Справа № 2-61/2002
Провадження № 22-ц/779/2233/2016
Головуючий у 1 інстанції Федів Л.М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Василишин Л.В., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представників ОСОБА_2: ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Городенківського районного суду від 23 липня 2002 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Городенківського районного суду від 26 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Городенківського районного суду від 26 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Городенківського районного суду від 23 липня 2002 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до Виконкому Городенківської міської ради, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про визнання рішення виконкому міської ради незаконним, повернення частини земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельної ділянки та будинком.

Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на недотримання судом першої інстанції норм процесуального права. На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що у ОСОБА_5 земельної ділянки по АДРЕСА_4 не було, що підтверджується відсутністю державного акту на право власності на вищезгадану земельну ділянку, а тому, зазначає апелянт, у суду не було підстав для задоволення позову ОСОБА_5 у 2002 році. Крім того, судом не було взято до уваги того, що в будинку АДРЕСА_1 проживають два однофамільця - ОСОБА_2, який проживає в квартирі №5 та він - ОСОБА_2, який проживає в квартирі №6. При цьому, копія рішення була направлена жителю квартири №5, а не йому. Також апелянт зазначає, що у зв'язку із тим, що він не був стороною у справі за позовом ОСОБА_5, оскільки стороною був ОСОБА_2 із квартири №5, а тому він не мав права подавати заяву про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами. Посилаючись на вищенаведене, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду.

В засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги заперечила, вважаючи ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами законною. Тому просить апеляційну скаргу відхилити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Вирішуючи по суті заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції від 23 липня 2002 року, суд належним чином не перевірив чи являється ОСОБА_2 належним відповідачем в даній справі і чи в дійсності щодо нього ухвалено згадане судове рішення. Від цього залежить наявність чи відсутність у нього права на пред'явлення заяви про перегляд судового рішення. Адже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не проживав і на даний час не проживає за адресою, зазначеною у позовній заяві, тобто в квартирі АДРЕСА_1. Копіями відповідних сторінок його паспорту (том №3, а.с.213-214) підтверджено, що він був зареєстрований 03 жовтня 2001 року за адресою: АДРЕСА_2 тільки 03 жовтня 2001 року, тобто після надання дозволу на влаштування балкону його батьку - ОСОБА_8, який був попереднім співвласником названої квартири №6.

При встановленні, що ОСОБА_2 в дійсності вправі був подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, і за умови відсутності в подальшому правових підстав для залишення названої заяви без розгляду, увагу суду слід звернути на таке.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_2 було відомо про пред'явлений позов щодо знесення балкону та про призначення судом першої інстанції в даній справі судових засідань. Рішення суду першої інстанції від 23 липня 2002 року не було предметом перегляду судом вищої інстанції, а тому висновки цього суду не були перевірені на предмет відповідності їх вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд прийшов до висновку, що та обставина, на яку посилається заявник, не є нововиявленою обставиною, а є новим письмовим доказом, який був здобутий заявником після винесення рішення суду і вступу його в законну силу.

Однак, колегія суддів такий висновок вважає передчасним. Адже, із змісту п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК вбачається, що підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявникові, тобто обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові.

У п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року роз'яснено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

В цьому пункті постанови Пленуму ВССУ також вказано, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Отже, процедурою скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленою обставиною передбачено наявність доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що балкон до квартири АДРЕСА_2 в період до 2002 року не заявник, а ОСОБА_8 на підставі дозволу головного архітектора району від 04.07.1999 року, рішення №263 від 27.07.1999 року та у відповідності із проектною документацією (довідка виконкому Городенківської міської ради від 09.02.2015 року - том №3, а.с.195; копія рішення виконкому Городенківської міської ради від 27.07.1999 року, копія дозволу та проекту - том №1, а.с.258-262)). Отже, в наявності є обставини, які могли призвести до інших висновків суду щодо обґрунтованості позову ОСОБА_5

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що до ОСОБА_6 перейшло право власності на будинок АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 03 серпня 2001 року, та зареєстрованого в Коломийському МБТІ 27.08.2001 року, тобто ще до ухвалення судового рішення в даній справі, та до переходу згідно чинного земельного законодавства України права на присадибну земельну ділянку площею, яка необхідна для обслуговування цього будинку. З цього випливає, що на час розгляду судом першої інстанції справи у ОСОБА_5 могло не бути права вимоги про знесення балконів. Ця істотна обставина раніше також не була відома.

У випадку продовження розгляду заяви ОСОБА_2 суду необхідно з'ясувати чи йому були відомі або чи могли бути відомі істотні обставини, які входять до предмета доказування в даній справі (стаття 179 ЦПК). У випадку визнання судом наявності нововиявлених обставин та встановлення пропуску визначеного законом строку подачі заяви, суд має виходити з того, що згідно п.13 названої вище постанови Пленуму ВССУ цей процесуальний строк може бути поновлений за загальними правилами, визначеними статтею 73 ЦПК України.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала не може бути залишена в силі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 307, 312-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Городенківського районного суду від 26 вересня 2016 року скасувати, а справу направити в той же суд для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.А. Девляшевський

Судді: Л.В. Василишин

Л.В. Ясеновенко