Дата документу 15.06.2016
ЄУ № 420/541/16-ц
Провадження №2/420/398/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано згідно заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 14.04.2010. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач з дітьми проживає в Писарівка. Діти відвідують Писарівську ЗОШ. Відповідач свідомо не виконує батьківські обов'язки: не бере участі у вихованні дітей, не сплачує аліменти на їх утримання.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно нотаріально посвідченої заяви просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнає повністю. Підтверджує, що вихованням дітей з 2014 року не займається, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Наслідки позбавлення батьківських прав йому відомі.

Представник третьої особи надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечує.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що раніше сторони перебувавали в зареєстрованому шлюбі. Згідно заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 14.04.2010. шлюб між сторонами у справі було розірвано, про що 20.05.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ Луганськохх області видано свідоцтво Серія НОМЕР_3

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження: серії НОМЕР_1, виданим 10.05.2006 Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області та серія НОМЕР_2, виданим 14.04.2008 Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області - відповідно.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 09.06.2010 зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та непрацюючої дружини.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 станом на 31.01.2016 має заборгованість по аліментам 20794,67 грн.

Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Чернявською І.В та зареєстрованої в реєстрі за № 253, ОСОБА_2 підтверджує, що вихованням своїх неповнолітніх дітей з 2014 року не займається, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до характеристик № 23 та № 24 від 22.02.2016, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчаються в Писарівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, вихованням дітей займається мати, батько участі в вихованні дітей не бере.

Відповідно до довідок, виданих депутатом Риб'янцівської сільської ради, ОСОБА_1 має склад сім'ї: донька- ОСОБА_3. та син - ОСОБА_4, які проживають за адресою: АДРЕСА_1. Вихованням дітей займається мати. Батько дітей з ними жодного разу не гуляв, до школи дітей не водив.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 вказаної Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідач визнав вимоги позивача щодо позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина, покладених на нього ст.150 Сімейного кодексу України.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при зверненні до суду.

Відповідно до ч.5 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,15,57-61,88,174,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 27.12.2000, відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 551,20 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

О.С. Стеценко