Справа № 405/7998/16-ц
Провадження №2/405/1680/16
У Х В А Л А

17 листопада 2016 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просить визнати недійсним кредитний договір № KGAWAW10920307 від 29 жовтня 2007 року, укладений між ним (позивачем) та ВАТ КБ «ПриватБанк», при цьому просив звільнити його від сплати судового збору у справі за його позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, обґрунтувавши клопотання тим, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушення їх прав, та відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він (позивач), як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, в редакції, яка набрала чинності з 01.09.2015 року, в статті 5 зазначеного Закону, яка визначає пільги щодо сплати судового збору не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.

Слід зазначити, що в статтю 5 даного Закону внесено зміни, відповідно до яких посилання щодо споживачів, які звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав під час розгляду справи, виключено.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» саме зазначений Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від оплати та повернення судового збору, тобто він є спеціальним Законом.

У разі існування неузгодженості між нормами законів, застосовується норма закону, який виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше не втратив своєї чинності.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

При цьому, не є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору посилання на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав, оскільки ця норма закону є загальною по відношенню до Закону України «Про судовий збір», норми якого є спеціальними для правовідносин, повязаних зі сплатою судового збору.

Окрім того, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав, однак зі змісту заявлених позивачем позовних вимог, вбачається, що позивач звертається до суду з вимогою про визнання кредитного договору № KGAWAW10920307 від 29 жовтня 2007 року недійсним, у звязку з чим, - не підлягає звільненню від сплати судового збору в порядку п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Також, відзначається, що відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України та ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі.

Крім того, як роз'яснив в п.29 постанови "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року №10 Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, - відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак позивачем в клопотанні про звільнення від сплати судового збору не наведено доводи та не надано жодного доказу, який би обєктивно підтверджував майновий стан та матеріальне становище позивача, а містяться лише посилання на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що, в свою чергу, свідчить про відсутність передбачених законом підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, на підставі чого в задоволенні клопотання позивачу ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору № KGAWAW10920307 від 29 жовтня 2007 року, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова