Справа № 202/1601/16-ц
Провадження №2-з/202/195/2016
УХВАЛА

25 листопада 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_3, про визнання дій протиправними, визнання введення в експлуатацію незаконною, визнання права набуття у власність та відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_3, про визнання дій протиправними, визнання введення в експлуатацію незаконною, визнання права набуття у власність та відшкодування шкоди.

25 листопада 2016 року, через канцелярію суду, позивачем подана заява про забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на будинок №14, що розташований по вулиці Радянській в м.Підгороднє, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що належить на праві власності ОСОБА_2 Заяву мотивує тим, що ціна позову вищезазначеної справи складає 349424,00 грн. та невжиття заходів забезпечення позову зумовить можливість для відповідача, до вирішення справи по суті, відчужити належне їй нерухоме майно, що в свою чергу, ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши дану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником будинку №14, що розташований по вулиці Радянській в м.Підгороднє, Дніпропетровського району, в Дніпропетровської області, станом на 16 листопада 2016 року, є ОСОБА_2

Разом з цим, позивач свою заяву про забезпечення позову ніяким чином не обґрунтував, доказів утруднення або невиконання рішення у разі невжиття таких заходів суду не навів, необхідність забезпечення позову та застосування саме конкретного виду забезпечення позову (накладення арешту на будинок) суду не довів.

Заявник у заяві про забезпечення позову, в порушення вказаних процесуальних норм та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, не надає доказів та обґрунтувань існування реальної загрози щодо неможливості виконання рішення суду, в разі задоволення вимог позовної заяви. Заява про забезпечення позову вмотивована лише припущеннями та побоюваннями щодо невиконання рішення суду в разі задоволення позову. Вимоги заяви не підтверджені належними доказами, що свідчили б про обґрунтованість тверджень заявника.

За таких обставин, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не обґрунтована та є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 151 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Волошин Є.В.