Справа № 456/555/16-ц
Провадження № 2/456/812/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

14 червня 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач, який є споживачем природного газу, за місцем свого проживання використовував для побутових потреб газ, який надавався ПАТ «Львівгаз». ПАТ «Львівгаз» виконало свої зобов'язання та надало споживачу послуги, однак споживач не виконав взятих на себе зобов'язань та не оплачував повністю вартість спожитого газу. Заборгованість за спожитий природний газ станом на момент подачі до суду заяви про видачу судового наказу складала 1276,99 грн. Прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати житлово-комунальних послуг покладає на боржника відповідальність, яка передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України. Всього, втрати від інфляції за період з 11.12.2012р. по 10.07.2014р. становлять 143,30 грн., проценти за користування коштами (3% річних) за період з 11.12.2012р. по 10.07.2014р. становлять 31,96 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що відповідач не з'явився в судове засідання будучи належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також беручи до уваги думку представника позивача, тому судом проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідок ПАТ «Львівгаз» від 14.07.2014р. та 08.06.2016р., заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Львівгаз» за надання послуг з газопостачання за період з 11.12.2012р. по 10.07.2014р. складає 1276,99 грн.

З довідки Стрийського заводу Ковальсько-пресового обладнання від 26.06.2014р. №105 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1.

За змістом Публічного договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого розпорядження голови правління ПАТ «Львівгаз» 30.01.2013р., Виконавець зобов'язується безперервно надавати Споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 28 даного Договору передбачено, що споживач зобов'язаний вносити своєчасно та в повному розмірі плату за надані послуги відповідно до умов цього договору.

Як передбачено в п. 33 Договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне та/або не в повному розмірі внесення плати за надані послуги з газопостачання.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено в п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 р. № 476), послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

Пунктом 10 Правил передбачено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 1 квітня 2015 р. здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 16-1 цих Правил).

Пункт 17 Правил передбачає, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Як зазначено в п.п. 19 та 20 Правил якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред'явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі). Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. За несвоєчасну оплату послуг з газопостачання споживач сплачує неустойку (пеню) згідно із законом або договором.

В пункті 29 Правил передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

Суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 20 червня 2012 року, розглянувши справу №6-68цс12, згідно якого правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім цього, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 30 жовтня 2013 року, розглянувши справу №6-59цс13, згідно якого закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що позивачем надаються послуги з газопостачання в квартиру АДРЕСА_1, в якій зареєстрований і проживає відповідач. Останній не здійснює оплату за вказані послуги, в зв'язку з чим утворилася заборгованість по оплаті за спожитий природний газ за період з 11.12.2012р. по 10.07.2014р. в розмірі 1276,99 грн., яка по даний час залишається непогашеною, тому, зважаючи на вимоги ст.ст.22, 611, 625, 1166 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, тому суд вважає вимоги позивача щодо сплати відповідачем суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми підставними і такими, що відповідають змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Розрахунки індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання, наведені позивачем в позовній заяві, загальний розмір яких становить 143,30 грн., відповідають рекомендаціям, наведеним у листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.97 («Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») та проведені вірно.

Наведені представником позивача розрахунки трьох процентів річних, загальний розмір яких становить 31,96 грн., також сумнівів у своїй правильності не викликає.

Беручи до уваги вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» підставними та законними, тому такі підлягають до задоволення.

Понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати (судовий збір) підлягає стягненню з відповідача в користь позивача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.11, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (рахунок № в АБ «Кліринговий Дім» м.Київ, МФО 300647, ) заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 1276,99 грн., інфляційні витрати в розмірі 143,30 грн., 3% річних в розмірі 31,96 грн., сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн., а всього 2830 (дві тисячі вісімсот тридцять) грн. 25 коп.

Копію заочного рішення скерувати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя В. М. Бораковський