Справа № 263/2327/16-ц
Провадження № 2/263/979/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Григорьєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 34 у будинку № 12 по вулиці Михайла Грушевського у місті Маріуполі Донецької області.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 09.09.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір дарування ? частини квартири АДРЕСА_1. 10.09.2010 року зазначений договір був зареєстрований в МКП «Маріупольське БТІ». Інша ? частина вказаної квартири належить позивачеві ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 07.10.2003 року. Відповідач зареєстрований у спірній квартирі з 14.11.2001 року за згодою попереднього власника. На дату укладення договору дарування шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 25.06.2010 року, шлюбні стосунки з відповідачем припинені з січня 2010 року, та членом сімї позивач із зазначеного часу він не є. фактично у спірній квартирі ОСОБА_2 не проживає з січня 2011 року, його майна та речей у квартирі немає, зобовязання щодо утримання квартири він не виконує. Позивач вказує, що не має можливості самостійно матеріально утримувати житло, сплачувати комунальні послуги за себе та відповідача. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 34 у будинку № 12 по вулиці Михайла Грушевського у місті Маріуполі Донецької області.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не зперечували проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, повідомлений про розгляд справи у друкованих засобах масової інформації шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр». Про причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутністю не надавав.
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 22.12.2003 року № 2371705 квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (1/2 частка) та ОСОБА_1 (1/2 частка) на підставі договору дарування від 07.10.2003 року.
Відповідно до договору дарування від 09.09.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.
Згідно з рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 25.06.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Відповідно до особового рахунку № 3624, виданого ТОВ «Житло-22», за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6
Відповідно до акту від 04.02.2016 року, складеного працівниками ТОВ «Житло-22» в присутності свідків, ОСОБА_2 зареєстрований, проте не проживає з 2011 року за адресою: АДРЕСА_3.
Крім того, згідно з довідкою ТОВ «Житло-22» від 10.02.2016 року ОСОБА_2 зареєстрований проте не проживає з 2011 року за адресою: АДРЕСА_3.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких підстав ОСОБА_2, залишаючись зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не користуючись нею понад один рік без поважних причин, перешкоджає позивачеві здійснювати своє право власності, а також обтяжує його додатковими витратами, повязаними з оплатою комунальних послуг. У звязку з цим суд вважає, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 321, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 34 у будинку № 12 по вулиці Михайла Грушевського у місті Маріуполі Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуто суддею, яким воно було винесено, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана в перебігу десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Томілін