У Х В А Л А

7 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Первомайського нотаріального округу Миколаївської області Цихоня Валентина Арсентіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 3 лютого 2016 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилено, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 3 лютого 2016 року залишено без змін.

У жовтні 2016 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4, від імені якого діє представник ОСОБА_5, із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини першої статті 234 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх вимог заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого та 16 квітня 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, яку просить переглянути заявник, відхиляючи касаційну скаргу ОСОБА_4, від імені якого діяла представник ОСОБА_5, суд касаційної інстанції погодився з висновком судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову. При цьому суд виходив з того, що позивачем, який не є стороною договору, не має майнових прав на предмет договору, не доведено відсутність у учасників спірного договору наміру створити юридичні наслідки та наявність у них умислу щодо зазначених обставин.

Наданою для порівняння ухвалою від 12 лютого 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував ухвалені у справі судові рішення, справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, визначених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме, суди першої та апеляційної інстанцій не дали належної оцінки тому, що зазначені позивачем підстави визнання договору купівлі-продажу недійсним, а саме статті 203, 215, 216 ЦК України та статті 234, 236 ЦК України, є самостійними та при вирішенні позову одночасно застосовуватися не можуть.

В ухвалі від 16 квітня 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував рішення суду апеляційної інстанції та погодився з висновком суду першої інстанції, який встановивши доведеність позивачем обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а саме відсутність в учасників спірного правочину наміру створити юридичні наслідки на момент його вчинення, задовольнив позов та визнав фіктивним спірний правочин на підставі статті 234 ЦК України.

У судових рішеннях, наданих заявником на підтвердження підстави для перегляду судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4, від імені якого діє представник ОСОБА_5, обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Первомайського нотаріального округу Миколаївської області Цихоня Валентина Арсентіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири за заявою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук