Провадження № 22-ц/783/545/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Фізико механічного інституту імені ОСОБА_3 НАН України, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що судом не взято до уваги те, що оскаржувана догана була винесена та оголошена їй з пропуском строку встановленого ст. 148 КЗпП України. Відтак вказана догана винесена з порушенням строків застосування дисциплінарного стягнення. Також стверджує, що ні посадові особи Фізико механічного інституту імені ОСОБА_3 НАН України, ні директор Фізико механічного інституту імені ОСОБА_3 НАН України не зверталися до неї з вимогою про надання письмових пояснень з приводу догани.

Однією з підстав для визнання оспорюваного Наказу від 01.12.2014 року таким, що є законним, є покликання на висновки комісії від 22.12.2014 року, створеної 08.12.2014 року, що є недопустимим, оскільки остання була створена через 8 днів з моменту оголошення догани, а висновки вказаної комісії отримані через більш як два тижні з дати оголошення догани.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

У відповідності до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 працювала в Фізико механічному інституті імені ОСОБА_3 НАН України з 2007 року на посаді головного бухгалтера. Наказом №19 від 01 грудня 2014 року за незадовільний контроль за обліком матеріалів первинної бухгалтерської документації та допущення службової халатності, що привели до відсутності окремих фінансових документів, ОСОБА_2 оголошено догану.

Позивач оскаржила накладення дисциплінарного стягнення в судовому порядку. Вважала, що таке накладене з порушенням строків передбачених ст. 148 КЗпП України, без відібрання у неї пояснень у відповідності до ст. 149 КЗпП України. Крім того, стверджувала, що не допускала порушення трудової дисципліни, а відтак були відсутні підстави для накладення на неї догани.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з положень ст. ст. 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України та норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Судом при цьому встановлено, що при відсутності первинних документів (належно оформлених актів виконаних робіт) за угодами цивільно правового характеру, певним особам безпідставно були виплачені кошти, зокрема: ОСОБА_5 25 червня 2014 року 2750 грн.; ОСОБА_6, 25 липня 2014 року 960 грн.; ОСОБА_7 30 вересня 2014 року 4410 грн. В подальшому зазначені кошти повернуті в касу інституту вищезгаданими особами, як помилково виплачені.

Згідно вимог п. 6, 7 ст. 6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, обов'язок зберігання первинних документів та облікових реєстрів, а також бухгалтерських звітів і балансів оформлення і передачу їх до архіву покладено на головного бухгалтера установи.

Дані порушення трудової дисципліни головним бухгалтером інституту ОСОБА_2 були виявлені комісією створеною розпорядженням в.о. директора інституту ОСОБА_4 від 17 листопада 2014 року. Висновки комісії були складені 21.11.2014 року.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що дисциплінарне стягнення на неї було накладено з порушенням строку передбаченого ст. 148 КЗпП України оскільки дане порушення було виявлене і зафіксоване у висновку комісії 21.11.2014 року, а дисциплінарне стягнення у вигляді догани на апелянта накладено 01.12.2014 року. Твердження апелянта про те, що зазначене порушення було виявлено 13 жовтня 2014 року, коли про таке було заявлено на нараді в керівництва інституту, не заслуговують на увагу, так як в зв'язку з заявою одного із керівництва підрозділу інституту про виявлення порушення і для її перевірки була створена відповідна комісія, яка і виявила порушення яке і стало підставою для накладення дисциплінарного стягнення. А відтак таке було накладено в межах місячного строку передбаченого ст. 148 КЗпП України.

При перевірці повноважною комісією допущеного дисциплінарного проступку у головного бухгалтера інституту ОСОБА_2 було відібрано відповідні пояснення згідно вимог ч. 1 ст. 149 КЗпП України.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: