№ 336/6196/15-ц
пр. № 2/336/123/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12 травня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» (далі ТОВ «Смарт Фінексперт») звернулось з позовом ОСОБА_2, вказавши, що 03.12.2014 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «ЮГ Кредит» кредитний договір № ЮК-00017330, за яким отримав кредит в сумі 1000 гривень строком до 18.12.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування. У встановлений термін ОСОБА_2 кредитні кошти не повернув, відсотки не сплатив. За договором факторингу від 30.12.2014 року ТОВ «ЮГ Кредит» відступило, а ТОВ «Смарт Фінексперт» набуло право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. По суті вимог позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 8038,90 гривено, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 1000 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 320 гривень, штрафу в сумі 100 гривень, пені в сумі 6125 гривень, інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суму кредиту та відсотків, в розмірі відповідно 467,28 гривень та 26,62 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на зазначених підставах.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку судовою повісткою, направленою за зареєстрованим місцем проживання. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

03.12.2014 року між ТОВ «ЮГ Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого кредитодавець зобовязався передати позичальнику грошові кошти в сумі 1000 гривень, а позичальник зобовязався повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування ним не пізніше 18.12.2014 року.

Пунктами 5.1, 5.2 кредитного договору передбачено застосування пені у разі неповернення кредиту та несплати відсотків в розмірі 2,5% від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення платежу, а також штрафу в сумі 100 гривень у випадку прострочення позичальником сплати процентів більш ніж на 14 календарних днів.

За договором факторингу № 30-12/14-ЮК від 30.12.2014 року ТОВ «ЮГ Кредит» відступило ТОВ «Смарт Фінексперт» права грошових вимог до боржників, що виникли на підставі кредитних договорів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, зокрема, і за договором, укладеним з ОСОБА_2

30.12.2014 року на адресу відповідача ТОВ «Смарт Фінексперт» направлено повідомлення про відступлення ТОВ «ЮГ Кредит» права вимоги за кредитним договором, а 20.07.2015 року вимогу про сплату заборгованості за договором.

З розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 зобовязань з повернення кредиту та сплати відсотків станом на 20.08.2015 року наявна заборгованість, яка складається з суми кредиту у 1000 гривень, відсотків за користування кредитом у 320 гривень, пені за період часу з 19.12.2014 року по 20.08.2015 року в розмірі 6125 гривень, штрафу в сумі 100 гривень, інфляційних втрат, нарахованих з суми кредиту та відсотків в сумі 467,28 гривень за період січня 2015 року по серпень 2015 року, 3% річних, нарахованих на суму кредиту та відсотків, в сумі 26,62 гривень.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею).

Враховуючи, що відповідач у передбачений договором строк не повернув кредит на не сплатив відсотки за користування кредитом, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за сумою кредиту, відсотків, пені та штрафу.

При вирішенні вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд виходить з наступного.

Як вказує ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді застосування індексу інфляції та відсотків річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання і може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки.

За таких обставин, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача також інфляційних втрат, нарахованих на суму кредиту та відсотків за договором, а також 3% річних, нарахованих на суму кредиту.

Водночас, суд не вбачає підстав для стягнення 3% річних, які нараховані на суму відсотків за користування кредитом, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства, а також розясненням Верховного Суду України, викладеним в Аналізі практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, відповідно до яких, суди мають керуватися тим, що три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов'язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» 8032,43 гривні (вісім тисяч тридцять дві гривні 43 коп.) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ЮК-00017330 від 03.12.2014 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» судовий збір в сумі 243,36 гривень (двісті сорок три гривні 36 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк