Справа № 461/9734/15 Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 22-ц/783/3799/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Фейір К.О.,

з участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Львівської обласної ради «Управління капітального будівництва» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Управління капітального будівництва» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Управління капітального будівництва» на користь ОСОБА_2 заборгованість з нарахованої та не виплаченої заробітної плати в розмірі 102572 грн. 04 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в розмірі 41830,25 грн. та 2166 грн. судового збору в користь держави.

Рішення суду оскаржило Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Управління капітального будівництва». В апеляційній скарзі стверджує, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Не погоджується із стягнутою судом сумою нарахованої та не виплаченої заробітної плати, яка зазначена в поданій позивачем довідці від 24.04.2014 року та вважає що в цій довідці допущено помилку і сума у розмірі 39214,18 грн. є надлишковою та безпідставно нарахована позивачу. Зазначає, що суд неправильно застосував положення Порядку обчислення середньої заробітної плати та необґрунтовано стягнув з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 41830,25 грн., не звернувши уваги на те, що довідка про виплати за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, в матеріалах справи відсутня. Вважає, що суд першої інстанції, застосувавши до спірних правовідносин Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», не визначився із характером позовних вимог, та застосував норми, що не підлягали застосуванню. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 щодо заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_2 працював на посаді заступника директора Комунального підприємства Львівської обласної ради «Управління капітального будівництва» і з 02 червня 2014 року звільнений з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. (а.с.16)

Довідкою Комунального підприємства Львівської обласної ради «Управління капітального будівництва» від 11.08.2015 року стверджується, що заборгованість по невиплаченій позивачу по справі зарплаті за період з листопада 2011 року по червень 2013 року складає 102572 грн. 04 коп.(а.с.8)

Згідно з розрахунком заборгованості заборгованість по середньому заробітку за час затримки заробітної плати складає 41830,25 грн.(а.с.67)

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок в строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно з ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачем позивачу не виплачено заробітну плату в розмірі 102572 грн. 04 коп., а відтак відповідно до ст.117 КЗпП України підставною є вимога про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в сумі 41830,25 грн.

Висновок суду відповідає встановленим обставинам та положенням закону.

Посилання в апеляційній скарзі, що в поданій позивачем довідці від 24.04.2014 року допущено помилку і сума у розмірі 39214,18 грн. є надлишковою та безпідставно нарахованою позивачу колегією суддів не приймається до уваги у зв»язку з тим, що факт переплати не підтверджено жодними доказами, а відтак вказане посилання є голослівним.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутня довідка про виплати за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, спростовується даними довідки, поданої позивачем, а також даними довідки, подано відповідачем по справі, в яких зазначено заробітну плату позивача по справі за два місяці, що передували звільненню. (а.с.87)

Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на застосування до спірних правовідносин Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», оскільки позивач не ставив вимогу про стягнення компенсації і оскаржуваним рішенням така вимога не вирішувалась.

Доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом норм матеріального і процесуального права, про неправильність висновків суду, такі не грунтуються на матеріалах справи та спростовуються дослідженими доказами.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Львівської обласної ради «Управління капітального будівництва» відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_4