Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"09" листопада 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Сініловій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, в обґрунтування чого вказав, що вказана квартира належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2002 року укладеного з ОСОБА_2 Право власності зареєстровано в Маріупольському бюро технічної інвентаризації. Оригінал вказаного договору позивачем було втрачено, для отримання дублікату договору ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса який посвідчував договір, але йому повідомили, що вказаний нотаріус припинив свою діяльність і всі свої справи передав до Донецького обласного державного нотаріального архіву. 29.06.2016 року позивач звернувся до архіву з метою отримання дублікату договору, в чому листом від 13.07.2016 року йому було відмовлено, оскільки всі документи прийняті на зберігання в обласний архів, залишились в архівосховищах нотаріального архіву у м. Донецьку, доступ до яких відсутній.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за їх відсутності на розсуд суду.

У зв'язку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 22.10.2002 року між сторонами у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач придбав квартиру АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Кулик Н.І., зареєстрований у реєстрі за № 1801.

Згідно відповіді Донецького обласного державного нотаріального округу від 13.07.2016 року №401/01-12, видати ОСОБА_1 дублікат вищевказаного договору не виявляється можливим, оскільки всі документи прийняті на зберігання в обласний архів, залишились в архівосховищах нотаріального архіву у м. Донецьку, доступ до яких відсутній.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація щодо вищевказаної квартири відсутня.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності.

Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позивач дійсно є власником квартири АДРЕСА_1, однак документ, що посвідчує його право власності було втрачено, у зв'язку з чим захистити його права та законні інтереси як власника квартири можливо лише у судовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 321, 331, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради про визнання права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,5кв.м., жилою площею 17,5кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко