Справа № 303/7752/15-ц
Ряд стат звіту № 24
Р І Ш Е Н Н Я

18 травня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Чудіна В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України»» про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, (далі позивач) звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України»» про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 29 683,26 гривень та судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що між ним, ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ СК «ПЗУ Україна», в особі ОСОБА_2, було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія AM №096350 від 05.01.2015 року, згідно якого Відповідач застрахував належний позивачу на праві власності легковий транспортний засіб марки ТОЙОТА AVENSIS 1.8, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип транспортного засобу - В1- Легкові ТЗ, № кузова (шасі) SB1BR56L70E210261 на загальну страхову суму 210 009,00 грн.. Відповідно до п. 9 вказаного Договору добровільного страхування, термін його дії (період страхування) складає 1 (один) рік, а саме, з 6.01.2015 року по 5.01.2016 року. 16 вересня 2015 року, в м. Мукачево на перехресті вулиць ОСОБА_3 - Горького сталася дорожньо-транспортна пригода, що відповідно до п. 6 укладеного між нами Договору добровільного страхування та п. 3.5.2 Загальних умов страхування є страховим випадком. У відповідності до п. 11.1.1 Загальних умов страхування, з місця події я зобовязаний повідомити про транспортну пригоду Страховика, міліцію, а у випадку необхідності і інші служби (медичну допомогу, пожежну безпеку) та протягом наступних 5-ти робочих днів після події, письмово заявити про подію Страховикові. З місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме 16.09.2015 року, я по телефону повідомив про дану подію Відповідача, викликав аварійного комісара, співробітників ДАІ, які здійснили оформлення дорожньо-транспортної пригоди в присутності аварійного комісара і в той же день письмово повідомив Відповідача про настання страхового випадку, доказом чого є страховий акт в якому зазначені дані про подію (розділ III страхового акту). Пізніше, постановою Мукачівського міськрайонного суду від 19.10.2015 року по справі №303/6419/15-п винною у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди визнана гр. ОСОБА_4. Дане рішення суду набуло законної сили 30.10.20J5 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль ТОЙОТА AVENSIS, який належить мені на праві приватної власності та застрахований Відповідачем, зазнав значних пошкоджень. Відповідно до п. 6 Договору добровільного страхування, варіант виплати страхового відшкодування передбачений «Майстерня», а згідно п. 10.4.2 Загальних умов страхування, виплата страхового відшкодування здійснюється станції технічного обслуговування (далі СТО), яка відновлює пошкоджений транспортний засіб, зокрема Відповідач має право здійснити СТО авансову виплату страхового відшкодування в розмірі 70-ти (сімдесяти) відсотків від розміру страхового відшкодування. Відповідач самостійно призначив оцінювача, який визначив вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля позивача ТОЙОТА AVENSIS, в сумі 56525,55 гри. (пятдесят шість тисяч пятсот двадцять пять гривень 55 копійок). З даним висновком оцінювача позивач погодився повністю, оскільки визначена ним сума збитків в розмірі 56525,55 грн. є достатньою для оплати ремонту пошкодженого транспортного засобу СТО, яка здійснює його відновлення. Таким чином, відповідно до Загальних умов страхування 70 (сімдесят) % вартості збитків заподіяних позивачу пошкодженням його автомобіля, які Відповідач повинен був сплатити СТО із суми 56 525,55 грн. (згідно висновку оцінювача) складає 39 567,88 грн.. 21 жовтня 2015 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» переказав СТО 24894,43 грн. та провів взаємозалік на недоотриману страхову премію в розмірі 1761,81 грн., яку позивач повинен сплатити Відповідачу. Відповідач порушив даний Договір добровільного страхування та Загальні умови страхування, оскільки переказав авансовий платіж на погоджене між ними СТО не 70 % страхового відшкодування, а лише 44,04 %, а саме кошти в сумі 24894.43 грн. (24894,43 грн. х 100 % : 56525,55 грн.), доказом чого є страховий акт від 09.10.2015 року за №UA001/L01/01.

04 травня 2016 року в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 подав заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що з часу звернення до суду минуло 127 днів, а тому відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, за цей час необхідно застосувати індекс інфляції та 3 %, оскільки заборговані йому відповідачем кошти знецінились, в результаті чого сума позовних вимог зросла на 873,82 грн. і становить 30 557,08 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача в якості страхового відшкодування.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, оскільки були присутні в засіданні 04.05.2016 року, а 17.05.2016 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд цивільної справу без участі позивача та його представника, у звязку з тим, що представнику терміново необхідно виїхати до м. Київ на засідання Вищої ревізійної комісії адвокатури України де він був запрошений. Збільшені позовні вимоги підтримують повністю і просять їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Крім цього, до заяви представник позивача додав: копію посадочного документу ПАТ «Укрзалізниці» та копію запрошення від 10.05.2016 р. за № ВРКА 804.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення повідомлення). Заперечення на позов та заяву про розгляд справи у їх відсутності не подав.

Зі згоди позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ТОЙОТА AVENSIS 1.8, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип транспортного засобу - В1- Легкові ТЗ, № кузова (шасі) SB1BR56L70E210261.

Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ СК «ПЗУ Україна», в особі ОСОБА_2, 05.01.2015 року було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія AM №096350 від 05.01.2015 року, згідно якого Відповідач застрахував належний позивачу на праві власності легковий транспортний засіб марки ТОЙОТА AVENSIS 1.8, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип транспортного засобу - В1- Легкові ТЗ, № кузова (шасі) SB1BR56L70E210261 на загальну страхову суму 210 009,00 грн. (а.с.5-9).

Відповідно до п. 9 вказаного Договору добровільного страхування, термін його дії (період страхування) складає 1 (один) рік, а саме, з 6.01.2015 року по 5.01.2016 року.

16.09.2015 року о 08.15 год. на перехресті вул. ОСОБА_3 вул. Горького в м. Мукачево мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено вищевказаний автомобіль позивача, що відповідно до п. 6 укладеного між сторонами Договору добровільного страхування та п. 3.5.2 Загальних умов страхування є страховим випадком.

У відповідності до п. 11.1.1 Загальних умов страхування, з місця події позивач зобовязаний повідомити про транспортну пригоду Страховика, міліцію, а у випадку необхідності і інші служби (медичну допомогу, пожежну безпеку) та протягом наступних 5-ти робочих днів після події, письмово заявити про подію Страховикові.

З місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме 16.09.2015 року, позивач по телефону повідомив про дану подію Відповідача, викликав аварійного комісара, співробітників ДАІ, які здійснили оформлення дорожньо-транспортної пригоди в присутності аварійного комісара і в той же день письмово повідомив Відповідача про настання страхового випадку, доказом чого є страховий акт в якому зазначені дані про подію (розділ III страхового акту) (а.с.10).

Постановою Мукачівського міськрайонного суду від 19.10.2015 року по справі №303/6419/15-п, 3/303/1146/15 винною у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди визнана гр. ОСОБА_4 (а.с.11). Дана постанова суду набуло законної сили 30.10.20J5 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль ТОЙОТА AVENSIS, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та застрахований Відповідачем, зазнав значних пошкоджень.

Відповідач самостійно призначив оцінювача ТОВ «СОС Сервіс Україна», який визначив вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля позивача ТОЙОТА AVENSIS, відповідно до Звіту №PZU/1868/15 від 29.09.2015 р. в сумі 56525,55 гри. (пятдесят шість тисяч пятсот двадцять пять гривень 55 копійок) (а.с.12-13).

З даним висновком оцінювача позивач погодився повністю, оскільки визначена сума збитків в розмірі 56525,55 грн. є достатньою для оплати ремонту пошкодженого транспортного засобу СТО, яка здійснює його відновлення.

Таким чином, відповідно до Загальних умов страхування 70 (сімдесят) % вартості збитків заподіяних позивачу пошкодженням його автомобіля, які Відповідач повинен був сплатити СТО із суми 56 525,55 грн. (згідно висновку оцінювача) складає 39 567,88 грн..

21 жовтня 2015 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» переказав СТО 24894,43 грн. та провів взаємозалік на недоотриману страхову премію в розмірі 1761,81 грн., яку позивач повинен сплатити Відповідачу.

Відповідач порушив даний Договір добровільного страхування та Загальні умови страхування, оскільки переказав авансовий платіж на погоджене між ними СТО не 70 % страхового відшкодування, а лише 44,04 %, а саме кошти в сумі 24894.43 грн. (24894,43 грн. х 100 % : 56525,55 грн.), доказом чого є страховий акт від 09.10.2015 року за №UA001/L01/01 (а.с.10).

Відповідно до п. 6 Договору добровільного страхування, варіант виплати страхового відшкодування передбачений «Майстерня», а згідно п. 10.4.2 Загальних умов страхування, виплата страхового відшкодування здійснюється станції технічного обслуговування (далі СТО), яка відновлює пошкоджений транспортний засіб, зокрема Відповідач має право здійснити СТО авансову виплату страхового відшкодування в розмірі 70-ти (сімдесяти) відсотків від розміру страхового відшкодування.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України: Страховик зобовязаний у разі метання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 2 ст. 8 Закону України „Про страхування визначено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі, а згідно з ч.1 ст.9 вказаного закону: „страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик, відповідно до умов страхування, зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Пункт 3 ч. 1 ст. 20 Закону України „Про страхування визначає, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або закону.

Пункт 10.2 Загальних умов страхування визначає, що Страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів від дати отримання останнього документу, необхідного для зясування обставин страхового випадку та/або розміру збитку.

Кожне зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, оскільки одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається (ст.525 та 526 ЦК України).

В даному випадку наявна одностороння відмова Відповідача від виконання договірних зобовязань, оскільки він відмовився в повному обсязі виконати своє зобовязання.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. (ч.4. ст.1. ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст. 4. ЗУ „Про захист прав споживачів позивач має право на належну якість обслуговування та звернення до уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав.

Як розяснює Пленум Верховного суду України в п.2. Постанови від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів... страхування ...».

Позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч.5 ст.110 ЦПК України).

Після відновлення автомобіля Відповідач відмовився сплатити СТО залишок коштів за ремонт автомобіля позивача в сумі 31 445.07 грн. не дивлячись на те, що автомобіль станцією відновлений, а тому, щоб забрати із СТО позивач змушений був сам сплатити ці кошти.

Доказом кінцевого розрахунку із СТО за відновлення автомобіля є квитанція на розрахунок готівкою № 15 від 15.10.2015 року (а.с.18).

Відповідач заборгував позивачу кошти в сумі 29 683,26 грн., оскільки при перерахуванні авансового платежу СТО він утримав з позивача страхову премію в розмірі 1761,81 грн., яку ОСОБА_1 повинен був сплатити Відповідачу, відповідно до страхового акту від 09.10.2015 року (а.с.10).

В відповідно до п.10.4.2 Загальних умов страхування остаточна виплата страхового відшкодування здійснюється після надання документів, що підтверджують факт виконання відновлюваного ремонту (акт виконаних робіт, та, у випадку, якщо Страхувальник самостійно здійснив на СТО остаточну оплату за виконані відновлювальні роботи, документи, що підтверджують факт оплати - чеки, квитанції) та огляду відновленого (відремонтованого) застрахованого транспортного засобу.

16 грудня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з проханням оглянути відновлений автомобіль та в добровільному порядку відшкодувати йому кошти в сумі 29683,26 грн., в матеріалах справи наявна копія заяви від 16.12.2015 р. (а.с.20), однак Відповідач подане прохання проігнорував.

Таким чином суд приходить до висновку, що належними доказами у справі доведено факт настання страхового випадку, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль позивача.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, суму в розмірі 30 557,08 грн. - 29 683,26 грн. страхова сума, 563,98 грн. індекс інфляції, 309,84 грн. три процента річних, 834,93 грн. - пеня, та судові витрати в сумі 1157,30 грн. (551,20 грн. сума при подачі позову, 606,10 грн. сума при подачі апеляційної скарги га ухвалу суду першої інстанції).

Судові витрати по справі у сумі 762,81 грн. (судовий збір, відповідно до квитанції №39-1414К від 28.12.2015 р. ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання до суду позову в сумі 487,20 грн. (а.с.1) та відповідно до квитанції №39-661К від 05.02.2016 р. ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання до апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу суду в сумі 275,60 грн. (а.с.58)) підлягають віднесенню на відповідачів відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України та абзацу шостого п. 35, абзацу третього п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення.

Керуючись: абзацом шостим п.35, абзацу 3 п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», п. 19, 22, ст.1 п. 1, 6 ст. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 22 ЗУ „Про захист грав споживачів, п. 6 ч. 4 ст. 6, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 9, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України „Про страхування, статтями 16, 525, 526, 530, 979, 984, п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, статтями 3, 10, 15, 60, 79, 88, 110, ч.4 ст.169, 208, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд заочно

р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України»» про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування - задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема, 40, р/р 3037 в ПАТ «Сітібанк (Україна)» у м. Києві МФО 300584 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код №, проживаючого за адресою: 89600, АДРЕСА_1, страхову суму в розмірі 30 557,08 грн. в тому числі: 29 683,26 грн. страхова сума, 563,98 грн. індекс інфляції, 309,84 грн. три процента річних, та судові витрати в розмірі 762,81 гривень.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Морозова Н. Л.