АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 653/1839/16-ц Головуючий в І інстанції: Венглєвська Н.Б. Номер провадження: 22-ц/791/2182/16 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар -ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Новогригорівської сільської ради Генічеського району про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в процесі паювання і виділення майна із колективного майна спецрадгоспа «Новогригорівський», їй на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 27.03.2013 року було визначено частку в майні підприємства яка склала 1420 гривень. Цього ж числа комісією з розпаювання колективного майна було складено акт приймання - передачі, згідно якого їй було передано напіврозібрані приміщення літніх боксів автопарку, які розташовані в с.Новогригорівка Генічеського району по вул.. Чваніна, 34. Однак в порушення вимог, передбачених Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року № 62, (втратив чинність 24 травня 2013 року) підприємство у майновому сертифікаті не зробило відмітку у про виділення майна в натурі, яка мала бути засвідчена підписом керівника підприємства та скріплена печаткою. Вказаний факт перешкоджає їй в оформленні права власності на це майно його державної реєстрації.

Зазначає, що в подальшому, вказані приміщення були нею добудовані і вона звернулась до Новогригорівської сільської ради Генічеського району із заявою про надання їй в оренду земельної ділянки, яка розташована під належним їй нерухомим майном, але їй було відмовлено, оскільки у неї відсутні правовстановчі документи на вказані приміщення.

Посилаючись на те, що відповідач Новогригорівська сільська рада не визнає її право власності на вказане нерухоме майно, керуючись ст. 392 ЦК України, просила суд визнати за нею право власності на будівлі складів № 1 та № 2, загальною площею 666,4 кв.м., які розташовані в с.Новогригорівка, Генічеського району Херсонської області по вул.. Чваніна, 34.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 02 серпня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив їй в задоволенні позову про визнання права власності на спірне майно, оскільки ніким не встановлена недійсність належного їй майнового сертифікату, як правового документа, який посвідчує її право на частку в колективному майні, а привести майновий сертифікат у відповідність до законодавства вона не має можливості, в звязку з ліквідацією КСАП «Новогригорівське». Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що майно, яке є предметом спору було виділено позивачці в натурі з дотриманням порядку передбаченого діючим законодавством.

Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХО № 000065, виданого Новогригорівською сільською радою 27 березня 2013 року, ОСОБА_5 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСАП «Новогригорівське» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай. Частка майна позивача визначена у розмірі 1420 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі від 27.03.2013 року ОСОБА_5 було передано в рахунок майнового паю на суму 1420 грн. напіврозібране приміщення літніх боксів автопарку.

Як вбачається з пояснень позивача та не заперечується відповідачем, після виділення об'єкту нерухомості ОСОБА_5 добудувала гаражні бокси та виготовила технічну документацію на приміщення складу.

Питання виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» і Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62.

Судом першої інстанції правильно, на підставі наданих сторонами документів встановлено, що доказів на дотримання позивачем в повній мірі вимог зазначеного порядку, як передумови захисту її прав власника майнового паю в судовому порядку, матеріали справи не містять. Доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовують та не містять нових доказів.

Крім того, слід зазначити, що ч.1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову).

Виникнення права власності на об'єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами не передбачено.

Оскільки позивач не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно, та взагалі не зверталась до реєструючи органів, суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позову про визнання права власності на вказане нерухоме майно, з наведених вище підстав.

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що в звязку зі здійсненням позивачкою добудови (реконструкції) переданих їй літніх боксів автопарку, позивачем не доведено, чи існує передане їй майно ( в технічному паспорті виготовленому 22.06.2016 році зазначено «Склад»), чи потребує прийняття майна до експлуатації, чи не є це майно самочинним будівництвом.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

Перевірені колегією доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 серпня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий (підпис) І.В. Вейтас

Судді: (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3