Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3802/13-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 57 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Косигіної Л.М., Худякова А.М.

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Полісьбуд» про захист прав споживача, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 15 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим згодом позовом до ТОВ «Полісьбуд» про захист прав споживача. В обґрунтування позову зазначала, що є власником квартири АДРЕСА_1. Між нею та відповідачем було укладено договір про надання комунальних послуг, відповідно до якого підприємство повинно надавати послуги за затвердженими рішенням органу місцевого самоврядування тарифами і структурою та періодичністю виконання робіт. Вона умови договору виконує, щомісяця оплачує послуги, однак, відповідач безпідставно нарахував їй заборгованість за період до укладення договору, не надає окремі види послуг, чим порушує її права споживача і спричиняє моральні страждання. Враховуючи вищевикладене та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила визнати незаконними накази відповідача за № 32 від 01.12.2008 року та за № 110 від 01.12.2009 року; визнати незаконним нарахування відповідачем їй заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 2 121 грн. 36 коп. за період з 01 січня 2008 року по 31 жовтня 2011 року та в сумі 275 грн. 38 коп. за період серпня-вересня 2013 року; визнати незаконними записи в особовому рахунку № НОМЕР_1 «Полісьбуд» на її ім'я про існування заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 2 121 грн. 36 коп. за період з 01 січня 2008 року по 31 жовтня 2011 року та в сумі 275 грн. 38 коп. за період серпня-вересня 2013 року; визнати незаконним нарахування відповідачем їй заборгованості за технічне обслуговування систем ППА і димовидалення в сумі 234 грн. 50 коп. за період з 01 серпня 2012 року по 30 вересня 2013 року (16,75*14 місяців); визнати незаконними записи в особовому рахунку № НОМЕР_1 «Полісьбуд» на її ім'я про існування заборгованості за житлово-комунальні послуги (технічне обслуговування систем ППА і димовидалення) в сумі 234 грн. 50 коп. за період з 01 серпня 2012 року по 30 вересня 2013 року; встановити факт ненадання їй ТОВ «Полісьбуд» житлово-комунальних послуг на суму 1 800 грн. 49 коп., зокрема: - за прибирання прибудинкової території за період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; - за прибирання сходових клітин за період з 01.05.2012 року по 31.05.2012 року; - за період з 20.08.2012 року по 02.09.2012 року, за період з 06.03.2013 року по 25.03.2013 року; - за технічне обслуговування ліфтів за період з 18.06.2013 року по 01.08.2013 року; - за енергопостачання ліфтів за період з 18.06.2013 року по 01.08.2013 року; - за освітлення місць загального користування за період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; - за обслуговування димовентиляційних каналів за період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; - за поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення і зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження за період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; за підготовку житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; визнати незаконним нарахування ТОВ «Полісьбуд» оплати за неотримані комунальні послуги на суму 1 800 грн. 49 коп., зокрема: - за прибирання прибудинкової території за період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; - за прибирання сходових клітин за період з 01.05.2012 року по 31.05.2012 року; - за період з 20.08.2012 року по 02.09.2012 року, за період з 06.03.2013 року по 25.03.2013 року; - за технічне обслуговування ліфтів за період з 18.06.2013 року по 01.08.2013 року; - за енергопостачання ліфтів за період з 18.06.2013 року по 01.08.2013 року; - за освітлення місць загального користування за період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; - за обслуговування димовентиляційних каналів за період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; - за поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення і зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження за період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; за підготовку житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період з 01.06.2010 року по 01.08.2013 року; за технічне обслуговування систем ППА і димовидалення за період з 01.08.2012 року по 01.08.2013 року; стягнути з відповідача на користь позивачки безпідставно отримані кошти в сумі 1 800 грн. 49 коп. за ненадані житлово-комунальні послуги; зобов'язати відповідача укласти договір на технічне обслуговування системи протидимного захисту житлового будинку № 48-б по вул. Корольова у м. Житомирі; зобов'язати відповідача відремонтувати світлові покажчики «Вихід» на усіх поверхах житлового будинку № 48-б по вул. Корольова в м. Житомирі та привести їх у відповідний працездатний стан; зобов'язати відповідача обладнати в житловому будинку № 48-б по вул. Корольова в м. Житомирі двері, що входять до не задимлених сходових клітин, пристроями для самозачинення та ущільнення в притворах; зобов'язати відповідача відремонтувати та привести у працездатний стан систему оповіщення та евакуації людей про пожежу в житловому будинку по вул. Корольова, 48-б в м. Житомирі; зобов'язати відповідача пофарбувати стіни в підїзді та на сходових клітинах, відремонтувати ручки на дверях сходових клітин та коридорах спільного користування; відремонтувати, електровимикачі, освітлювальні прилади під'їзду та підлогу в коридорах спільного користування вказаного житлового будинку по вул. Корольова, 48-б в м. Житомирі; зобов'язати відповідача надати позивачці письмову інформацію щодо укладених відповідачем з третіми особами договорів про надання житлово-комунальних послуг та їх вартість, документи про сплату цих послуг за період з 2008 по 01 липня 2013 року; зобов'язати відповідача встановити на житловому будинку 48-б по вул. Корольова в м. Житомирі захисне заземлення будинку від грози протягом одного місяця з дня вступу рішення в законну силу; зобов'язати відповідача отримати дозвіл на експлуатацію ліфта в житловому будинку 48-б по вул. Корольова в м. Житомирі протягом десяти днів з дня вступу рішення в законну силу; зобов'язати відповідача призначити посадову особу відповідальну за організацію експлуатації ліфта в житловому будинку 48-б по вул. Корольова в м. Житомирі протягом трьох днів з дня вступу рішення суду в законну силу; зобов'язати відповідача провести технічний огляд та електровимірювальні роботи на ліфті в житловому будинку 48-б по вул. Корольова в м. Житомирі протягом десяти днів з дня вступу рішення в законну силу; зобов'язати відповідача надати довідку з реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області з вказаною інформацією про те, коли до основних видів діяльності ТОВ «Полісьбуд» було внесено КВЕД 81.10 «Комплексне обслуговування об'єктів», що уможливило б надання цим підприємством житлово-комунальних послуг з обслуговування багатоквартирного житлового будинку на законних підставах; стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 15 листопада 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 особисто в 14 год. 09 хв. 20.12.2016 року подала до канцелярії апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи за станом здоров'я, до якої не долучила медичні документи, тому колегія суддів визнає її неявку до суду неповажною та розглядає справу у її відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_1 належить на праві власності з 28 листопада 2008 року квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення виконкому Житомирської міської Ради від 13 листопада 2008 року № 828 експлуатаційне обслуговування вказаного будинку здійснює ТОВ «Полісьбуд».

Наказом №32 від 01.12.2008 року ТОВ №Полісьбуд№ встановило тарифи за надані послуги з обслуговування даного будинку у розмірі 1 грн. 44 коп. за 1 кв.м. загальної площі та затвердило перелік послуг та тарифів на послуги.

Наказом №110 від 01.12.2009 року встановлено, що тариф за надані послуги з 01.12.2009 року складає 1 грн. 64 коп. за 1 кв.м. загальної площі.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 349 від 13.05.2010 року погоджено тарифи на послуги ТОВ «Полісьбуд» з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

При цьому відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було заявлено про застосування позовної давності.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивачкою пропущено строк позовної давності щодо вимог про визнання незаконними наказі ТОВ «Полісьбуд» № 32 від 01.12.2008 року та № 110 від 01.12.2009 року, оскільки ОСОБА_1 звернулася з даним позовом у квітні 2013 року, а накази були видані у 2008 році та 2009 році, тобто позивачкою пропущено трирічний термін.

01 червня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Полісьбуд» укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Статтями 20,21 ОСОБА_2 України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та ТОВ «Полісьбуд» до 01 червня 2010 року не звільняє позивача від їх оплати за фактично спожиті відповідачем житлово-комунальні послуги за спірний період, оскільки крім договору, оплата спожитих комунальних послуг передбачена законом.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Разом з тим, п.5.1.7 договору про інвестування в будівництво житла № 23 від 19.12.2006 року, передбачено, що ОСОБА_1, як інвестор зобов'язана оплачувати всі комунальні послуги та експлуатаційні витрати, пов'язані з технічним обслуговуванням, ремонтом і експлуатацією об'єкта, пропорційно до площі своєї квартири в будинку з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі квартири.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Суд першої інстанції підставно не прийняв до уваги посилання позивача на неправомірність встановлення ТОВ «Полісьбуд», як балансоутримувачем, тарифів за надані послуги з обслуговування будинку по вул. Корольова, 48-б в м. Житомирі до їх затвердження відповідним рішенням Житомирської міської ради, оскільки чинне законодавство не містить норми прямої дії, які б зобов'язували приватні структури, якою є відповідач ТОВ «Полісьбуд», погоджувати відповідні тарифи з органами місцевого самоврядування.

Крім цього, питання наявності заборгованості за надані послуги та їх стягнення з позивача було предметом розгляду у цивільній справі № 296/1864/13-ц за позовом ТОВ «Полісьбуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 02.07.2015 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Полісьбуд» 2 000 грн. 42 коп. заборгованості за надані послуги за період з 01.01.2008 року по 31.10.2011 року. Вказані обставини відповідно до статті 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов до висновку про безпідставність вимог позивача про визнання незаконними нарахування відповідачем заборгованості за період з січня 2008 року по 31 жовтня 2011 року, визнання незаконними записів в особовому рахунку про наявність такої заборгованості.

В обґрунтування вимог про визнання незаконним нарахування позивачем заборгованості за технічне обслуговування системи ППА і димовідведення, встановлення факту ненадання послуг з прибирання прибудинкової території, сходинкових клітин, технічне обслуговування ліфтів та ін., позивачкою надано суду акти-претензії від 17.09.2012 року, від 18.10.2012 року, від 19.12.2012 року, від 05.01.2013 року, від 31.01.2013 року, від 06.03.2013 року.

Відповідно до ст.18 ОСОБА_2 України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Як вбачається із зазначених актів претензій представник відповідача не був присутній при їх складанні, при цьому позивачем не надано суду доказів про належний виклик представника відповідача для складання акту претензії та його неявки, в зв'язку з чим зазначені акти не можуть бути прийняті судом як допустимі докази, оскільки здобуті з порушенням встановленого законом порядку.

Також, судом не може бути прийнятий до уваги акт-претензія від 15 липня 2013 року (т.3 а.с.124), оскільки вказаний акт не містить строки, види та показники порушень, як це вимагається в статті 18 вищевказаного ОСОБА_2.

Натомість, відповідачем надані докази виконання взятих на себе зобов'язань по обслуговуванню вказаного будинку та надання комунальних послуг, що підтверджується актами, договорами, видатковими накладними, нарядами та ін. (т.1 а.с.126-164, 173-268, т.2 а.с.52-110, т.3 а.с.60-97).

Враховуючи те, що ТОВ «Полісьбуд» з 01.10.2013 року перестало обслуговувати спріний житловий будинок, тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні вимог про зобов'язання відповідача вчиняти дії по ремонту будинку, обслуговування ліфта, тощо.

Правильним є рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію ОСОБА_2 України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про відщкодування моральної шкоди ОСОБА_1 посилалася на Закон України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

ОСОБА_2 України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачають право споживачів житлово-комунальних послуг на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень статей 4, 22 ОСОБА_2 України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Саме така правова позиція викладена в постановиі Верховного суду України №641/5430/15-ц від 09 листопада 2016 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

На підставі викладеного суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні вимог позивача про встановлення факту ненадання послуг, визнання незаконним нарахувань за період до 2013 року, стягнення безпідставно отриманих коштів, зобов'язання відповідача усунути недоліки та укласти договори, а також про відшкодування моральної шкоди, оскільки дана вимога є похідної від вищевказаних.

При встановлені даних фактів судом першої інстанції не було порушено норми процесуального права, а при ухваленні рішення правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді