Справа №487/8372/15-ц 24.03.2016 24.03.2016 24.03.2016
Справа 487/8372/15 ц
Провадження № 22 ц-784 /700/16 Головуючий у 1-й інстанції Біцюк А.В.
Категорія 57 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_2

на рішення

Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2016 року

за позовом

ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Надія», треті особи ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції про визнання недійсною додаткової угоди та припинення зобовязання,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Кредитної спілки «Надія» (далі - КС «Надія», Кредитна спілка) про визнання недійсною укладеної між ними додаткової угоди від 12 січня 2010 року до договору кредитної лінії №2307 (далі кредитний договір) від 16 листопада 2007 року та припинення зобовязання за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 16 листопада 2007 року між ним як членом КС «Надія» та КС «Надія», від імені якої діяв заступник голови правління ОСОБА_5, укладено договір кредитної лінії №2307. За умов договору відповідач відкрив йому відновлювальну кредитну лінію з лімітом в розмірі 30 000 грн. на строк до 16 листопада 2009 року. 18 листопада 2009 року він сплатив 30 000 грн., а 10 січня 2010 року - 10 000 грн. При сплаті останньої суми, на вимогу відповідача, він підписав додаткову угоду за якою зобовязувався сплачувати пеню та проценти за користування кредитом. На підставі вказаних угод з нього рішенням суду стягнута заборгованість за кредитом на користь ОСОБА_4, якому КС «Надія» відступила право вимоги за кредитним договором.

Однак, додаткова угода є недійсною, а тому він не зобовязаний сплачувати нарахований йому борг. Так, на час укладення угоди особа, яка видала довіреність ОСОБА_5, не займала посаду голови правління Кредитної спілки. У звязку з чим, ОСОБА_5 не мала права представляти інтереси КС «Надія».

Посилаючись на викладене, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, про задоволення його позовних вимог. На думку заявника, висновки в рішенні суду щодо повноважень ОСОБА_5 безпідставні.

Так, голова правління ОСОБА_6, який видавав довіреність, станом на 2010 рік був змінений. Тому довіреність втратила свою чинність, а ОСОБА_5 на час укладення угоди не могла представляти інтереси юридичної особи на підставі вказаної довіреності.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2007 року між КС «Надія» та ОСОБА_3 було укладено договір кредитної лінії №2307, за умов якого відповідач відкрив позивачу відновлювальну кредитну лінію з лімітом в розмірі 30000 грн. на строк до 16 листопада 2009 року зі сплатою 0,1241% від суми фактичного залишку кредиту за кожний день користування грошима. До договору сторони підписали додаток №1 в якому передбачили графік погашення кредиту із відсотками. Отримавши кредит, позивач 18 листопада 2009 року сплатив 30 000 грн.

12 січня 2010 року між ним та КС «Надія» було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою сторони узгодили суму заборгованості за кредитом на 12 січня 2010 року, продовжили строк дії договору до 16 листопада 2010 року, визначили порядок сплати відсотків за користування кредитом та передбачили за порушення умов, встановлених додатковою угодою, сплату 50% від суми одержаного кредиту. В той же день позивач сплатив за кредитним договором 10 000 грн.

Від імені КС «Надія» додаткову угоду підписала ОСОБА_5, діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності, виданої головою правління вказаної кредитної спілки ОСОБА_6

Встановивши, що представництво особи, яка підписала додатковий договір з боку КС «Надія» на цей час не було припиненим, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати, що укладена додаткова угода є недійсною. У звязку з чим, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи в апеляційній скарзі суперечать доказам у справі та положенням закону, яким суд дав належну правову оцінку в рішенні.

Заявник в апеляційній скарзі посилається на зміну керівника юридичної особи. Між тим, вказані обставини не припиняють дію довіреності. Більше того, КС «Надія» не оспорила угоду та навпаки схвалювала її, як це виходить з пояснень сторін та змісту заочного рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2012 року, за яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, якому КС «Надія» передала право вимоги за кредитним договором, стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 42414 грн. 15 коп..

За викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування правильного по суті рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_2 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.Я. Мурлигіна

Судді: В.І. Козаченко

ОСОБА_7