Справа № 199/1255/16-ц
09 червня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом заборони вчинення певних дій, -
Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Колишнім власником квартири була ОСОБА_3, опікуном якої була відповідач по справі, яка в свою чергу надала згоду на продаж ОСОБА_3 своєї квартири за умови, що остання залишиться там проживати до своєї смерті. ОСОБА_3 у 2001 році продала свою квартиру ОСОБА_4, той продав її ОСОБА_5, а остання продала її позивачу.
13 травня 2015 року, коли позивач прийшла до власної квартири, то виявилось, що відповідач змінила замки. Позивач з цих підстав зверталась до правоохоронних органів. Позивач зазначає, що відповідач без законних на то підстав вважає себе власником даної квартири, а тому чинить їй перешкоди у користуванні нею. У звязку з цим вона просила суд усунути їй перешкод в користуванні вищевказаною квартирою шляхом встановлення заборони відповідачу на доступ до даної квартири та вхідних дверей.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.
Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Вислухавши представника позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, укладеним з ОСОБА_5, належить квартира АДРЕСА_1.
Згідно із ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У ст. 3 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Проте належних та допустимих доказів факту вчинення відповідачем порушень, зазначених у позові, позивачем суду не надано. Звернення позивача до правоохоронних органів також не свідчить пропорушенням саме відповідачем прав позивача, як власника квартири, оскільки відповідно до висновку інспектора АНД ВП ДВ ГУНП в Дніпропетровській області від 02.02.2016 року, під час перевірки, проведеної у звязку зі зверненням позивача 31.01.2016 року, було встановлено, що невідомими особами були пошкоджені двері квартири АДРЕСА_1. Прийнятими заходами встановити місцезнаходження невідомих осіб не виявилося можливим. Крім того, спосіб захисту, який просить встановити позивач, а саме заборона доступу до квартири, носить ознаки кримінального правопорушення. З пояснень свідків також не вбачається, що саме відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні власністю.
Тому, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, позивач не довела суду той факт, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні майном.
Судові витрати суд вважає за необхідне віднести за рахунок позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 214-215,224 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд-
У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом заборони вчинення певних дій,- відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: