Провадження №2/329/116/2016
Справа № 329/149/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

11 травня 2016 року смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Синяк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 14.02.2007р. між сторонами укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 31.10.2015р. має заборгованість, яка складається з наступного:

- 1187,74 грн. заборгованість за кредитом;

- 7521,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2800,00грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина)

- 575,46 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Поданою 06.04.2016р. заявою позов не визнав, просить застосувати у спорі позовну давність. За згоди представника позивача суд ухвалює по справі заочне рішення.

За положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

14.02.2007р. між сторонами укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки 31.12.2015р. (а.с.8-15).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач неналежним чином виконує свої обовязки з повернення кредиту та процентів, через що позивач 12.02.2016р. звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка, станом на 31.10.2015р., складається з:

- 1187,74 грн. заборгованості за кредитом;

- 7521,43 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 2800,00грн. заборгованості по комісії за користування кредитом;

а також штрафів, відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина)

- 575,46 грн. штраф (процентна складова).

Відповідач заявив про застосування позовної давності у спорі.

Згідно наданого суду розрахунку суми заборгованості (а.с.5-7), останнє погашення кредиту відповідачем здійснено 04.12.2012р. Заборгованість за кредитом позивач почав нараховувати з 31.01.2013р., а вимоги про її стягнення подав суду 12.02.2016р.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальний строк позовної давності є трирічним.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Звернення позивача до Токмацього районного суду Запорізької області з порушенням правил підсудності (а.с.4) позовної давності не перервало.

За правовою позицією Верховного Суду України від 02.12.2015р. по справі № 6-895цс15, перебіг позовної давності шляхом пред'явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів (правова позиція Верховного суду України у справі № 6-160цс14).

Таким чином, по справі позивачем пропущено строк позовної давності для предявлення вимог про стягнення заборгованості за січень 2013р.: за кредитом в сумі 53грн 63коп, за процентами в сумі 87грн 27коп. (див. розрахунок, а.с.7), і через викладене в задоволенні цієї частини вимог слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Підлягають задоволенню вимоги позивача з стягнення заборгованості за кредитом та відсотками, як обґрунтовані, за період з 12.02.2013 по 12.02.2016р.р., в сумі: заборгованість за кредитом 1134грн 11коп., за процентами 7434грн 16коп., оскільки, за положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Також банк заявив до стягнення 2800грн., визначивши цю суму як суму пені та комісійні.

Проте комісія і пеня різні за свою правовою природою.

За правилами ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція за порушення зобов'язання, а комісія - винагорода банка за конкретні фінансові послуги.

Однак, у позовній заяві та розрахунку сума пені та комісії не розмежована, заявлена вимога однією сумою.

В позовній заяві банк не навів ні фактичних, ні правових підстав нарахованої суми, не послався на відповідні умови угоди для нарахування та стягнення з відповідача пені та комісії. Навпаки, підписана відповідачем заява про надання кредиту в графі «щомісячна комісія» не заповнена (а.с.9). Крім того, позивач не зазначив, за які конкретно послуги передбачена сплата комісії і за які порушення передбачена сплата пені, їх розміри.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом на клопотання відповідача витребувано у позивача ряд розрахунків, зокрема, для зясування сум пені та комісії, і періоду їх нарахування.

Представником позивача повторно подав суду розрахунок суми заборгованості без розмежованих сум пені та комісії, разом з загальною випискою за період з 01.01.1999 по 16.04.2016р. по рахунках на імя відповідача з позначками: 4149****0666, 4149****5903, 4149****6666, 4149****0196, 4149****0828, 4149****2003, 2222****1050.

Разом з тим, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, позивач всупереч вимогам ст. ст. 10,60 ЦПК України, які зобов'язують його на засадах змагальності доводити свої позовні вимоги переконливими, належними та допустимими доказами, у підтвердження обґрунтованості нарахування заявленої вимоги про стягнення пені та комісії в сумі 2800 грн. доказів не навів.

Відповідно, у задоволенні зазначених вимог слід відмовити.

Враховуючи, що до розрахунку штрафу як процентної складової було включено заборгованість по комісії та пені у сумі 2800грн, яка не стягнута судом, а також повна сума заборгованості, яка стягнута частково, то заявлена позивачем до стягнення сума штрафу підлягає перерахунку.

Так, позовні вимоги задоволено в сумі 8568грн 27коп, тому сума штрафу як процентної складової становить: 8568грн 27коп х 5 % : 100 = 428грн 41коп, яка підлягає стягненню на користь банку разом з фіксованою частиною штрафу у сумі 500 грн.

Тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати слід розподілити за положеннями ст.88 ЦПК України.

При цьому суд враховує п.п.35, 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою), і вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 1039грн 87коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,525, 526, 530, 543, 546, 548, 549, 626, 627, 1046, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (р/р 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ), яке знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, б.50, заборгованість по кредитному договору в сумі 9 496 гривень 68 копійок, судові витрати в сумі 1 039 гривень 87 копійок, всього 10 536 (десять тисяч пятсот тридцять шість) гривень 55 копійок.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д.О.Покопцева