Провадження № 2/521/4946/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2016р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.04.1993 року посвідченого УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, за реєстровим № 3-619, її матері ОСОБА_2 та її рідному брату ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності в рівних частках належала квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, має загальну площу 48,70 кв.м., житлову площу 29,80 кв.м.

Своє право власності на зазначену квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно матір та брат не зареєстрували.

ОСОБА_2 померла 05.12.2015 року.

Вона як донька спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом майна матері.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 14.08.2004 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за реєстровим № 2-3948, яким заповіла їй належну частину ізольованої квартири під № 78, розташовану в м. Одесі по провулку Генерала Вишневського в будинку №9.

Іншим спадкоємцем за законом першої черги є її рідний брат ОСОБА_3 Однак, він спадщину не прийняв та на неї не претендує.

23.03.2016 року вона звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

27.07.2016 року нотаріусом їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якому розяснено необхідність її звернення з позовом до суду через те, що право власності матері на спадкову частку квартири не було зареєстровано.

Вважає, що матір набула у встановленому законом порядку право власності на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_2, загальна площа якої 48,70 кв.м., житлова площа 29,80 кв.м., в порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_2, яка померла 05.12.2015 року.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вхід. 48564 від 17.11.2016 року), з проханням справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вхід. 43543 від 20.10.2016 року), з проханням справу розглянути за його відсутності.

Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, померла 05.12.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 434460.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 доводилася померлій ОСОБА_2 рідною донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ПЦ № 480537.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.04.1993 року, посвідченого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів, за реєстровим № 3-619, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності в рівних частках належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, має загальну площу 48,70 кв.м., житлову площу 29,80 кв.м.

Згідно довідки №8254/21.03.2016 року (витяг з домової книги про склад родини та реєстрацію) в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровано ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 14.08.2004 року, відповідно до якого ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 належну їй частину ізольованої квартири під №78, розташовану в місті Одесі по провулку Генерала Вишневського в будинку під №9.

На імя ОСОБА_2 було видано технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4.

У встановлені законом строки позивач ОСОБА_1 звернулась до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріусу ОСОБА_4 Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 27.07.2016 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири №78, розташовану в місті Одесі по провулку Генерала Вишневського, в будинку під №9 було відмовлено, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на ? частину квартири №78, розташовану в місті Одесі по провулку Генерала Вишневського, в будинку під №9.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (Стаття 1217 ЦК України)

Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи,визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності зі ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 163/2016 до майна померлої ОСОБА_2, ОСОБА_1 було подано заяву до Сьомої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Також з матеріалів спадкової справи № 163/2016 до майна померлої ОСОБА_2, вбачається, що після її смерті крім ОСОБА_1 інших спадкоємців першої черги немає.

Таким чином, з вищевикладеного суд приходить до висновку, що іншої форми захисту прав спадкоємця на спадкове майно у вигляді ? квартири №78, розташованої в місті Одесі по провулку Генерала Вишневського, в будинку під №9, окрім визнання права власності на спадкове майно, позивач не має, а тому її позов про визнання права власності на спадкове майно має бути задоволено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 8, 10-15, 60, 88, 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину квартири №78, яка розташована в м. Одесі, вул. Генерала Вишневського, буд.9, загальна площа якої 48,70 кв.м., житлова площа 29,80 кв.м., в порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_2, яка померла 05.12.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: