Справа № 161/6283/16-ц
Провадження № 2/161/2624/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Крупінської С.С.

при секретарі Ярмолюк І.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ПрАТ «Волинське Обласне Підприємство Автобусних Станцій» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивує тим, що працювала на посаді оператора диспечерського руху на АС-1 Луцьк. 11.04.2016 року наказом № 39 о/с голови правління її було звільнено з займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП у формулюванням «у звязку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків покладених на нього трудовим договором».

Вважає дане звільнення незаконним та безпідставним, так при її звільненні в наказі не зазначено, який саме пункт трудового договору нею порушено, вона не вчиняла систематичного без поважних причин невиконання обовязків покладених на неї трудовим договором. Також позивач зазначив, що наказом від 07.08.2015 року № 65 о/с їй було оголошено догану, де не зазначено, які саме обовязки покладені на неї трудовим договором нею порушено. Вважає, що в її діях немає систематичного без поважних причин невиконання обовязків, покладених на неї трудовим договором.

В ході розгляду справи по суті позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд, поновити строк оскарження наказу ПрАТ «Волинське Обласне Підприємство Автобусних Станцій» від 07.08.2015 року № 65 о/с про оголошення догани та скасувати даний наказ, скасувати наказ ПрАТ «Волинське Обласне Підприємство Автобусних Станцій» від 18.03.2016 року № 22 о/с та від 11.04.2016 року № 39 о/с та поновити її на посаді оператора диспетчерського руху АС Луцьк, стягнути з відповідача в її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3132 грн. 64 коп. за кожен місяць вимушеного прогулу по сьогоднішній день починаючи з 11.04.2016 року, а саме 20 257 грн. 72 коп.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у заяві, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити, про що подав письмове заперечення по справі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Між сторонами існує трудовий спір про поновлення на роботі.

Судом встановлено, що наказом № 39 о/с від 11 квітня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади оператора диспетчерського руху АС Луцьк у звязку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором (п. 3 ст. 40 КЗпПУ).

З пояснень в судовому засіданні представника відповідача вбачається, що ОСОБА_1 грубо, умисно порушила власні посадові обовязки, покладені на неї трудовим договором, які полягали в тому, що 26.02.2016 року перебуваючи на зміні о 05:35 год. закрила відомість продажу касових квитків № 11215 на міжнародний рейс Луцьк-Радом у кількості 6 штук на загальну суму 830 грн. та переслідуючи мету сприяння у перевезені перевізником безквиткових пасажирів зателефонувала диспетчеру Володимир-Волинської АС припинити продаж квитків на даний рейс у звязку з завантаженням автобуса пасажирами.

Після того, як розгорівся скандал, а саме о 09:15 дала вказівку касиру ОСОБА_4 вибити додаткову відомість продажу квитків на 14 пасажирів.

Такі дії позивачки відповідач в судовому засіданні пояснив як порушення п. 2.2 Посадової інструкції оператора диспетчерського руху, який повинен забезпечити виконання технологічного процесу роботи АС в частині оформлення касових відомостей продажу квитків та КОРО водіїв та п. 2.4, який зобовязує вказану посадову особу відкривати відомості продажу квитків та несе відповідальність за вчасне їх закриття.

У звязку з несвоєчасним закриттям відомості позивач на думку відповідача порушила посадову інструкцію та була притягнута до дисциплінарної відповідальності до наказу № 39 о/с від 11.04.2016 року.

Крім того, відповідач зазначає, що наказом № 65 о/с від 07.08. 2015 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану.

Даючи юридичну оцінку питанню систематичного порушення трудової дисципліни позивачем, за що вона й була звільнена з займаної посади, судом проведено перевірку законності застосування попереднього стягнення.

З матеріалів справи (а.с. 37) знаходиться доповідна записка начальника АС-1 м. Луцька ОСОБА_5, який зазначає, що враховуючи періодичні нарікання водіїв автобусів, а також скаргу водіїв автобуса Луцьк-Брест ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на поведінку оператора диспетчерського руху АС-1 ОСОБА_1, він просить оголосити їй догану за грубу, не толерантну поведінку.

07.08.2015 року головою Правління ПрАТ «ВОПАС» ОСОБА_8 було винесено наказ № 65 о/с, де позивачці оголошено догану. Як зазначено у наказі, то підставою для його видання була вищезазначена доповідна п. Модли І.М. та заява водіїв ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 06.08.2015 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що між ним та ОСОБА_1 виникла конфліктна ситуація з приводу обкрадання належного останній автобуса 01.07.2015 року, на що викликалися працівники міліції і позивачка почала підозрювати його у крадіжці, обізвала злодієм, кидала шляховий лист. Це все мало місце в присутності заступника начальника АС-1 ОСОБА_9 Остання в судовому засіданні підтвердила, що розмова про обкрадання автобуса належного ОСОБА_1 мала місце в той день з водіями автобуса Луцьк-Брест, однак, нецензурними словами ніхто не виражався.

Застосовуючи дисциплінарну відповідальність у вигляді догани до позивачки 07.08.2015 року відповідач не зазначив та не конкретизував, які саме обовязки покладені на ОСОБА_1 трудовим договором були нею не виконані. Таких доказів не було надано відповідачем суду під час розгляду справи. Власне, і відібране пояснення у ОСОБА_1 з приводу заяви водіїв зводиться до крадіжки належного їй автобуса.

Даючи юридичну оцінку винесеному наказу від 07.08.2015 року № 65 о/с, суд приходить до висновку, що 01.07.2015 року між водіями ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 виникли особисті неприязні відносини , повязані з фактом обкрадання її транспортного засобу і не тягнуть за собою відповідальності за невиконання обовязків, передбачених трудовим договором.

У звязку з вищевикладеним, у відповідача не було підстав для звільнення позивачка за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором.

У звязку з цим, позивач підлягає поновленню на посаді оператора диспетчерського руху АС-1 м. Луцька.

Одночасно підлягає до задоволення і її вимога щодо стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу. Так, звільнення мало місце 11.04.2016 року і вимушений прогул налічує 7 місяців та 4 дні. Середньомісячний заробіток становить 3 133 грн., а середньоденний 418 грн. Тому, до стягнення підлягає 22 349 грн. за час вимушеного прогулу.

25.10.2016 року позивачкою було остаточно уточнено позовні вимоги і вона просила поновити строк на оскарження та скасування наказу № 65 о/с від 07.08.2015 року.

Юридична оцінка даному наказу дана у прийнятому судом рішенні про поновлення позивача на роботі за систематичне невиконання покладених на неї трудовим договором обовязків. Стосовно вимог про скасування наказу № 22 о/с від 18.03.2016 року, то відповідач його змінив самостійно, прийнявши наказ № 39 о/с від 11.04.2016 року. Тобто, необхідності у його скасуванні рішенням суду немає.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача суд присуджує стягнення судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 40, 235 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оператора диспетчерського руху АС Луцьк.

Стягнути з ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» в користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 22 349 (двадцять дві тисячі триста сорок девять) грн.

Стягнути з ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну)грн. 20 коп.

Рішення суду щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 3 133 (три тисячі сто тридцять три) грн. підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська