У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Нагорняка В.А., МазурЛ.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу освіти Полтавської районної державної адміністрації про скасування наказу про винесення дисциплінарного стягнення - догани та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою відділу освіти Полтавської районної державної адміністрації на рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відділу освіти Полтавської районної державної адміністрації про скасування наказу про винесення дисциплінарного стягнення - догани та відшкодування моральної шкоди.

Позивачка посилалася на те, що наказом відділу освіти Полтавської районної державної адміністрації від 26 березня 2013 року № 25-к її було призначено на посаду директора Нижньомлинської загальноосвітньої школи І-III ст. Полтавської районної ради Полтавської області на умовах контракту. Наказом відділу освіти Полтавської районної державної адміністрації № 3 від 17 квітня 2014 року їй була оголошена догана.

Вважає, що наказ щодо оголошення їй догани винесений з порушенням Закону України «Про освіту» та положень КЗпП України, оскільки в ньому не зазначено у чому саме виявилось порушення, що стало приводом до застосування догани та чи могло воно бути підставою для застосування стягнення у вигляді догани згідно з вимогами КЗпП України.

Також зазначала, що порушення її законних трудових прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагали і вимагають для цього додаткових зусиль для організації її життя. Винесення догани підірвало її авторитет, як вчителя, директора школи, яка має двадцятирічний досвід роботи у навчальних закладах.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника відділу освіти Полтавської районної державної адміністрації від 17 квітня 2014 року № 3 «Про притягнення до відповідальності за виявлені порушення у вимогах Закону України «Про освіту» в частині організації харчування» щодо оголошення ОСОБА_4 догани.

В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі відділ освіти Полтавської районної державної адміністрації, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 01 квітня 2013 року між відділом освіти Полтавської РДА та ОСОБА_4 укладено контракт про призначення позивача на посаду директора Нижньомлинської загальноосвітньої школи І - III ступенів з 01 квітня 2013 року по 31 серпня 2014 року.

Згідно з наказом Полтавської ОДА Департаменту освіти науки № 122 від 02 квітня 2014 року «Про вивчення системи харчування» на виконання доручення голови обласної ради та з метою розгляду звернення ОСОБА_5 наказано провести з 02 по 03 квітня 2014 року вивчення системи організації харчування учнів загальноосвітніх навчальних закладів Полтавського району, а також створено виїзну комісію.

В ході проведення перевірки було вивчено організацію харчування, в тому числі, і в Нижньомлинській загальноосвітній школі, про що комісією складено довідку, згідно з якою виявлено велику кількість допущених порушень в Нижньомлинській загальноосвітній школі.

Після проведення перевірки, відділом освіти Полтавською РДА було видано наказ від 16 квітня 2014 року «Про систему організації харчування у загальноосвітніх навчальних закладах району», після чого 17 квітня 2014 року начальником відділу освіти Полтавської РДА було видано наказ «Про притягнення до відповідальності за виявлені порушення у вимогах Закону України «Про освіту» в частині організації харчування та за неналежне виконання своїх посадових обов'язків» директору Нижньомлинської загальноосвітньої школи ОСОБА_4 оголошено догану.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка несумлінно виконувала свої посадові обов'язки, а будь-яких причин, що виключали б вину позивачки, суду не було надано.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана і звільнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Частиною 1 ст. 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Вирішуючи спір, апеляційний суд правильно виходив з того, що описова частина наказу не містить визначення який саме дисциплінарний проступок вчинила позивач та не зазначено у чому саме полягає порушення, що стало приводом до застосування догани, чи могло воно бути підставою для застосування стягнення у вигляді догани згідно з вимогами КЗпП України. Відповідач обмежився лише загальним посиланням на перелік вимог, які повинен здійснювати в своїй роботі керівник навчального закладу.

Так, із наказу від 16 квітня 2014 року № 80 «Про систему організації харчування учнів у загальноосвітніх навчальних закладах району» вбачається, що у Нижньомлинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів контроль адміністрації закладу за станом організації харчування неналежний; накази про стан організації харчування формальні; протоколи батьківських зборів із виправленням дат; аналіз виконання натуральних норм продуктів харчування не здійснюються.

Разом із тим, зазначені в наказі матеріали в справі відсутні.

Посилаючись на вказані обставини та всебічно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу освіти Полтавської районної державної адміністрації відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ЛеванчукА.О. Нагорняк В.А. МазурЛ.М.