Справа № 526/2131/16-ц
Провадження № 2/526/1088/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Сарівської сільської ради Гадяцького району, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

у жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади Сарівської сільської ради Гадяцького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що у січні 2004 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті матері залишилася спадщина. Позивач не оформив спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін, в звязку з тим, що захворів та перебував на лікуванні, тому звернувся до суду.

В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи.

Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 13 травня 1960 року в с.Сари Гадяцького району, його матірю є ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 25 червня 1985 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, в звязку з чим прізвище ОСОБА_5 змінила на Якимець.

Згідно Державного акту на право власності на землю ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,090 га.

20 січня 2004 року в с.Сари Гадяцького району ОСОБА_3 померла.

Згідно довідки Сарівської сільської ради Гадяцького району на дату смерті, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала одна ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса після померлої ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, проте йому було надано відмову у звязку із пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно довідки ТОВ «КП ЛД Центр здоровя» ОСОБА_1 перебував на обстеженні з 15 липня 2004 року по 21 липня 2004 року з діагнозом: попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим синдромом.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем та його представником не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Крім того з дня відкриття спадщини сплинуло більше 12 років.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України є переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України.

Однак суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з 20.01.2004 року, з моменту відкриття спадщини по липень 2004 року і далі.

Докази, що позивач хворів на певну хворобу чи перебував на тривалому лікуванні, відсутні.

Довідка, видана ТОВ «КП ЛТД Центр здоровя» на яку посилається позивач, як на підтвердження тривалої хвороби, не може бути взята судом до уваги, як підтвердження цих обставин, оскільки в ній зазначено, що ОСОБА_1 в період з 15 по 21 липня 2004 року знаходився на обстеженні у даному закладі. Також період обстеження в лікувальному закладі згідно довідки (з 15.07.2004 по 21.07.2004 р.) не є тривалим, що не перешкоджало позивачу звернутися із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк.

Суд також не приймає до уваги, як доказ, надану довідку, оскільки зазначені в ній дані викликають сумнів щодо достовірності викладених фактів. Згідно витягу з ЄДРПОУ ТОВ «КП ЛТД Центр здоровя» внесено до реєстру 28.09. 2010 року та взято на облік органами статистики, Міндоходів у вересні 2010 року. Тому, яким чином установа, що почала своє існування в 2010 році видала довідку за 2004 рік, залишилось не встановленим, а тому суд критично відноситься до даного документу.

При цьому, суд звертає увагу, що за правилами п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р № 296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позивач мав можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії ним теж не вчинялися.

Отже, перебування на обстеженні у лікувальному закладі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки стан здоровя не позбавляв позивача можливості виділити час, отримати юридичну консультацію, та звернутися із заявою до нотаріуса, в тому числі і шляхом надіслання її поштою.

Суд також зауважує, що ОСОБА_1 звернувся до суду лише у жовтні 2016 року, а до нотаріуса про відкриття спадкової справи у січні 2016 року, тобто більше ніж через 12 років з часу відкриття спадщини при цьому зазначивши поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини хворобу в останні дні визначеного законом строку та перебування на лікуванні. При цьому позивач не вказує, які обєктивні причини після завершення лікування, 12 років заважали йому звернутися з відповідною заявою до нотаріуса. Звернення ОСОБА_1 з позовом про продовження додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини через значний проміжок часу, на думку суду, не відповідає засадам розумності та справедливості.

Оскільки доводи позивача не ґрунтуються на безспірних доказах, що містяться у справі та нормах чинного законодавства, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. 1270,1272 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212, 213, 214, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

- позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади Сарівської сільської ради Гадяцького району, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча: Л. В. Максименко