Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструка С.В., Буцяка З.І.

секретар судового засідання: Коробчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу першого заступника прокурора Рівненської області на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької районної ради Володимирецького району Рівненської області, третя особа Реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області про визнання аукціону купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухомий об'єкт,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 до Володимирецької районної ради Володимирецького району Рівненської області, третя особа Реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області про визнання аукціону купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухомий об'єкт задоволено.

Визнано дійсним аукціон (протокол №01-СП) купівлі-продажу проведений УТБ «Україна-Захід» 30 грудня 2013 року згідно якого ОСОБА_1 придбав частину складського приміщення, за адресою АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину складського приміщення вартістю 52 500,00 грн. загальною площею 608,90 кв. м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі перший заступник прокурора Рівненської області вказує на його незаконність, оскільки рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права .

Зазначає, що суд першої інстанції дійшовши до висновку, що укладання договору купівлі-продажу не відбулося не з вини позивача, а сторонами виконано всі вимоги аукціону купівлі-продажу згідно протоколу №01-СП від 30 грудня 2013 року, не навів достатніх доказів, які свідчать про ухилення сторін від укладання та нотаріального посвідчення такого договору, а в матеріалах справи такі докази відсутні. Крім того, вказує, що правила ст. 220 ЦК України щодо можливості визнання договору купівлі-продажу дійсним не поширюються на договори купівлі-продажу предметом яких є нерухоме майно, оскільки такі правочини підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У зв'язку з тим що договір купівлі-продажу не укладався, тому вважає, що перехід права власності на вказане приміщення до позивача не відбулося.

Просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позову та здійснити поворот виконання рішення суду першої інстанції шляхом скасування реєстрації права власності на спірне майно.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання аукціону дійсним, суд першої інстанції виходив із доведеності вимог позивача, при цьому керувався ч. 2 ст. 220 ЦК України, якою передбачена можливість визнання судом договору дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове його виконання, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками, оскільки суд першої інстанції дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу проведення аукціону №01-СП від 30 грудня 2013 року проведеного УТБ «Україна-Захід» позивач став переможцем торгів щодо продажу складського приміщення площею 608,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебувало у комунальній власності територіальної громади Володимирецького району в особі Воломирецького районної ради Рівненської області.

30.12.2013 року ОСОБА_1 сплатив продавцю за придбане майно 52 500 грн., а 02.09.2014 року даний об'єкт переданий позивачу за актом приймання-передачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

У ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 ЦК України).

Згідно з ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України «Про приватизацію державного майна» (далі - Закон) відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідним актом цивільного законодавства, що регламентує процедуру укладення договорів на аукціонах з продажу майна, є Порядок відчуження об'єктів державної власності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №803 від 06.06.2007 року з послідуючими змінами (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 33,45,46 Порядку під час аукціону ведеться протокол, до якого заносяться початкова вартість продажу об'єкта, пропозиції учасників аукціону, відомості про учасників аукціону, результат торгів (ціна продажу, відомості про фізичну або юридичну особу, що одержала право на придбання об'єкта).

Протокол підписується ліцитатором та переможцем аукціону (його представником).

Організатор аукціону надсилає протягом трьох робочих днів після проведення аукціону протокол суб'єкту господарювання, на балансі якого перебуває майно. Суб'єкт господарювання протягом 10 робочих днів з дати надходження протоколу затверджує його, в разі порушення порядку проведення аукціону надсилає обґрунтовану відмову в такому затвердженні. Копії затвердженого протоколу чи рішення про відмову в його затвердженні подаються переможцю та організаторові аукціону.

Протокол аукціону з продажу нерухомого майна затверджується суб'єктом господарювання за умови його додаткового погодження з державним органом приватизації за місцезнаходженням суб'єкта господарювання. Погодження протоколу здійснюється шляхом засвідчення підписом керівника державного органу приватизації (уповноваженої на це особи) та скріплення печаткою.

Протокол, затверджений та погоджений відповідно до вимог пункту 33 цього Порядку, є підставою для укладення протягом 30 календарних днів з дати його затвердження договору купівлі-продажу між переможцем аукціону та суб'єктом господарювання.

Договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів до банківської установи як оплати за придбане майно.

Із протоколу №01-СП проведення аукціону від 30 грудня 2013 року вбачається, що він не був затверджений суб'єктом господарювання і строк для укладення договору купівлі-продажу за даним протоколом встановлюється в 20-ть банківських днів з моменту повної сплати переможцем торгів ціни лоту.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу між сторонами у визначений строк не укладався.

Згідно п.34 Порядку аукціон вважається таким, що не відбувся, у разі: коли договір купівлі-продажу не було укладено протягом 30 календарних днів з дати затвердження протоколу аукціону.

Отже, висновок суду щодо погодження сторонами всіх істотних умов договору, тексту якого у суду не було, є безпідставним.

За змістом ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 13, 14 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Крім того, стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З вищезазначених правових норм убачається, що чинним законодавством передбачено порядок звернення до суду виключно у разі невизнання або оспорювання певних прав та інтересів, тобто у разі існування фактичного спору, однак з матеріалів справи не вбачається існування спору між сторонами.

У зв'язку з наведеним, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, ст..ст.220,392,650,655-657 ЦК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Рівненської області задовольнити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Володимирецької районної ради Володимирецького району Рівненської області, третя особа Реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області про визнання аукціону купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухомий об'єкт відмовити.

Допустити поворот виконання рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року шляхом скасування реєстрації за ОСОБА_1 права власності на складське приміщення загальною площею 608,90 кв. м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 577,50 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді: