РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/17940/15-ц

пр. № 2/759/1222/16

04 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко В.В.

при секретарі Павлишиній А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок злочину

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 22 квітня 2005 року між нею та ТОВ БК «БудІнвестХолдінг» було укладено Договір № НП(1)-Д/8 інвестування будівництва, відповідно до якого інвестор інвестує кошти у будівництво квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,88 кв.м., загальною вартістю 188256,00 грн., а ТОВ БК «Буд Інвест Холдінг» після закінчення будівництва у третьому кварталі 2006 року передає інвестору зазначену квартиру.

Відповідно до Довідки № Д 8-1/пд від 29 квітня 2005 року, виданої ТОВ БК «БудІнвестХолдінг», станом на 29 квітня 2005 року нею повністю внесені кошти на будівництво однокімнатної квартири з південної сторони корпусу Д на 8 поверсі в будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року, який ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року, залишено без змін, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 20 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 000 грн. 00 коп., з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки.

Її цивільний позов було залишено без розгляду та роз'яснено, що вона має право звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства.

Вищевказаним вироком суду становлено, що їй як потерпілій заподіяно матеріальну шкоду діями відповідача по справі, який вчинив злочин, внаслідок якого ОСОБА_2 незаконно заволодів її грошовими коштами у розмірі 188256,00 грн.

Крім того, їй була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що майже 10 років вона зі своєю сім'єю чекає на квартиру, не може користуватись та повернути собі грошові кошти, надані відповідачу по справі на будівництво квартири.

На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заподіяну матеріальну шкоду, завдану внаслідок злочину в розмірі 216494,00 грн. з врахуванням неусткойки у розмірі 15% згідно п. 3.2 Договору № НП(1)-Д/14 та моральну шкоду в розмірі 120000 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, з урахуванням раніше наданих в судовому засіданні пояснень відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперчень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

В ході судового розгляду встановлено, що дійсно 22.04.2005 року між ТОВ БК «БудІнвестХолдінг» в особі директора Дрофи Анатолія Миколайовича та ОСОБА_1 було укладено Договір № НП (1)-Д/8 інвестування будівництва, відповідно до якого позивачка як інвестор інвестує кошти у будівництво квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,88 кв.м., загальною вартістю 188256,00 грн., а ТОВ БК «БудІнвестХолдінг» після закінчення будівництва у третьому кварталі 2006 року передає інвестору зазначену квартиру (а.с.13).

Як вбачається з Довідки ТОВ БК «БудІнвестХолдінг» № Д 8-1/пд від 29 квітня 2005 року, станом на 29 квітня 2005 року позивачкою як інвестором повністю внесені кошти на будівництво однокімнатної на 8 поверсі в будинку за адресою: АДРЕСА_1. Сума інвестиційного внеску сплачена у повному обсязі і становить 188256 грн. (а.с.14).

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 20 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 000 грн. 00 коп., з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки. Цивільний позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду та роз'яснено, що вона має право звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства (а.с.15-49).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року, апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, засудженого ОСОБА_2, захисника ОСОБА_8 - залишено без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року щодо ОСОБА_2 - залишено без змін (а.с.5-12).

Вищевказаним вироком суду встановлено, що позивачці як потерпілій заподіяно матеріальну шкоду діями відповідача по справі, який вчинив злочин, внаслідок якого ОСОБА_2 незаконно заволодів її грошовими коштами у розмірі 188256 грн.

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Виходячи зі змісту статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

В ході судового розгляду достовірно встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року, залишеного без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.3641 КК України, призначено останньому відповідне покарання, цивільний позов, зокрема ОСОБА_6- залишено без розгляду та роз'яснено про можливість пред'явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3.1 Договору № НП (1)-Д/8 інвестування будівництва, при невиконання умов договору п. 2.5., 2.6 фірма повертає інвестору фактично внесену ним суму та неустойку у розмірі 15 % від внесеної суми.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на її користь заподіяної матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину в розмірі 216494,00 грн., виходячи з аргументації її розрахунку, є обгрунтованими та такими, що заявлені виходячи з норм діючого законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивачки в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов до наступного.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1. у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2. у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3. у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна; 4. у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Виходячи з роз'яснень постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, вислухавши доводи представника позивачки, проаналізувавши вимоги діючого законодавства України та відповідні роз'яснення щодо судової практики в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, виходячи з принципів справедливості та розумності, враховуючи, що позивачка, виконавши належним чином умови Договору інвестування квартири, дійсно на протязі тривалого часу чекала зі своєю сім'єю на квартиру, не могла повернути сплачені нею грошові кошти, що приносило їй душевні страждання та переживання, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки грошові кошти в розмірі 120000 грн.

Також, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3364,94 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.3, 11, 15, 22, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 61, 208-209, 212-215, 224-227, 292-294 ЦПК України, cуд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Коростишева Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4, - завдану матеріальну шкоду в розмірі 216494, грн. та моральну шкоду в розмірі 120000,00 грн., а всього стягнути 336494 ( триста тридцять шість тисяч чотириста девяносто чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Коростишева Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в розмірі 3364,94 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: В.В. Макаренко