Справа № 349/1377/15-ц
Провадження № 2/349/24/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 лютого 2016 року м.Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко І.В.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ПрАТ «Рогатинавто» в особі директора ОСОБА_8, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до Рогатинського районного суду із позовом до ПрАТ «Рогатинавто» в особі директора ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 24 грудня 2015 року до участі в справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору було залучено управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі.

У позовній заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_7, який доводився позивачці ОСОБА_4 рідним братом, позивачці ОСОБА_5 - батьком. Внаслідок умисних протиправних дій директора ПрАТ «Рогатинавто» ОСОБА_8., які були спрямовані на економію коштів підприємства, відповідачем було порушено права ОСОБА_7, як колишнього працівника підприємства, який працював у важких умовах праці та розраховував на належне пенсійне забезпечення після виходу на пенсію. Внаслідок порушення відповідачем по справі прав ОСОБА_7 у нього значно погіршився стан здоров'я. У період з 2010 року ОСОБА_7 через неправомірні дії відповідача змушений був захищати та відновлювати своє право на отримання пільгової пенсії у зв'язку з роботою у шкідливих умовах на посаді коваля ручної ковки. Рішенням Рогатинського районного суду від 26.04.2013 року ПрАТ «Рогатинавто» було зобов'язано видати ОСОБА_7 у уточнюючу довідку для підтвердження пільгового стажу роботи, яку відповідачем було видано тільки у 2014 році. Спроби скасувати будь-яким чином постанову Рогатинського районного суду щодо зобов'язання призначення пенсії ОСОБА_7 на пільгових умовах зумовлено обов'язком ПрАТ «Рогатинавто» відшкодовувати УПФ України у Рогатинському районі витрати, понесені із виплатою ОСОБА_7 пенсії, призначеної відповідно до ст.13 Закону №1788-ХІІ. На фоні перебування у стресовій ситуації у ОСОБА_7 розвинулося гостре серцеве захворювання (серцева недостатність), він переніс два інфаркти. Перенесені захворювання спричинили незворотні негативні наслідки для його здоров'я та різке зниження життєвої активності. ОСОБА_8. зводив наклепи на ОСОБА_7, звинувачував його у фальсифікації записів у трудовій книжці, відомості про що було внесено до ЄРДР. Однак у подальшому кримінальне провадження було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. Через усі переживання у ОСОБА_7 у червні 2015 року стався третій інфаркт, що стало причиною смерті ОСОБА_7 Під час судових засідань позивачі постійно підтримували ОСОБА_7 як матеріально, так і морально. Через смерть ОСОБА_7 у позивачів погіршився стан здоров'я, вони втратили сон, спокій. Просили позовні вимоги задовольнити повністю Стягнути із ПрАТ «Рогатинавто» в особі директора ОСОБА_8. на їх користь 30 тисяч моральної шкоди, яка заподіяної їм смертю та зведенням наклепів на брата та батька відповідачем по справі.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснила, що відповідно до п.3 ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та право вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. За ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї та близьких родичів. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. ОСОБА_7 проживав у сестри - позивачки по справі ОСОБА_4, а тому в неї виникло право на відшкодування моральної шкоди. Просила позовні вимоги її довірителів задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 позову не визнав зовсім. Пояснив, що за загальними правилами моральна шкода відшкодовується за наявності вини заподіювача. Позивачами не надано суду жодних доказів на підтвердження вини ПрАТ «Рогатинавто» у заподіянні їм моральної шкоди. Звернення відповідача до суду із позовами мало на меті реалізацію прав, які передбачені статтею 55 Конституції України, а не заподіяння шкоди колишньому працівнику ОСОБА_7, чи позивачам по справі. Відповідач не зводив наклепів на ОСОБА_7, а звернувся до правоохоронних органів із заявою щодо виправлення у трудовій книжці. Метою звернення було встановлення винних осіб, які підробили правовстановлюючий документ - трудову книжку ОСОБА_7, дописавши після слова коваля слова «ручної ковки». Пенсію ОСОБА_7 на пільгових умовах було призначено на підставі рішення Рогатинського районного суду. Звинувачення відповідача у небажанні надати ОСОБА_7 уточнюючої довідки для призначення пільгової пенсії з метою економії коштів не відповідають дійсності, оскільки відповідач не мав правових підстав для видачі такої довідки за відсутності первинних документів на підприємстві. Дану обставину встановлено актом зустрічної перевірки по підприємству за участю представників управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі. Вважає позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 таким, що не ґрунтується на діючому законодавстві, не підтверджений жодними доказами по справі, а тому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі пояснив, що ОСОБА_7 було призначено пенсію на пільгових умовах по Списку №1 на підставі розпорядження управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі від 11.04.2014 року №320 згідно рішення суду, а саме постанови Рогатинського районного суду від 30 січня 2014 року, яку змінено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 року в частині визначення дати початку нарахування пільгової пенсії. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення

Вислухавши доводи представника позивачів, заперечення представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши та перевіривши усі докази у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Рогатинського районного суду від 30 січня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_7 до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі було задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю с.Чесники Рогатинського району Івано-Франківської області до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи на посаді коваля ручної ковки з 27 січня 1981 року по 11 січня 1993 року згідно трудової книжки. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю с.Чесники Рогатинського району Івано-Франківської області пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 квітня 2010 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 року постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2014 року у справі №0912/1396/12 провадження №2-а/349/1/14 змінено в частині визначення дати початку нарахування ОСОБА_7 пенсії на пільгових умовах - 20 червня 2012 року. В решті постанову залишено без змін.

В обґрунтування ухваленої Львівським апеляційним адміністративним судом постанови зазначено, що згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно представленої трудової книжки, записи про періоди роботи позивача на посадах у різних підприємствах починаючи з 1981 року по даний час є правильними і точними, відповідачем не оспорювалася їх достовірність, а тому відсутність уточнюючої довідки про період роботи, що зараховується до спеціального стажу, не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Судом встановлено, що директор ПрАТ «Рогатинавто» ОСОБА_8. звертався до прокуратури Рогатинського району з приводу підробки записів про роботу ковалем ручної ковки у трудовій книжці ОСОБА_7 Згідно листа прокуратури Рогатинського району від 19.02.2015 року №67-36-13 - 23.08.2014 року Рогатинським РВ УМВС в Івано-Франківській області відомості про факти, які були викладені у зверненні директора ПрАТ «Рогатинавто» внесено до ЄРДР за №00267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. У зверненні було зазначено, що у період 2010-2011 рок, перед поданням документів до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі, ОСОБА_7, житель с.Чесники Рогатинського району у власній трудовій книжці у пунктах4,5,6 дописав слова «ручної ковки», тобто здійснив її підроблення. В подальшому кримінальне провадження №0000267 щодо ОСОБА_7 було закрито за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 вданим 11 червня 2015 року виконавчим комітетом Чесниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до частин 1,2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю (ч. 2 ст. 1168 ЦК України).

Пунктом п'ятим постанови N 4 Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (в редакції постанови Пленуму Верховного суду N 5 від 25 травня 2001 року) роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому у виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

У судовому засіданні позивачами не доведено, що погіршення стану здоров'я, а в подальшому смерть ОСОБА_7 сталася через зверненнями відповідача до судових інстанцій із різного роду позовами, чи подання апеляційних скарг на рішення судів, де позивачем виступав ОСОБА_7 Кожна із сторін по справі реалізовувала право на захист своїх інтересів, які, на думку кожної із сторін, були порушені іншою стороною.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" (далі - Пленум), під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). За ч. 2 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У п. 19 наведеної вище постанови Пленуму судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Реалізація громадянами цього права регулюється Законом України «Про звернення громадян», який забезпечує можливість громадянам відстоювати свої права і законні інтереси та поновлювати їх у разі порушення шляхом викладення в письмовій або в усній формі пропозицій, заяв, скарг.

Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію. Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність , передбачену чинним законодавством України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення директора ПрАТ «Рогатинавто» до правоохоронного органу з певними відомостями про внесення виправлення у трудову книжку колишнім працівником ОСОБА_7., повідомлені не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 цього кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до вимог ст. 10,60 ЦПК України обов'язок доказування покладено на сторони.

У судовому засіданні позивачами не надано суду доказів, які підтверджують причинний зв'язок між діями відповідача та настанням смерті ОСОБА_7 Звернення ОСОБА_7 за медичною допомогою до лікарів у період з 2012 по 2015 року з приводу тих, чи інших захворювань не доводять, що погіршення стану здоров'я сталося саме через звернення відповідача до судів різних інстанцій. Відповідач реалізовував своє право на звернення до суду в інтересах підприємства, а не з метою зашкодити здоров'ю колишнього працівника. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що у позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ПрАТ «Рогатинавто» в особі директора ОСОБА_8, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі про відшкодування моральної шкоди слід відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог. Керуючись ст.ст. 10,11,60.212,214 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ПрАТ «Рогатинавто» в особі директора ОСОБА_8, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Рогатинський районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особами. які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення - в цей же термін з часу отримання копії рішення.

Головуючий: О.О.Лошак