АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/2680/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Белоконна І.В.
Доповідач: Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Барановської Л.В.

суддів: Панченка М.М., Побірченко Т.І.

при секретарі: Сірик Л.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2015 року у справі за поданням державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року головний державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Ткачова К.В. звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 з метою проведення перевірки майнового стану, опису та арешту майна боржника для проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішень.

Зазначала, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області від 12.07.2011р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу у сумі 322 894,02 грн. та виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м.Києва від 12.06.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 1 474 081,49 грн. Також посилалась не те, що боржником вимоги за виконавчим листом добровільно не виконуються, боржник ухиляється від надання доступу до квартири, на неодноразові виклики державного виконавця боржник ОСОБА_1 до виконавчої служби не з»являється. Тому державний виконавець просив задовольнити подання та надати дозвіл на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану та опису й арешту нерухомого майна боржника для подальшої реалізації в порядку примусового виконання рішення суду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2015 року подання ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві задоволено. (а.с.47-48).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, посилаючись на її необґрунтованість, порушення вимог цивільно-процесуального закону.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06.12.2015 року Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві Ткачова К.В. звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, а саме ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 39791798 з примусового виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області № 2-3402 від 12.07.2011р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу у сумі 322 894,02 грн. та виконавче провадження № 48734729 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва № 2/756/2677/15 від 12.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 1 474 081,49 грн.

Посилаючись на те, що боржником вимоги за виконавчим листом добровільно не виконуються, боржник ухиляється від надання доступу до квартири, на неодноразові виклики державного виконавця боржник ОСОБА_1 до виконавчої служби не з'являється, а тому, державний виконавець просив подання задовольнити та надати дозвіл на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника за адресою: АДРЕСА_1, з метою перевірки майнового стану та опису й арешту нерухомого майна боржника для подальшої реалізації в порядку примусового виконання рішення суду.

Задовольняючи подання ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, суд першої інстанції виходив з того, що в добровільному порядку до житла ОСОБА_1 потрапити неможливо та те, що боржник умисно ухиляється від виконання обов'язків, які зазначені у виконавчому листі.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду та вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для його скасування не вбачається.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України передбачене, що суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що згідно виклику державного виконавця від 22.10.2015 року боржник ОСОБА_1 до державного виконавця не з'явилася та доступу до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 надано не було.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ці обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції, який дав належну їм оцінку та з оцінкою якого колегія суддів погоджується.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.312 ЦПК апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді