Справа № 2-6139/16
У Х В А Л А

22 листопада 2016 року суддя Солом′янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8, Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про виділ частини будинку в натурі, -

в с т а н о в и в :

Позивач подав до суду заяву, яка не відповідала вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2016 року позовна заява була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних судом недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України, якою передбачено, що строк для усунення вказаних судом недоліків не може перевищити п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Крім того, позивачу було роз'яснено, що в разі невиконання вимог суду, позовна заява буде визнана неподаною і повернута йому.

Так, в ухвалі суду про залишення позову без руху судом, зокрема, вказувалося про те, що у позовній заяві не викладено обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, зокрема, чи зареєстровано право власності на будинок, приміщення в якому просить виділити йому позивач, якщо так, то за ким, хто користується зазначеними приміщеннями, на яких підставах, з яких приміщень складається будинок, яка частка будинку належить позивачу на праві власності, яки прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб торкається поданий позивачем позов.

Позивачу потрібно було зазначити у позовній заяві докази, якими підтверджувалися б викладені ним обставини.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Окрім того, відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року суд перед відкриттям провадження у справі, згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви, містили відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Сума зазначеного у квитанції від 06 жовтня 2016 року як сплаченого позивачем судового збору - 551,21 грн. не була зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Тому позивачу потрібно надати суду належний документ про оплату судового збору у розмірі 551,20 грн., відомості про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивач отримав копію ухвали 03 листопада 2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Особи, які беруть участь у справі, як визначено ч.3 ст. 27 ЦПК України, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки на час вирішення питання про відкриття провадження у справі позивач не усунув зазначені в ухвалі суду про залишення позову без руху недоліки у встановлений судом строк, то позовну заяву слід повернути позивачу.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8, Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про виділ частини будинку в натурі - повернути позивачеві.

Роз′яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн