АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/85/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/516/16 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заліщицького районного суду від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

в лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки місячного доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, до закінчення позивачем навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років, посилаючись на те, що відповідач є батьком позивача і зобов'язаний утримувати сина до досягнення двадцяти трьох років, так як він продовжує навчання та потребує такої допомоги, а батько має можливість надавати її, оскільки має постійне місце роботи та регулярний заробіток.

Рішенням Заліщицького районного суду від 29 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_2 аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частки місячного доходу ОСОБА_2, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 05.02.2016 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за місяць підлягало до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів у порушення ч. 1 ст. 199 СК України належним чином не перевірив чи має відповідач можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, оскільки він затрачує кошти на винаймання житла, а також те, що він переніс складну операцію і в даний час хворіє і значна частина коштів витрачається на медикаменти.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала його неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Визначаючи аліменти в розмірі 1/6 частини місячного доходу на утримання повнолітнього сина, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 має можливість надавати таку допомогу і його повнолітній син потребує даної допомоги, оскільки є студентом денної форми навчання.

Колегія суддів з вказаним висновком суду погоджується, оскільки він відповідає зібраним по справі доказам і нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі свідоцтва про народження виданого 03.02.1998 року, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 (а.с.6).

З довідки № 0390, виданої 26.01.2016 року інститутом фізико-технічних та комп'ютерних наук Чернівецького Національного Університету ім. Ю.Федьковича, видно, що ОСОБА_1 є студентом першого курсу інституту, денної форми навчання (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2 згідно довідки № 10 виданої 04.02.2016 року ПП "Тіміртан" працює на даному підприємстві на посаді підсобного робітника і його посадовий оклад з 01.01.2016 року становить 2770 грн. Нарахована заробітна плата за січень 2016 року склала 2478,42 грн. (а.с.16)

Згідно виконавчого листа № 597/552/13-ц, виданого Заліщицьким районним судом, з ОСОБА_2 в користь доньки ОСОБА_3 щомісячно стягуються аліменти на її утримання до досягнення нею 23-річного віку в розмірі 400 грн. (а.с.31).

Жодних доказів того, що стан здоров'я відповідача не дозволяє йому працювати, апелянтом суду не було представлено, а наявні в матеріалах справи чеки про придбання ліків не є належними та допустимими доказами того, що саме ОСОБА_2 придбавав дані ліки і чи регулярно він їх приймає, і в зв'язку з чим.

Мати позивача - ОСОБА_4 не працює і в матеріалах справи відсутні докази про отримання нею якихось доходів.

Таким чином, визначаючи аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, що становить приблизно 461 грн. від встановленого відповідачу посадового окладу (2770 : 6 = 461) та враховуючи те, що ним вже сплачуються щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 400 грн., колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта про те, що судом першої інстанції при визначені розміру аліментів на утримання ОСОБА_1 не взято до уваги, що він вже сплачує аліменти по 400 грн. щомісячно, починаючи з 13.05.2013 року на утримання дочки ОСОБА_3 до досягнення нею 23 річного віку, оскільки розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_1 визначений у частці, яка становить в гривневому еквіваленті приблизно 461 грн., а в сукупності розмір аліментів на утримання двох повнолітніх дітей становить не більше 900 грн., що у частковому вираженні менше, ніж 1/3 всіх видів заробітку відповідача.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про те, що він затрачує кошти на оренду житла, оскільки ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду ОСОБА_2 не було представлено договору оренди житлового приміщення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заліщицького районного суду від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак