Справа № 464/3298/15 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/3355/16 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представника відповідача УКВДЕП ЛМР - Процко Р.Б., представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: Відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова, ОСОБА_8, ТзОВ «Стимул Сихів», ОСОБА_3 про визнання частково недійсним наказу № 2479 - Ж-С від 01 грудня 2009 року та Свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати наказ № 2479-Ж-С від 01 грудня 2009 року, виданий Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради недійсним в частині надання дозволу ОСОБА_7 на оформлення права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_5 до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: Відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова, ОСОБА_8, ТзОВ «Стимул Сихів», ОСОБА_3 про визнання частково недійсним наказу № 2479 - Ж-С від 01 грудня 2009 року та Свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою представник позивача ОСОБА_6 оскаржила таку в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана ухвала суперечить вимогам матеріального та процесуального законодавства. Покликається на приписи ст. 52 КПК України, ст. 169 ЦПК України.

Зазначає, що 29 лютого 2016 року нею було подано суду заяву про відкладення розгляду справи у зв»язку із зайнятістю у кримінальній справі, що розглядалась в Шевченківському районному суді м. Львова. Про розгляд кримінальної справи представника позивача було повідомлено в телефонному режимі прокурором напередодні, а тому не було можливості завчасно повідомити суд про необхідність відкладення розгляду справи. Вважає, що участь в судовому засіданні в кримінальній справі є пріоритетнішою а ніж участь в якості представника у цивільній справі. Позивач ОСОБА_5 є інвалідом першої групи та не пересувається самостійно, відтак, не мала можливості самостійно подати заяву про відкладення розгляду справи.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що залишивши позовну заяву без розгляду, судом першої інстанції порушено право позивача на справедливий суд, передбачений ст. 6 Конвенцією прав людини та основоположних свобод.

Просить ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 29 лютого 2016 року скасувати та направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що в провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: Відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова, ОСОБА_8, ТзОВ «Стимул Сихів», ОСОБА_3 про визнання частково недійсним наказу № 2479 - Ж-С від 01 грудня 2009 року та Свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1.

У зв"язку з повторною неявкою в судове засідання представника позивача без поважних причин, відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовну заяву залишено без розгляду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він суперечить матеріалам справи та нормам процесуального закону.

За приписами ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ.

У відповідності до вимог ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду у випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з"явився в судове засідання і якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 169 ЦПК України передбачені наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі. За змістом вимог ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, яка в такому разі визнається як друга поспіль.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції не врахував, що справа перебувала у провадженні суду з 21 квітня 2015 року, тобто 10 місяців. Справа неодноразово призначалась до розгляду і дійсно, 16 листопада 2015 року, 09 грудня 2015 року та 28 січня 2016 року представник позивача не з»являлась в судові засідання, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними розписками, які знаходяться в матеріалах справи.

Однак, відповідно до довідки від 28 січня 2016 року, складеної секретарем судового засідання Бень І.В., у зв»язку із зайнятістю судді Чорної С.З. в іншому судовому процесі, а саме в розгляді кримінальної справи, розгляд справи, призначеної на 28 січня 2016 року відкладено на 29 лютого 2016 року, учасників судового процесу, в тому числі і представника позивача ОСОБА_6, яка з»явилася в судове засідання, повідомлено про наступний розгляд справи та роз»яснено наслідки неявки в судове засідання ( т.1 а.с. 232 -233). Також з матеріалів справи вбачається, що в судове засідання призначене на 29 лютого 2016 року не з»явилися учасники судового процесу, однак, представник позивача ОСОБА_6 подала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв»язку із її участю в якості захисника в судовому засіданні у кримінальній справі, надала суду підтверджуючі докази ( т.1 а.с. 245 -246).

Таким чином, цю неявку в судове засідання 29 лютого 2016 року не можна вважати другою поспіль, така була застережена заявою представника, однак суд не вмотивував з яких саме підстав вважає неповажною причину неявки в судове засідання представника позивача.

При цьому, суд першої інстанції не з'ясував у позивача та його представника можливості розгляду справи за їх відсутності (у разі неявки - шляхом направлення відповідних листів-роз»ясень) .

Отже, всупереч вимогам ст. 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, в зв'язку з чим ухвалення рішення по суті не здійснюється близько року.

Відповідно до вимог ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів.

Однак, всупереч вищевказаним вимогам ухвалу про продовження розгляду справи у зв'язку з неможливістю її розгляду по суті суд не постановив.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що 29 лютого 2016 року в суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв»язку із повторною неявкою в судове засідання представника позивача без поважних причин, оскільки неявка представника позивача в судове засідання 29 лютого 2016 року була застережена її заявою, де остання просила про відкладення розгляду справи у зв»язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, і неявку в судове засідання у цей день не можна вважати другою поспіль, питання можливості розгляду справи за відсутності позвача чи її представника судом взагалі не з»ясовувалось, ухвала про продовження розгляду справи у зв'язку з неможливістю її розгляду по суті судом не постановлялась.

Згідно п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суд України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених, серед інших і статтею 207 ЦПК України. Закінчення провадження у справі з цих підстав без ухвалення рішення має бути належно вмотивовано в ухвалах, постановлених з цього приводу. Зазначеного суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали не дотримався, не вмотивував з яких саме підстав вважає неповажною причину неявки в судове засідання представника позивача, яку той вказав у своїй заяві, і залишив без розгляду позов, який був предметом розгляду суду близько року, чим порушив право позивача на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд, а відтак і на захист її прав та основоположних свобод.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необгрунтованим висновок суду про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 2 п. 4, 311 ч. 1 п.4, 313, 314 ч. 1 п.2, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 29 лютого 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що в силу вимог ст. 324 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.