АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/430/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ПатрикГ.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Моторне (транспортне) страхове бюро України на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.11.2015 позовну заяву МТСБУ визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про неналежну сплату позивачем судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що позивачем, у визначений судом строк, не було усунуто виявлених недоліків позовної заяви.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2015 до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява МТСБУ до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Оболонського районного суду М.Києва від 28.10.2015 позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме позивачем додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору в яких не зазначено, що даний платіж зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом надано п'ятиденний термін, з дня отримання ухвали, для усунення виявлених недоліків.

Копія ухвали про залишення позову без руху була направлена на адресу позивача та отримана останнім 12.11.2015 (а.с. 6, 7).

На виконання ухвали позивачем, 20.11.2015 направлено до суду заяву з поясненнями щодо порядку сплати судового збору, яка одержана судом 23.11.2015 (а.с. 10, 11).

Оскаржуваною ухвалою суду від 18.11.2015 позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з тим, що позивачем не дотримано порядку сплати судового збору, зокрема в квитанції про сплату судового збору не зазначено, що даний платіж зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 5 ст. 119 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 постанови № 10 від 25.09.2015, роз'яснив, що оскільки законодавством не встановлено повного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції у разі виникнення сумнівів щодо сплати стороною судового збору, не позбавлений процесуальної можливості одержати інформацію про надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи те, що позивачем надано до суду документ про сплату судового збору, суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для залишення позову без руху з підстав не зазначення в квитанції про те, що кошти зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції передчасно вирішив питання про повернення позовної заяви позивачу, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, а саме скасування оскаржуваної ухвали з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Моторне (транспортне) страхове бюро України - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року про повернення позовної заяви - скасувати, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва