОБА_3 змінив заявлені вимоги та просив встановити факт батьківства, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області є рідним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник у судовому засіданні змінені вимоги викладені у заяві підтримав повністю, суду пояснив, що вінпроживав разом з матір»ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_6 однією сім»єю в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області. До школи водив та забирав зі школи його батько, який приймав активну участь у його вихованні, навчав його, допомагав у навчанні. По батькові у нього є брат та сестра, з якими він спілкується. У зв»язку з наведеним просить встановити факт батьківства, що ОСОБА_6 є його батьком.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги викладені в заяві підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення заявлених вимог.

Заінтересована особа - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала щодо встановлення факту батьківства, що ОСОБА_6 є рідним батьком ОСОБА_1, суду пояснила, що з 1987 року разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6, до його смерті, проживала в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області. Від спільного проживання мають сина, ОСОБА_1, при реєстрації народження якого записала на своє прізвище. Разом із ОСОБА_6 спільно проживали, вели спільне господарство, спільно виховували та утримували сина.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір»ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно з ч.2 ст.55 КпШС України 1969 року, який діяв на час виникнення правовідносин, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ст.53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір»ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ст.ст. 212-214 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В судовому засіданні встановлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перебиківці Хотинського району Чернівецької області, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, повторно виданого 02 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області. У вказаному свідоцтві батьками заявника значаться: батько - ОСОБА_6 та мати - ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 за № 9 від 12.05.2016 року, державна реєстрація народження проведена за вказівкою матері (а.с.7-8).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 10 листопада 2015 року виконавчим комітетом Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 66 років в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.9).

За час свого життя ОСОБА_6, 17 вересня 2015 року, склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусомВільшанського районного нотаріального округу Науменком Ф.С., зареєстрований в реєстрі за № 485, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належні йому земельні ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, загальною площею 4.74 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 20 серпня 2002 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №265 та за кадастровим номером НОМЕР_5, загальною площею 4.7371 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, належну йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 27 вересня 2012 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01056, заповів сину ОСОБА_4, 1970 року народження, дочці ОСОБА_5, 1983 року народження, та сину ОСОБА_1, 1990 року народження, в рівних частках кожному (а.с.10).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Науменка Ф.С., заявнику запропоновано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв'язку з тим, що у актовому записі про народження заявника батьком значиться ОСОБА_6, що не відповідає відомостям, зазначеним в заповіті спадкодавця (а.с.13).

Згідно з довідкою Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за №181 від 24.10.2016 року, ОСОБА_2, 1954 року народження проживала разом з сином ОСОБА_1, 1990 року народження та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1990 року по 2015 роки.

Відповідно до довідки Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за №135 від 01.08.2016, ОСОБА_6, 1949 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, з 2010 року та по день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_6 разом з ним з 2010 року постійно проживає та зареєстрована ОСОБА_2, 1954 року народження та ОСОБА_1, 1990 року народження (а.с.15).

Згідно з копіями погосподарських книг Станкуватської сільської ради за 1986 - 1990 роки, за 1991-1995 роки, особовий рахунок НОМЕР_7, за 1996-2000 роки, особовий рахунок НОМЕР_8, за 2001-2005 роки, особовий рахунок за НОМЕР_9, за 2006-2010 роки, особовий рахунок НОМЕР_10, за 2011- 2015 роки, особистий рахунок НОМЕР_11, значаться: голова сім'ї ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, дружина (співмешканка) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії спадкової справи №7/2016, після смерті ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини подали син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1. У поданих заявах ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зазначили спадкоємцем за заповітом сина спадкодавця ОСОБА_1, 1990 року народження. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона проживає в с. Станкувате з 1987 року і добре знає сім'ю заявника, оскільки проживає з ними по сусідству, ходили один до одного в гості та допомагали один одному по господарству. ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6. ОСОБА_6 проживав спільно із дружиною ОСОБА_2 із 1987 року по день його смерті, вони вели спільне господарство, він приймав активну участь у вихованні сина ОСОБА_1 та піклувався про нього, разом із сином ходив на рибалку, він визнавав заявника своїм сином. Все дитинство заявника проходило на її очах, оскільки він товаришує разом з її меншим сином із самого дитинства до цього часу, а з старшою дочкою ходив в один клас. Зазначені показання свідка є послідовними, узгодженими, відповідають іншим доказам та матеріалам справи. Показання свідка щодо факту батьківства узгоджуються із зазначенням у свідоцтві про народження заявника його по-батькові саме «ОСОБА_1». На думку суду, зазначені докази доводять факт батьківства ОСОБА_6 щодо ОСОБА_1, оскільки вони свідчать про те, що ОСОБА_6 від народження сина визнавав себе його батьком, та доводять об»єктивність пояснень заявника про те, що його батьки проживали однією сім»єю, що також підтвердила у судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2. У достовірності зазначених доказів сумніву немає. Крім цього, заінтересованими особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечується той факт, що ОСОБА_1 є їхнім рідним братом. Поряд з цим, у своєму заповіті, складеному 17 вересня 2015 року, ОСОБА_6 заповів частину свого майна, зокрема, сину ОСОБА_1, що свідчить про визнання ним свого батьківства.

Оцінюючи надані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 дійсно визнавав себе за життя батьком ОСОБА_1, брав участь у його вихованні та утриманні разом з матір'ю ОСОБА_2, з якою проживав однією сім'єю та вів спільне господарство. Будь-яких доказів, які б спростовували доводи заявника та показання свідка не надано, не містять їх і матеріали справи.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області.

Вказаний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 256, 257, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області є рідним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Перебиківці Хотинського району Чернівецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Сорокіна