Справа № 482/633/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2016 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ітріна М.В., секретаря судового засідання Андреєвої Ю.В., за участю представника скаржника ОСОБА_1, представника субєкта оскарження ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса, цивільну справу за скаргою садівничого товариства «Соснове» (далі Товариство) до відділу Державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції в Миколаївській області (далі ДВС) на дії державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження і його закінчення, -

В С Т А Н О В И В :

10 лютого 2016 р. Товариство звернулося до суду з вищезгаданою скаргою дії державного виконавця ДВС. В обгрунтування скарги посилаються на те, що Новоодеським районним судом розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Товариства про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання та зобовязання відновити електропостачання і відшкодувати завдану моральну шкоду.

Вказали, що 20 жовтня 2015 р. судом винесено ухвалу про витребування у Товариства відповідних документів для їх дослідження, яку скеровано до ДВС для примусового виконання.

02 грудня 2015 р. постановою державного виконавця ДВС відкрито виконавче провадження на виконання ухвали суду від 20.10.2015 р. про що Товариству стало відомо 28 січня 2016 р., оскільки їм не було відомо про розгляд вищезгаданої справи і участі в ній не приймали.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на кошти Товариства та стягнуто гроші в сумі 4 170 грн (виконавчий збір 2 040 грн, витрати на проведення виконавчих дій 90 грн та штрафу в розмірі 2 040 грн).

Вважають, що дії державного виконавця ДВС щодо відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, накладення штрафів та арештів на кошти Товариства, а також закінчення виконавчого провадження є незаконними, оскільки здійснені у порушення ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», тобто без належного повідомлення Товариства, що позбавило їх права на добровільне виконання ухвали суду та уникнення безпідставного стягнення з їх рахунку грошових коштів, а тому просили скасувати спірні постанови.

Крім того, просили стягнути з ДВС на користь Товариства судові витрати та безпідставно стягнуті суми.

Перед початком розгляду скарги по суті ухвалою суду за заявою представника Товариства залишено без розгляду вимоги матеріального характеру.

У судовому засіданні представник Товариства скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ДВС скаргу не визнала і просила в її задоволенні відмовити мотивуючи тим, що належним чином повідомили боржника про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення суду, яке в добровільному порядку не було виконано, а тому в подальшому було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій і штрафів та накладено арешт на кошти Товариства, які стягнуто з його рахунку. На даний час виконавче провадження закрито за повним виконанням рішення суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні обставини цієї справи, суд приходить до висновку, що скарга Товариства підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частин 1, 2 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи і судом встановлено наступне.

З 08 вересня 2015 року у Новоодеському районному суді Миколаївської області розглядалася цивільна справа (482/1628/15-ц) за позовом ОСОБА_3 до Товариства про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання та зобовязання відновити електропостачання і відшкодувати завдану моральну шкоду.

07 червня 2016 р. рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області частково задоволено вимоги ОСОБА_4, а саме, визнано незаконним відключення від мереж постачання та зобовязано Товариство відновити електропостачання садового будинку ОСОБА_3, а у стягненні моральної шкоди відмовлено.

На даний час рішення суду не набрало законної сили.

Під час розгляду вищезгаданої цивільної справи, а саме, 20 жовтня 2015 року за клопотанням позивача для забезпечення доказів у справі суд ухвалив витребувати у Товариства відповідні документи.

02 грудня 2015 р. постановою державного виконавця ДВС відкрито виконавче провадження (ВП № 49501932) для примусового виконання ухвали суду від 20.10.2015 р.

10 грудня 2015 р. у звязку з невиконанням у добровільному порядку ухвали суду державним виконавцем ДВС винесено постанови, якими стягнуто з Товариства виконавчий збір у сумі 2 040 грн, накладено штраф у сумі 680 грн, стягнуто витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 90 грн, а також накладено арешт коштів на рахунках Товариства на загальну суму 2 810 грн (а. с. 10-14).

18 грудня 2015 р. постановами державного виконавця накладено на Товариство штраф в сумі 1 360 грн та накладено арешт на кошти Товариства у вказаному розмірі за невиконання ухвали суду (а. с. 15, 16).

21 січня 2016 р. на підставі вищезгаданих постанов державного виконавця з рахунку Товариства примусово стягнуто 4 170 грн (а. с. 55-58).

28 січня 2016 р. постановою державного виконавця ДВС виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 17). Цьому передувало звернення державного виконавця з поданням до Новоодеського відділення Вознесенського відділу поліції про притягнення до кримінальної відповідальності Товариство за ст. 382 КК України (а. с. 54).

У судовому засіданні під час розгляду скарги представник Товариства пояснив, що їм не було відомо про розгляд цивільної справи у суді та про наявність ухвали суду про забезпечення доказів у цій справі. Про це стало відомо лише після стягнення грошей з рахунку Товариства, а саме 28 січня 2016 р. Після чого у добровільному порядку надали до суду витребувані ухвалою суду від 20 жовтня 2015 р. документи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В силу ч. 1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже у вищезгаданому Законі законодавець вказав про обовязок державного виконавця повідомити боржника про відкриття виконавчого провадження і останній вважається повідомленим про це належним чином при надходженні до державного виконавця рекомендованого листа про вручення копії відповідної постанови.

На підтвердження того, що Товариство знало про відкрите виконавче провадження на примусове виконання ухвали суду державний виконавець надав поштове повідомлення (а. с. 36).

Проте, як видно з вказаного поштового повідомлення копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали суду від 20.10.2015 р. Товариству не вручено, оскільки вказану юридичну адресу Товариства поштове відділення звязку не обслуговує.

Таким чином, копія постанови про відкриття виконавчого провадження не була вручена Товариству, тому не було відомо про наявність виконавчого провадження, а відтак, то не було змоги виконати ухвалу суду у добровільному порядку.

При цьому, державний виконавець не скористався положенням ч. 4 ст. 31 Закону, за яким він може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам під розписку.

Недотримання вимог ст. 31 Закону потягло за собою незаконне винесення державним виконавцем постанов про стягнення виконавчого збору, накладення арештів на грошові рахунки Товариства та стягнення витрат на проведення виконавчих дій, внаслідок яких з Товариства безпідставно стягнуто грошові кошти.

За такого, дії державного виконавця в частині винесення постанов про стягнення виконавчого збору, накладення штрафів, арешт коштів, стягнення витрат на проведення виконавчих дій є незаконними, але скасуванню не підлягають, оскільки є виконаними, а виконавче провадження закрите.

Не підлягають задоволенню вимоги щодо визнання незаконними та скасування в частині постанови про відкриття виконавчого провадження і закінчення виконавчого провадження, оскільки винесені на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 208-210, 212-215, 383 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу садівничого товариства «Соснове» задовольнити частково.

Визнати незаконними постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції в Миколаївській області від 10 грудня 2015 року щодо стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, арешт коштів боржника, стягнення витрат на проведення виконавчих дій, а також постанов від 18 грудня 2015 року про накладення штрафу та арешту коштів боржника у виконавчому провадженні (ВП № 49501932) на примусове виконання ухвали суду від 20 жовтня 2015 року.

В решті вимог, а саме, щодо визнання незаконними постанов про відкриття виконавчого провадження і закриття виконавчого провадження, а також скасування всіх постанов у виконавчому провадженні відмовити, як заявлені безпідставно.

Судовий збір віднести на рахунок Держави.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий