УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/18347/16-ц

Провадження № 2-н/638/2371/16

16.11.2016 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 підприємство «Харківські теплові мережі» звернувся до суду 15.11.2016 року із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 за послуги з теплопостачання станом на 01.10.2016 року у розмірі 5895, 49 грн., що утворилася за період з 01.07.2011 року по 30.09.2016 року, інфляційні витрати у розмірі 1168 грн. 46 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 125 грн. 68 коп.

Як вбачається із відомості про нарахування та оплату за теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1, заявник просить стягнути заборгованість, що виникла з 01.07.2011 року по 31.12.2016 року.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право (пункт 2 частини 3 статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина 3 статті 267 ЦК України).

Заява Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не містить будь-яких обґрунтувань щодо причини звернення з пропуском загального строку позовної давності та ставлення боржника до заявлених вимог.

Суддя, розглянувши заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки із поданих документів вбачається спір про право, що відповідає пункту 2 частини 3 статті 100 ЦПК України, а саме: загальний строк позовної давності згідно статті 257 Цивільного кодексу України складає три роки.

Відповідно до частини 2 статті 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтею 257 ЦК України, п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: