Справа № 128/4412/14-ц
УХВАЛА

22 листопада 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Бондаренко О.І., при секретарі Нагірняк Т.А., розглянувши заяву відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області було винесено заочне рішення, яким було задоволено позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок №0113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) заборгованість станом на 22.08.2014 року за кредитними договорами:

- за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 березня 2007 року в розмірі 84 704 доларів США (вісімдесят чотири тисячі сімсот чотири долара США 40 центи), з яких: 78 788,88 доларів США - кредитна заборгованість; 5 915,52 доларів США - заборгованість по процентам; пеня за прострочення термінів оплати: 8 776,38 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 3 765,22 грн. - пеня за прострочення сплати процентів;

- за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 березня 2007 року в розмірі 38 219 доларів США (тридцять вісім тисяч двісті дев'ятнадцять доларів США 93 центів), з яких: 38 219,93 доларів США - кредитна заборгованість; пеня за прострочення термінів оплати: 7 259,24 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 1 018,47 грн. - пеня за прострочення сплати процентів;

- за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 березня 2007 року в розмірі 31 171 доларів США (тридцять одна тисяча сто сімдесят один долар США 34 центів), з яких: 31 171,34 доларів США - кредитна заборгованість; пеня за прострочення термінів оплати: 6 839,22 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 386,83 грн. - пеня за прострочення сплати процентів;

- за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 березня 2007 року в розмірі 27 876 доларів США (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят шість доларів США 63 центів), з яких: 27 876,63 доларів США - кредитна заборгованість; пеня за прострочення термінів оплати: 6134,94 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 425,64 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Стягнуто рівних частках з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про перегляд заочного рішення та просили суд скасувати заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.08.2016 року, а справу призначити до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що вони не були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а суд ухваливши заочне рішення про стягнення заборгованості, вирішив питання про права та обовязки без їх участі та відома, тому було порушено принцип змагальності та їх право на подання доводів та заперечень проти позову.

Крім того, зазначають, що згідно розрахунків, наданих позивачем, Банком неодноразово піднято відсоткову ставку в два рази, а саме до 25,60 % без будь якого повідомлення про це як поручителя так і позичальника.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 15) про припинення його дії після припинення зобов'язань забезпечених порукою не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. За таких обставин у банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, після спливу 6 місяців після наявної заборгованості. Вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «пред'явлення вимоги» та «пред'явлення позову», як умови чинності поруки. Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку ( стаття 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

За таких обставин відповідачі вважають, що заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.08.2016 року у справі №128/4412/14-ц, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не в повній мірі досліджені матеріали справи, що в свою чергу потягло ухвалення судом неправомірного рішення.

В судове засідання представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 не зявилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення розглянути в її відсутність та задоволити її. Просить судове засідання провести без фіксування технічними засобами.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_4 надав суду заяву, згідно якої проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечує, рішення суду просить залишити в силі, на технічній фіксації судового засідання не наполягає.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що судове засідання можливо провести без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи №128/4412/14-ц, суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування заочного рішення з наступних підстав.

Враховуючи зазначені та надані відповідачами докази, як поважність причини неявки їх в судове засідання 02.08.2016 року, обставини в заперечення позовних вимог позивача, які мають істотне значення для вірного вирішення справи, а також ряд і інших обставин, які можливо та слід зясувати за участю всіх сторін наявного спору, є доцільним переглянути дане рішення в загальному порядку, скасувавши заочне рішення.

Керуючись ст. ст. 228 - 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скасувати заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.08.2016 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договорами про надання споживчих кредитів, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та призначити справу до розгляду в судовому засіданні у загальному порядку на 04.01.2017 року на 11 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: