АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6331/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/789/1210/16 Доповідач - Жолудько Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

при секретарі Романюк Х.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в твердій грошовій сумі 650 грн. на кожну дитину, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13.06.2016року.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 460 грн. на кожну дитину.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що на його утриманні перебувають непрацездатні та хворі батьки, які разом з ним проживають в АДРЕСА_1. Наголошує на тому, що батько переніс інфаркт та потребує догляду і лікування. Вказує на те, що на даний час його матеріальний стан є вкрай скрутним, оскільки він є безробітним, шукає роботу та отримує щомісячну допомогу в розмірі 544 грн., інших додаткових доходів у нього немає. Зазначає, що позивачка має постійний дохід, оскільки здає в оренду квартиру, в якій вони разом проживали та спільними коштами зробили ремонт.

У судове засідання сторони повторно не з'явились. Про день, час і місце його повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 лютого 2016 року (а.с. 7).

Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син- ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвами про їх народження НОМЕР_1 від 01.10.2003 року та НОМЕР_2 від 07.12.2005 року (а.с. 5, 9).

ОСОБА_2 проживає разом з дітьми за адресою по АДРЕСА_2, що стверджується довідкою № 69 від 29.02.2016 року, виданою ПП "Вікторія-1" (а.с. 8).

Відповідно до довідки № 2235 від 09.08.2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний в Тернопільському МРЦЗ з 19.07.2016 року (а.с. 13).

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, щовідповідач систематично не бере участі в утриманні дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, може виконувати свої обов'язки по утриманню сина та дочки. Суд уважає, що в даному випадку мають місце порушення прав неповнолітніх дітей, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає рішення суду обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 180, ч.3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ст. 182 СК України).

За змістом ст. 184, ч. 1 СК України розмір аліментів у твердій грошові сумі визначається у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з наведених норм закону й установлених обставин, суд у межах позовних вимог обґрунтовано визначив розмір аліментів на двох дітей в твердій грошовій сумі по 650 грн. на кожну дитину щомісячно.

Колегія не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про неврахування судом його майнового стану при визначені розміру аліментів на малолітніх дітей, відсутність інших додаткових матеріальних доходів, окрім щомісячної допомоги в розмірі 544 грн., оскільки самі по собі ці обставини не можуть бути доказом відсутності можливості виконувати батьком дітей обов'язку з їх утримання й підставою для звільнення його від цього обов'язку.

ОСОБА_1 не подав суду належних та допустимих доказів перебування батьків на його утриманні та понесених витрат на лікування й догляд батька, у зв'язку з чим його посилання на те, що ці обставини не були враховані судом при визначені розміру аліментів, колегія вважає безпідставними.

Таким чином, колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, ч. 1, п. 1; 308; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Д. Жолудько