Справа № 229/2872/16-ц
Провадження №2/229/1250/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 20.12.2008р.

Під час шлюбу, 07.06.2009 року, в них народилась донька ОСОБА_3, а 11.01.2015 року народився син ОСОБА_4, що проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

З квітня 2016 відповідач спільно із сімєю не мешкає та не вносить вклад до сімейного бюджету. З того ж часу спільне господарство не ведеться. На теперішній час вона ніде не працює і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини.

На даний час вона потребує матеріальної підтримки з боку відповідача, оскільки забезпечення дітей всім необхідним потребує значних коштів.

Відповідач ухиляється від обовязків по утриманню дітей.

Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1/6 частини його заробітку(доходу) на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення кожною дитиною повноліття, тобто до 11.01.2033 року та до 07.06.2027 року відповідно.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Пояснила, що на час розгляду справи їхній шлюб з відповідачем вже розірваний. Відповідач не надає матеріальної допомоги в належному розмірі. Посилання відповідача, що в нього є мати пенсіонер, не може бути прийнято до уваги, оскільки на сьогодні його мати отримує пенсію, не потребує допомоги відповідача, а навпаки вона йому надає допомогу. Щодо кредитної лінії, вважає, що її не можна враховувати, оскільки кошти з кредитної лінії були витрачені відповідачем на свої потреби, хоча вона і відкривалася під час їхнього спільного життя. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він надавав матеріальну допомогу шляхом перерахування на картку доньки Ніколь коштів. Клав кошти, скільки в нього була можливість. Тому на його думку ствердження позивача, що він не надавав матеріальної допомоги не відповідає дійсності. Його доход складає приблизно 4500грн . На даний час він погашає кредитну лінію, яку відкривали з позивачем ще під час сумісного життя і кошти якої були витрачені під час сумісного життя. Інших дітей на його утриманні не має. За станом здоров"я він здоровий. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму, оскільки вважає, що інших матеріальних можливостей в нього немає.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК визначено, що способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7). Неповнолітні діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов"язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Суд вважає, що відповідач може надавати дітям матеріальну допомогу, так як працює, отримує дохід.

Звернення позивача до суду з даним позовом свідчить про відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів та їх розмір.

Ці обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 182 СК та роз"яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_5 до досягнення ним 3років , і отримує допомогу при народженні в сумі 860грн. (а.с.8). Ці обставини відповідачем визнаються.

Судом встановлено, що відповідач працює в ТОВ "Краматорський феросплавний завод" і його середній заробіток складає 4742грн. (а.с.33), за станом здоров"я здоровий.

Судом встановлено, відповідач не має інших неповнолітніх дітей.

На підтвердження факту наявності у відповідача непрацездатної матері, останній надав суду пенсійне посвідчення на прізвище ОСОБА_6, в той час, як прізвище відповідача є ОСОБА_2

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов"язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Позивач в судовому засіданні не заперечує, що мати відповідача є пенсіонером за віком. Доказів, що мати відповідача потребує матеріальної допомоги, суду не надано. Більш того, позивач в судовому засіданні стверджує, що навпаки, мати відповідача надає останньому матеріальну допомогу, а не він їй. І такі ствердження відповідачем не спростовані.

Враховуючи встановлені обставини, та в інтересах дітей, суд вважає за можливим стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу на місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Суд не погоджується з думкою відповідача, що при визначенні розміру аліментів, має бути враховано , що він сплачує кредитну лінію, яку відкривали і використовували під час сумісного сімейного життя з позивачем. Суд вважає, що майновий спір між сторонами з цих підстав не може впливати на розмір аліментів на дитину яка має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, бо саме батьки дитини несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кредитні правовідносини відповідача є особистим його правом на отримання кредиту й не впливають на його відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 551,20грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223, 367 ЦПК України, ст.ст. 180,182,183,191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, який народився 12 листопада 1979 року у м.Краматорськ Донецької області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, 07 червня 2009року народження, сина ОСОБА_4, 11 січня 2015року народження, у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 01 вересня 2016р.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць надати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1) у доход державного бюджету м.Дружківка судовий збір у сумі 551,20грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова