АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1354/16 Головуючий 1-інст. ОСОБА_1
Справа - № 644/7811/14-ц Доповідач Зазулинська Т.П.
Категорія відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів КРУГОВОЇ С.С.,

ОСОБА_2,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2015 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди у вигляді упущеної вигоди,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Харківська міська рада (далі ХМР) звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просила стягнути з відповідача до бюджету міста Харкова збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 31529,78 грн. та покласти на нього судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2015 року позов Харківської міської ради задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та покласти на позивача судові витрати.

В обґрунтування скарги посилається на порушення умов ст. 22 ЦК України в частині обовязкового встановлення складу цивільно-правової шкоди.

Він не мав змоги оформити належним чином заяву до Департаменту економіки та комунального майна у встановлений законодавством строк, оскільки кошторисний розрахунок вартості будівництва був складений вже під час здачі обєкта в експлуатацію, а саме 17 березня 2014 року на підставі акту приймання виготовлених робіт. Листи від 14.04.2014 року, від 19.05.2014 року, на які посилався позивач, відповідачем не одержані.

В його діях відсутня вина, наявність якої є складовою частиною для відповідальності за шкоду за приписами ст. 22 ЦК України.

Проте, суд розглянув справу, не встановивши в чому полягає протиправність дій відповідача, причинного звязку між протиправними діями та наслідками, наявність вини та неотриманих доходів.

Не погоджується з висновком суду про обґрунтованість розрахунку позивача, у той час як він не відповідає приписам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ч. ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України .

Невстановлення розміру реальної дійсної шкоди, яка могла бути завдана позивачу, призвело до стягнення з нього суми, яка в чотири рази перевищує вартість всіх робіт з реконструкції.

Представник позивача на апеляційну скаргу подав заперечення, в яких просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на правомірне задоволення позовних вимог міської ради

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України: в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов Харківської міської ради суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі за текстом - Закон) замовник об'єкта будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування. Законом встановлено строки, упродовж яких мають укладатися договори про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту - не пізніше ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з ч. 1. ст. 40 цього Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

На виконання цих вимог рішенням виконавчого комітету ХМР від 09.11.2011 р. № 804, затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова (далі Порядок), який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

Вказаний Порядок був прийнятий та оприлюднений ХМР на виконання вимог ст. 22 Закону України «Про інформацію», тому відповідно до норм ч. 1 ст. 144 Конституції України, є нормативно-правовим актом, обов'язковим до виконання на території міста Харкова.

Відповідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 25.03.2014 року за №ХК 33, реконструйовані квартири 62,63 під нежитлові приміщення ( салон краси) загальною площею 31.2 кв.м. в житловому будинку по вул..Золочівській, 14 в місті Харкові прийнято в експлуатацію. Замовником будівництва за даною декларацією є ОСОБА_3 Однак, визначений Законом та Порядком обов'язок ОСОБА_3 не виконав та не уклав з Департаментом економіки та комунального майна ХМР договір про пайову участь до прийняття вищевказаного об'єкта будівництва до експлуатації.

Судом встановлено, що листами управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 19.05.2014 та 14.04.2014 року (а.с.14-16,18) ОСОБА_3 було повідомлено про необхідність виконання вимог закону та направлено на підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова. Проте відповіді на вказані листи не надійшли.

Таким чином, внаслідок не укладання замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобов'язань, що прямо встановлені Законом, ХМР заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів.

Суд вважав встановленим, що позивачем виконані усі дії у відповідності до визначеного розділом 5 Порядку механізмом залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова у разі ухилення від укладання договору пайової участі, з метою попередження збитків було вжито всіх заходів направлених на одержання коштів пайової участі, погодився з розрахунком позивача щодо вказаних збитків та вирішів спір на підставі ст.ст.2,7,10,27 ЗУ " Про місцеве самоврядування в Україні". ст.ст.2,40 ЗУ "Про регулювапння містобудівної діяльності" ст.ст.3.11,14,16,22, 623 ЦК України.

Доводи представника відповідача про те, що відповідач не отримував листи ХМР з пропозицією укласти договір про пайову участь з копіями договору та розрахунком, у зв»язку з чим не міг скористатися своїм правом укласти договір або направити протокол розбіжностей, суд не прийняв до уваги, як такі, що не спростовують висновки суду про те, що ці обставини не звільняють відповідача відповідно до ч.4ст.40 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від пайової участі замовників в розвитку інфраструктури містаХаркова.

Про ухилення відповідача від укладення договору пайової участі , на думку суду, свідчать також дії відповідача, який отримавши позовну заяву з додатками, зокрема, договором про пайову участь, на протязі тривалого часу судового розгляду, не забажав скористатися своїм правом в установленому законом порядку підписати договір про пайову участь, або ж надати протокол розбіжностей.

Колегія суддів не може погодитись з вказаними висновками суду, вважає, що суд дійшов їх при неповному з»ясуванні обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Виходячи з положень ст. ст. 22, 623 ЦК України та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова, участь замовників у розвитку інфраструктури населеного пункту можлива лише на підставі відповідного договору, в якому сторони визначають, зокрема, розмір пайової участі та строк (графік) сплати пайової участі. Тобто між сторонами повинні існувати договірні відносини щодо участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту.

При цьому стягнення на підставі ст. 623 ЦК України можливе лише у випадку порушення зобовязання, яке у даній справі виникає лише на підставі відповідного договору, який не був укладений, а тому і зобовязання між сторонами відсутні.

Докази отримання відповідачем листи позивача з пропозицією укладення договору матеріали справи не містять.

Розрахунок величини вартості будівництва здійснено позивачем на підставі наявних в декларації показників загальної площі завершеного забудовою об»єкта містобудування та показників опосередкованої вартості будівництва, встановлених наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за відповідний квартал на відповідній території.

Між тим, відповідачем здійснено не будівництво, а реконструкція. 25.02.2014 року між ним та ТОВ «СК-Металоцентр» укладено договір підряду № 2502-1, погоджена динамічна договорна ціна на реконструкцію квартир 62,63 по вул.Золочівська,14 в місті Харкові під салон краси у розмірі 6500,40 грн. та згідно акту приймання виконаних будівельних робот № 59 від 17.03.2014 року прийнято від цього товариства виконані роботи на 6500.40 грн. (а.с.48-51 , 55-64).

Крім того, у п. 1.3 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова зазначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у місті Харкові, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Порядком.

Пунктом 1.6 Порядку наведено розяснення правовим категоріям, що застосовуються у цьому Порядку, зокрема, у абз. З цього пункту закріплено визначення замовника будівництва, а саме це фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснити будівництво або змінити обєкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані обєкта будівництва.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала і установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Отже, обовязковою умовою для виникнення у сторін правовідносин щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова є наявність у замовника будівництва у власності чи користуванні земельної ділянки.

Між тим, зі справи убачається, що земельна ділянка по вул. Золочівській, 14 у місті Харкові у користування чи власність ОСОБА_3. не передавалася. При проведенні реконструкції не змінювалися геометричні розміри фундаменту та стін будинку, жодної реконструкції, яка б зачіпала інфраструктуру території не здійснювалось.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, обставини, які він вважав встановленими не є доведеними, висновки суду про те, що позивачем виконані усі дії у відповідності до визначеного розділом 5 Порядку механізму залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова не відповідають обставинам справи, норми матеріального права застосовані неправильно, що у відповідності до ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ст.ст.313,314,316,317,319,324 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2015 року скасувати. У задоволенні позову Харківської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди у вигляді упущеної вигоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) Т.П.Зазулинська

Судді (підпис) С.С. Кругова

(підпис) ОСОБА_2