Провадження № 2-з/756/319/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20 грудня 2016 року

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Белоконна І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Позивачем також подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на все рухоме (в тому числі грошові кошти на будь-яких фінансових установах) та нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (04210, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), яке буде виявлено державним виконавцем на виконання ухвали про забезпечення позову, в межах суми, яку позивач просить стягнути з відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач в будь-який час може вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали подані разом із заявою, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає зважаючи на наступне.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявник просить суд накласти арешт на все майно ОСОБА_2 в межах суми боргу, проте не надає суду жодного підтвердження того, що ОСОБА_2 належать будь-які рахунки та він має у власності будь-яке майно. Заявник не зазначає на яке саме майно необхідно накласти арешт.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у забезпеченні позову в даній справі слід відмовити, оскільки надані суду документи не підтверджують того, що ОСОБА_2 належать будь-які рахунки та він має у власності будь-яке майно, на які ОСОБА_1 просить накласти арешт.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст. 151-154, 197 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: І.В. Белоконна