АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6801/16 Справа № 202/1828/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Національного Банку України

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року

у справі за скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», суб'єкти оскарження: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, головний державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернова Людмила Володимирівна, заінтересована особа: ОСОБА_6 на дії та бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана цивільна справа № 202/1828/16-ц.

Скаржник звернувся до суду з заявою про забезпечення справи, шляхом накладання заборони Державній виконавчій службі України () та будь - яким її правонаступникам та органам Державної виконавчої служби та їх правонаступникам, Національному банку України (), Публічному акціонерному товариству "Державний експортно - імпортний банк України" (), Публічному акціонерному товариству "СІТІБАНК" (), Публічному акціонерному товариству «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» (ЭДРПОУ: 35917889), Публічному акціонерному товариству «АКЦЕНТ-БАНК» (), Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" (), Публічному акціонерному товариству "Ощадний банк України" (), Публічному акціонерному товариству Акціонерному банку "ПІВДЕННИЙ" () вчиняти будь - які дії щодо накладення арешту на зазначені нижче рахунки та кошти (грошові кошти) на рахунках, а також будь - яке стягнення, примусове списання коштів (грошових коштів) за платіжними та іншими вимогами Державної виконавчої служби та будь - яких її правонаступників з кореспондентських рахунків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК".

В обґрунтування такої заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" посилалося на те, що дії та бездіяльність ВДВС мають очевидні ознаки протиправності, є передумовою зупинення діяльності відділень ПАТ КБ "ПриватБанк", можуть завдати шкоди фізичним та юридичним особам, які є клієнтами Банку, що може проявитися в обмеженні прав розпоряджатися грошовими коштами та у створенні перешкод у здійсненні господарської діяльності.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення справи за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», суб'єкти оскарження - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Головний державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Чернова Людмила Володимирівна, заінтересована особа - ОСОБА_6 на дії та бездіяльність державного виконавця - задоволено.

Заборонено Державній виконавчій службі України та будь - яким її правонаступникам та органам Державної виконавчої служби та їх правонаступникам, Національному банку України, Публічному акціонерному товариству "Державний експортно - імпортний банк України", Публічному акціонерному товариству "СІТІБАНК", Публічному акціонерному товариству «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», Публічному акціонерному товариству «АКЦЕНТ-БАНК», Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк", Публічному акціонерному товариству "Ощадний банк України", Публічному акціонерному товариству Акціонерному банку "ПІВДЕННИЙ" вчиняти будь - які дії щодо накладення арешту на зазначені нижче рахунки та кошти (грошові кошти) на рахунках, а також будь - яке стягнення, примусове списання коштів (грошових коштів) за платіжними та іншими вимогами Державної виконавчої служби та будь - яких її правонаступників з наступних кореспондентських рахунків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", а саме:

- МФО300001, назва фінансової установи: Національний банк України, рахунок НОМЕР_1 (код валюти 980);

- , назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно - імпортний банк України", рахунок №824 (код валюти 980), рахунок № НОМЕР_2 (код валюти 978), рахунок № НОМЕР_2 (код валюти 840);

- , назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "СІТІБАНК", рахунок НОМЕР_3 (код валюти 980);

- , назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», рахунок НОМЕР_4 (код валюти980);

- , назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», рахунок НОМЕР_5 (код валюти 980), рахунок НОМЕР_6 (код валюти 978)), рахунок НОМЕР_7 (код валюти 840);

- , назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", рахунок НОМЕР_8 (код валюти 840);

- , назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "Ощадний банк України", рахунок НОМЕР_9 (код валюти 980), рахунок НОМЕР_10 (код валюти 840), рахунок НОМЕР_11 (код валюти 978);

- , назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ", рахунок НОМЕР_12 (код валюти 840), рахунок НОМЕР_13 (код валюти 980) - до вирішення даної справи по суті.

Не погодившись з такою хвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Національний Банк України звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на порушення судом норм процесуального права просили скасувати ухвалу судді.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів скарги, колегія суддів вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала - скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Пунктом 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при розгляді скарги на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Між тим, зазначені норми закону і роз'яснення суддя залишив поза увагою та не врахував, що забезпечення скарги таким шляхом фактично зупиняє виконання всіх виконавчих документів, які знаходяться на виконанні в органах виконавчої служби стосовно боржника, чим порушуються права інших стягувачів.

Крім того, заявник не оскаржує сам виконавчий документ, а просить зобов'язати ДВС звернутися до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду, з якою може звернутися і сам відповідно до ст. 373 ЦПК України.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу суддя керувався нормами ст. 151-152 ЦПК України, дійшовши висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення скарги.

Згідно з положеннями ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України визначені види забезпечення позову.

Між тим, змістом вищевказаних норм закону передбачається саме забезпечення позову, а не забезпечення скарги. Діючим ЦПК України можливість забезпечення скарги не передбачена.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя районного суду на вказані обставини та норми закону уваги не звернув, також допустивши порушення норм процесуального права.

За таких обставин, постановлена з порушенням норм процесуального права ухвала судді підлягає скасуванню на підставі ст. 312 ЦПК України з відмовою в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Національного Банку України - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» «про забезпечення справи» - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: