РІШЕННЯ

іменем України

"14" червня 2016 р. 145/589/16-ц

2/145/406/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника органу опіки і піклування Тиврівської РДА Олексюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, орган опіки і піклування Тиврівська РДА, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 30 травня 2010 року між ним та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб.

За час шлюбу, у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя с відповідачем у них не склалось і 19 вересня 2014 року Тиврівський районний суд Вінницької області ухвалив рішення яким шлюб між ними було розірвано.

Після розірвання шлюбу він ще деякий час знаходив спільну мову з відповідачем з приводу його участі у вихованні та матеріальному утриманні їх сина. Відповідач спочатку надавала йому можливість час від часу бачити сина хоча б 2-3 рази на тиждень.

Ці декілька днів на тиждень він мав змогу взяти їхнього сина до себе додому з ночівлею, і ніяких проблем в них з приводу виховання дитини не виникало.

Але таке ставлення відповідача до нього та його участі у вихованні їх сина тривало не довго.

Через деякий час відповідач різко змінила своє відношення, щоразу частіше вона почала знаходити будь-які приводи, щоб не дати йому спілкуватись із сином.

В них доходило навіть до постійних сварок з цього приводу, відповідач щоразу стверджувала, що не дасть йому бачитись із сином, оскільки він його погано доглядає, що ніби то дитина постійно хворіє після того як знаходиться у нього.

Відповідач перестала взагалі надавати йому можливість бачитись з дитиною, навіть на день народження свого сина не може на годину взяти його до себе щоб привітати. Його батьки також не бачать свого онука вже тривалий час і не можуть з ним нормально спілкуватись, оскільки відповідач всіляко чинить перешкоди цьому.

Так само відповідач не реагує і на прохання самої дитини побачитись із батьком. Декілька останніх разів коли він приходив, щоб побачитись із сином, ОСОБА_5 сам просив відповідача, щоб вона дозволила йому піти погуляти разом із батьком, але відповідач щоразу знаходила усілякі відмовки та постійно, навіть в його присутності, налаштовувала дитину проти нього.

Його син на даний час відвідує дитячий садочок, і щоразу коли він намагається побачитись із дитиною ввечері, відповідач зазначає, що дитині потрібно відпочивати після садочка і спілкуватись з ним немає часу.

В зв'язку із викладеними обставинами та з метою вирішення цього важливого для нього питання він першочергово звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини при Тиврівській районній державній адміністрації Вінницької області.

Відповідач декілька разів викликалась на засідання комісії, але щоразу не з'являлась без усіляких пояснень.

На даний час він працює в ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» з 16 лютого 2015 року на посаді майстра на елеваторі. Має мінливий графік роботи, оскільки працює згідно графіку внутрішнього трудового розпорядку позмінно.

Характер його роботи полягає у тому, що на роботу він виходить позмінно. Зміна може в нього припадати на цілий день - 11 годин роботи з ранку і до вечора, може розпочинатись з вечора - з 8 годин вечора і аж до 8 годин ранку наступного дня.

Щонеділі дні його зміни постійно змінюються - тобто, так би мовити, здвигаються на один день вперед по календарю.

В зв'язку із викладеним характером роботи він чітко не може повідомити суд в які саме конкретні дні тижня він вільний і стовідсотково зможе бачитись із дитиною.

Просить зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити наступні способи участі у вихованні сина:

побачення з сином у вівторок та в четвер з 17.00 години по 20.00 годину вечора без участі відповідача та з наданням йому можливості забирати його сина із дитячого садочка (школи);

побачення з сином у суботу з 10.00 години ранку до 18.00 години вечора без участі відповідача;

побачення з сином та проведення з ним спільного часу для відпочинку та оздоровлення протягом 14 календарних днів на зимових та літніх канікулах.

На протязі зимових та літніх канікул, як на даний час, коли дитина знаходиться у дитячому садочку, так і в подальшому - коли дитина буде відвідувати школу, він має намір брати відпустку на 14 днів двічі на рік, та проводити весь цей час із його сином, в тому числі хоче мати можливість з'їздити разом із сином на відпочинок в цей час.

Спілкування з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку, дитина усвідомлює його як батька, бажає бачитись з ним, він особисто має змогу забезпечити нормальне виховання його сина.

В судовому засіданні позивач, та його представник позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач пояснив, що він працює позмінно і графік зміщується, тому не завжди вихідний день співпадає з вівторком, чи четвергом. Субота і неділя також робочі дні і не завжди субота співпадає з його вихідним. Уточнив позовні вимоги, просить 7 днів на зимових канікулах, а не 14.

Представник позивача пояснив, що в зв'язку із специфічним графіком роботи позивач не взмозі чітко визначити день, на який день буде вихідний, а хоче спілкуватись зі своїм сином. 70% спроб побачити сина закінчуються відмовою відповідачки, окрім літніх і зимових канікул є ще осінні і весняні канікули, тому у відповідача достатньо часу для спілкування з сином.

Відповідач позовні вимоги визнала частково, пояснила, що не перешкоджатиме спілкуванню в один день на тиждень в четверг, а в суботу згодна з 14-00 год. до 21-00 год., в решті позовні вимоги не визнає. Позивачем надано недостовірну інформацію про те, що вона постійно не давала дитину батьку, навпаки сприяла побаченню сина з батьком, дитина не має бути засобом вирішення своїх проблем. Надавала дитину по першій вимозі. Дитину за останні пів року позивач лише 2-3 рази привіз до неї і то телефонував щоб вона приїхала і забрала сина в різних місцях, що вона і робила. На комісію з питань захисту прав дитини при Тиврівській РДА її запрошували по телефону, але повідомляли в короткий термін і вона не могла скасувати свої уроки в школі. Син закінчує дит. садок і піде в школу, також буде ходити в муз. школу, у сина також має бути час на відпочинок та на інші заняття. Згодна навіть на більший період спілкування, але в один день. Стосовно канікул, не заперечує щоб позивач брав дитину на кілька годин без ночівлі, оскільки після ночівлі у батьків позивача, дитина постійно хворіла, тому вона не може йому довірити сина на тривалий час і влітку. Для неї зручніше, щоб батько брав сина в четверг. Вона не забороняла вихователям давати дитину відповідачу. Лікуванням сина займається лише вона сама. Дитина протягом року відвідувала логопеда, а батько участі у цьому не приймав. З 1 вересня 2016 року дитина піде в музичну школу. Вона не буде перечити зустрічі батька з сином в суботу, якщо це не буде суперечити графіку навчання в школі, чи в музичній школі і не проти щоб позивач брав його в інші вільні дні за їх взаємним погодженням. Були випадки в кінці 2015 року-на початку 2016 року в зв'язку з епідемією грипу, коли вона дозволяла спілкування лише у її присутності.

Представник органу опіки і піклування Олексюк О.В. не заперечує проти задоволення позову, надав суду висновок про доцільність призначення часів побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 № 01/01-335/1083 від 03.06.2016 р.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Стаття 153 СК України закріплює право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя».

Нормою ст. 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Нормою ст. 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в шлюбі у них народився син ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 9).

16.09.2014 року шлюб між ними розірвано.

Дитина проживає з відповідачкою.

Згідно з висновком Тиврівської РДА № 01/01-35/1083 від 03.06.2016 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне призначити часи побачення ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 - у вівторок та четверг з 17 години до 20 години вечора, без участі матері та з наданням можливості забирати сина із дитячого садочка (школи); у суботу з 10 години ранку до 18 години вечора, без участі матері; побачення з сином та проведення з ним спільного часу для відпочинку та оздоровлення протягом 14 календарних днів на зимових та літніх канікулах (за згодою матері).

*

Позивач працює в ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» на посаді майстра на елеваторі, має мінливий графік роботи, що стверджується довідкою даного закладу № 139 від 14.03.2016 р.(а.с. 14-17).

Дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 1 вересня 2016 р. піде в школу, тому йому потрібен час для занять та відпочинку.

Визначаючи спосіб участі позивача у спілкуванні і вихованні дитини, суд виходить з того, що позивач працює в ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» на посаді майстра на елеваторі, має мінливий графік роботи, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 1 вересня 2016 р. піде в школу, сторони проживають в різних районах області.

Враховуючи бажання та можливості батьків, їхню зайнятість на роботі, інтереси дитини, суд вважає за можливе позов задоволити частково.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212- 215, ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 150, 157, 159 СК України, ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства",

вирішив:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та особистого спілкування:

1) побачення з сином в кожний четвер з 17.00 години по 20.00 годину вечора без участі матері ОСОБА_3, - з наданням йому можливості забирати його із дитячого садочка (школи), попередивши матір не менш, як за добу та в кожну суботу з 12.00 години ранку до 18.00 години вечора без участі матері ОСОБА_3, попередивши матір не менш як за добу;

2) побачення ОСОБА_1 з ОСОБА_5 та проведення з ним спільного часу для відпочинку та оздоровлення з першого по сьомий день літніх канікул.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.