РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/754/15-ц

Провадження № 2/293/23/2016

22 грудня 2016 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Васильчука С.Ф.

секретаря Тишкевич К.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Черняхові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту належності майна та про набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1К звернувся до суду із позовом та просив ухвалити рішення, яким встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_5, який помер 10.11.2014 року, житлового будинку площею 45,50 кв.м., з яких 16,40 кв.м. жилої, за адресою: вул. Пролітарська №7 в смт. Черняхів Житомирської області, та визнати за ним набуття права власності на 2/3 частини спадкового майна, за адресою: вул. Пролітарська, буд. №7 в смт. Черняхів Житомирської області, в порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 03.07.2015 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримали, просили його задовольнити з викладених в ньому підстав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, та, яка у відповідності до довіреності від 05.12.2014 року, зареєстрованої в реєстрі №189, є представником відповідачки ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений позов не визнала, вважає його безпідставним. Зазначила, що вона являється власником нерухомого майна, яке являється предметом спору, а тому в задоволенні позову просила відмовити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд відмовляє в задоволенні позову із наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 10.11.2014 року в смт. Черняхові помер батько позивача ОСОБА_5 (а.с.7). Після його смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді 2/3 частин житлового будинку №7, загальною площею 45,50 кв.м., з яких 16,40 кв.м. жилої, розташованого по вул. Пролетарській в смт. Черняхові Житомирської області.

До майна ОСОБА_5 Черняхівською державною нотаріальною конторою Житомирської області було відкрито спадкову справу №305/2014 в якій зареєстровано заяву про прийняття спадщини №614 від 19.12.2014 року, яка була подана дочкою спадкодавця ОСОБА_4, відповідачкою по справі, на 1/3 частку житлового будинку №7, розташованого по вул. Пролетарській в смт. Черняхові Житомирської обл., та заяву дружини спадкодавця ОСОБА_6 про відмову від спадщини за №3 від 13.01.2015 року на користь сина ОСОБА_1, позивача по справі. Заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини не надходили.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку №7, розташованого по вул. Пролетарська в смт. Черняхові Житомирської області було відмовлено нотаріусом, оскільки правоустановчий документ на житловий будинок як у спадкодавця при його житті так і в позивача - відсутній (а.с.8).

За життя батько позивача на підставі договору дарування посвідченого Черняхівською державною нотаріальною конторою 10.01.1980 року за реєстром №14 на праві власності володів житловим будинком №7, жилою площею 12,93 кв.м., розташованим по вул. Пролетарській в смт. Черняхові Житомирської області. Станом на 26.08.1986 року даний житловий будинок спадкодавцем був знесений. На підставі рішення виконкому Черняхівської селищної ради народних депутатів від 14.03.1980 року, надано дозвіл на перебудову житлового будинку за вищезазначеною адресою, та дозволу за №9 на індивідуальне житлове будівництво, виданого виконкомом Черняхівської районної Ради народних депутатів від 08.05.1983 року, та було побудовано новий будинок. Право власності на побудований житловий будинок за спадкодавцем ОСОБА_5 не зареєстровано. (а.с.10).

Спірний житловий будинок як встановлено в суді був збудований батьком позивача, яким останній користувався до своєї смерті, без введення житлового будинку в експлуатацію і оформлення правоустановчих документів на житловий будинок , в якому році було закінчене будівництво також не відомо.

В зв'язку з відсутністю правоустановлюючого документу на житловий будинок, який був побудований та належав батькові позивача ОСОБА_5, ОСОБА_1 не має можливості оформити спадщину на цей житловий будинок через нотаріальну контору.

Вказані обставинами сторонами не спростовано.

В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене та встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, пов'язані із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які правові підстави задовольнити позов позивача та встановити факт належності спадкодавцю спірного житлового будинку та визнати за позивачем право власності на 2/3 частки даного житлового будинку з наступних підстав.

Відповідно до ст. 25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи, а тому вирішувати питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у звязку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності, суд не має можливості, оскільки це суперечитиме вимогам чинного законодавства ( ст. 3 ЦПК України, ст. 27-31 ЦПК України).

У випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

В даному випадку позов позивача в частині визнання права власності на 2/3 частки житлового будинку є неналежним способом захисту позивача (спадкоємця), так як право власності на житловий будинок не належало батьку позивача (спадкодавцю). До спадкоємців в даному разі переходить лише право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є лише суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК, тому до спадкоємців переходить лише право забудовника на оформлення зазначеного об'єкта нерухомості.

Визнати право власності за позивачем в даний час неможливо, так як позивач не надав суду, документального підтвердження: про ступінь готовності житлового будинку, чи порушуються цим будівництвом права та законі інтереси суміжних власників будинків і земельних ділянок, в якому році було закінчене будівництво будинку, відповідність зведеної будівлі архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам, наявність акта приймання в експлуатацію або сертифікату відповідності.

За позивачем можливо визнати лише право забудовника, а не право власності на частку спірного бдинку, яке відповідно до ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, не забороненим законом. Право власності вважається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

З огляду на викладене, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а тому в позові позивача про встановлення факту належності спадкодавцю спірного житлового будинку та визнання за ним права власності на 2/3 частки житлового будинку, відмовляє за безпідставністю вимог.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з позивача в дохід держави недоплачений при зверненні до суду судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру, який на момент звернення, а саме: 05.06.2015 року складав 243,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 27-31, 60,61, 174, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 182, 328, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту належності та про набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовити за безпідставністю вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. за такими платіжними реквізитами: р/р - 0604, отримувач - УК у Черняхівському районі (Черняхівський район), 22030101, код ЄДРПОУ отримувача - 37684003; Банк отримувача - УДКСУ в Житомирській області; МФО банку - 811039; Код класифікації доходів бюджету - 22030101 призначення платежу "Судовий збір", Черняхівський районний суд Житомирської області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий- суддя: (підпис) ОСОБА_7

Копія: вірно

Суддя: