Провадження № 2/127/1332/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Овсюка Є.М.

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось з позовом Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву мотивовано тим, що 29.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та фізичною особою - резидентом України, яким є ОСОБА_3 укладено кредитний договір № ВLаЖГА00022776. Згідно пункту 1.2. Загальної частини Договору, Позивач надав Відповідачу грошові кошти, а Відповідач зобов'язався повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі санкції. Сума Кредиту 15000 гривень, термін повернення Кредиту 29.03.2014 року. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом становить 1,75% від суми Кредиту. Відповідач порушив свої зобов'язання, щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05.08.2015 року становить 44 625,63 гривень в тому числі: кредит - 3854,50 гривень, відсотки - 1550,17 гривень, комісія- 4200 гривень, плата за пропуск платежів 35 020,96 гривень. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні, що було проведено в режимі відеоконференції свої вимоги підтримала та послалась на докази викладені в позові, просила суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання, що відбулось 18.03.2016 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. В попередніх судових засідання, що були проведені за участю представника відповідача ОСОБА_5, він позов визнав частково не заперечував проти стягнення з відповідача основної суми заборгованості, в іншій частині позову просив суд відмовити в задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

29.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та фізичною особою - резидентом України, яким є ОСОБА_3 укладено кредитний договір № ВLаЖГА00022776.

Згідно пункту 1.2. Загальної частини Договору, Позивач надав Відповідачу грошові кошти, а Відповідач зобов'язався повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі санкції. Сума Кредиту 15000 гривень, термін повернення Кредиту 29.03.2014 року. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом становить 1,75% від суми Кредиту.

Відповідач порушив свої зобов'язання, щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом.

Загальна сума заборгованості згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 05.08.2015 року становить 44 625,63 гривень в тому числі: кредит - 3854,50 гривень, відсотки - 1550,17 гривень, комісія- 4200 гривень, плата за пропуск платежів 35 020,96 гривень.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України - наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення усієї суми кредиту.

Відповідно до частини 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає за необхідне позов задоволити частково, а саме частково задоволити позовні вимоги щодо стягнення плати за пропуск платежів, на підставі ст.. 551 ч. 3 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, приймає до уваги те, що розмір плати за пропуск платежів значно перевищує розмір кредиту, тому його розмір за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором підлягає до часткового задоволення в сумі 10 000 гривень.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, його згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 546, 549, 551, 611 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00022776 від 29.03.2011 року у сумі 19604,67 гривень, в тому числі: кредит - 3854,50 гривень, відсотки - 1550,17 гривень, комісія - 4200 гривень, плата за пропуск платежів 10 000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держависудовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його проголошення не було подано апеляційну скаргу.

СУДДЯ: