У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

12 травня 2016 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Коханівської сільської ради про внесення змін в рішення виконавчого комітету сільської ради та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

встановила:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила зобовязати Коханівську сільську раду Токмацького району внести зміни в пункт 1 рішення виконавчого комітету Коханівської сільської ради народних депутатів Про приватизацію земельної ділянки громадянином ОСОБА_2Ю.» від 25 травня 1995 року № 13 виклавши його в такій редакції «Передати в приватну власність ОСОБА_2 земельні ділянки, які знаходяться за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с.Кохане, вул. Червона, буд. 140, а саме: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 0,25 га для ведення особистого селянського господарства» та визнати Державний акт на право приватної власності на землю виданий на бланку серія ЗП 700001829, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 30 10 листопада 1995 року таким, який видано з порушеннями з вини видавця та визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на земельні ділянки в порядку спадкування, розташовані за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Кохане, вул. Червона, буд. 140, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства.

Вивчивши позов та додані матеріали, приходжу до висновку про необхідність залишити позов без руху.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем не надано документу, що підтверджує сплату судового збору. Крім того, не надано доказів або поважних причин від звільнення сплати судового збору.

В позовній заяві містяться вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна.

Відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обовязково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості майна несе позивач, тому він повинен вказати у позовній заяві ціну позову, обґрунтувати її та надати суду відповідні докази цього.

В даному випадку ціна позову не зазначена, хоча в позові ставляться вимоги про визнання права власності, які є вимогами майнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви позивачем ставляться вимоги майнового та не майнового характеру: про внесення змін в рішення виконавчого комітету сільської ради, визнання державного акту на право приватної власності на землю таким, що видано з порушеннями з вини видавця та визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, кожна з яких повинна бути оплачена судовим збором, особою, яка звертається до суду.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно п. 12 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова) у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно п. 13. вказаної Постанови, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Правові засади справляння судового збору, перелік платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору з 01 листопада 2011 року визначаються на підставі Закону України Про судовий збір.

Відповідно до Закону України Про судовий збір - судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення звязку. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

З урахуванням наведених норм позивачу необхідно сплатити судовий збір на наступні реквізити: отримувач коштів Токмацьке УДКСУ (м. Токмак, Токмацький район), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37942194, банк отримувача - ГУДКC України у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача 0014, код класифікації доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір.

В порушення п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позові не зазначена ціна позову.

Відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обовязково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості майна несе позивач, тому він повинен вказати у позовній заяві ціну позову, обґрунтувати її та надати суду відповідні докази цього.

Крім того, в позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В позовній заяві відсутні відомості про дійсну вартість земельної ділянки.

В даному випадку відсутні докази не можливості оформити спадщину в нотаріуса.

Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, де вказано що вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачем не надано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Замість зазначення конкретних для даної справи обставин, зазначено лише загальні правові норми, в позовній заяві відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Коханівської сільської ради про внесення змін в рішення виконавчого комітету сільської ради та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом залишити без руху і надати термін для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вимог ухвали заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

згідно з оригіналом

Суддя: