Справа № 522/3982/16-ц
Провадження 2/522/3135/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л. В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши в судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 24 лютого 2016 року заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_5, а саме: на дачні будівлі, що знаходяться за адресою: м. Одеса, провулок Морський,4, що належать на праві власності ОСОБА_5.

Від представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 21.03.2016 року надійшла до суду заява, у відповідності до якої просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 24.02.2016 року, у вигляді арешту дачних будівель, які знаходяться за адресою: м. Одеса, провулок Морський,4, та належать на праві власності ОСОБА_5. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, жодного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 стосовно майна, щодо якого застосовані заходи забезпечення позову, не виникло. Спір же щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу 2/3 дачних будівель за адресою м. Одеса, пров. Морський, 4, від 28.12.2015 року та зобовязання відповідачів укласти з позивачем договір купівлі-продажу 14/1000 частин дачних будівель за вищевказаною адресою є надуманим та безпідставним. Також вказав, що наявність попереднього договору купівлі-продажу 14/1000 частин дачних будівель (гаража), укладеного між ОСОБА_2, Б. та ОСОБА_1 та його невиконання дає право ОСОБА_1 лише на відшкодування збитків.

Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що задоволенню не підлягає з наступного.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Тому, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Виходячи з аналізу ст.ст.151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 24 лютого 2016 року за клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову було накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_5, а саме: на дачні будівлі, що знаходяться за адресою: м. Одеса, провулок Морський, 4, що належать на праві власності ОСОБА_5.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами є визнання недійсним договору купівлі-продажу №1262 від 28.12.2015 року, укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, з продажу 2/3 часток дачних будівель, що знаходяться за адресою: м. Одеса, провулок Морський, будинок № 4, та договору купівлі-продажу № 1267 від 28.12.2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з продажу 1/3 частки дачних будівель, що знаходяться за адресою: м. Одеса, провулок Морський, будинок № 4. Власником вказаного нерухомого майна на даний час є відповідач ОСОБА_5.

Таким чином, суд вбачає, що предметом договору, який оспорюється позивачем, є частки дачних будівель, які знаходяться за адресою: м. Одеса, провулок Морський, будинок № 4, та відносно яких застосовані заходи забезпечення позову у вигляді арешту.

Забезпечення позову зазначеним способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу у разі задоволення позову.

Судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача щодо надуманості та безпідставності позовних вимог ОСОБА_1, при цьому суд за розглядом даного клопотання не може надати в ухвалі суду належну їм оцінку, оскільки це вже буде вважатись, що суд висловив свою думку по суті спору.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст..60, ст. 154 ,197, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Домусчі Л.В.

21.03.2016