РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О. розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 17.09.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 415. Від шлюбу подружжя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачкою.

Спір про поділ майна відсутній.

Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені у вересні 2012, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, визначити місце проживання дитини, стягнути судові витрати.

Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб.

Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду.

Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення.

Судом встановлено та перевірено доказами, що 17.09.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб,зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 415,після одруження прізвища чоловіка та дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_2,про що надана копія свідоцтва про укладення шлюбу.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,що підтверджується свідоцтвом про народження.

Сторони припинили шлюбні відносини і з цього часу взаємини подружжя не підтримують,спільного господарства не ведуть,взаємних прав та обов*язків не виконують.

На думку суду,шлюб між сторонами не може бути збережений,їх взаємини свідчать про відсутність ознак сім*ї,примирення між ними за такий тривалий час не відбулося.

В позовній заяві позивачка вказала про відсутність намірів поновлювати спільне проживання з відповідачем та не бажає зберігати сім*ю,разом з тим,відповідач заяв про надання сторонам строку на примирення не вчиняв.

Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя і збереження сім*ї неможливе,оскільки збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу.

Конкретні обставини даної справи вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки.

За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та відповідача,порушує особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

Вирішуючи питання про визначення проживання дитини, суд дійшов висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають,оскільки заявлені вимоги лише до ОСОБА_2, до участі у справі Органу опіки та піклування, участь якого є обов*язковою в даній категорії справи позивачкою не залучено.

Як передбачено ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як передбачено ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за різним складом суб*єктів, якщо інше не встановлено законом.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що вимоги позивачки в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, підтверджений документально.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 169, 174, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17.09.2011 року, Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 415 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище «Мосіяш».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1,на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 судовий збір в сумі 551 (п*ятсот п*ятдесят одна) грн.20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особам які не були присутні під час оголошення рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії.

Суддя Ю.А. Галущенко