АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/803/16-ц 22-ц/774/1384/К/16
Справа № 212/803/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1384/К/16 ОСОБА_1
Категорія № 26 (ІІІ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Михайлів Л.В.,

секретар: Чубіна А.В.

за участю: представникапозивача - ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" ( на даний час Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ) про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ( яке під час розгляду справи змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ( надалі ОСОБА_6 «ЦГЗК»)про відшкодування моральної шкоди завданої професійним захворюванням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. Висновком МСЕК від 01.07.2015 року первинно йому встановлено 50 % втрати професійної працездатності та третя група інвалідності безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що його турбують болі у шийному та поперековому відділах хребта, порушена хода, біль у суглобах кінцівок, змінився рівень життєвої діяльності, просив суд стягнути з ОСОБА_6 «ЦГЗК» на свою користь 793728 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2016 рокупозов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 «ЦГЗК» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 30000 грн., а також - на користь держави 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_6 «ЦГЗК» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи.

Вважають, що судом не враховано робота позивача на інших підприємствах в умовах впливу шкідливих факторів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював на ОСОБА_6 «ЦГЗК» слюсарем черговим та з ремонту устаткування з 17.06.2005 р. по 08.07.2015 р. (а.с.20-23).

Як убачається з Акту розслідування причин виникнення професійного захворювання від 02 квітня 2015 року причиною виникнення професійного захворювання ОСОБА_2 є робота у шкідливих умовах праці з важкістю навантаження та вимушеній позі, що перевищує гранічно- допустимі показники (а.с.13-14).

За висновком медико соціальної експертної комісії від 01 липня 2015 року ОСОБА_2 встановлено первинно 50% втрати професійної працездатності та тертя група інвалідності безстроково ( а.с.16).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу, у звязку з отриманим ним на виробництві професійним захворюванням, моральної шкоди відповідачем, з вини якого її заподіяно.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2М та стягуючи на його користь з ОСОБА_6 «ЦГЗК» моральну шкоду в сумі 30000 грн., суд першої інстанції керувався вимогами ст. 237-1 КЗпП України, ст.1167 ЦК України й виходив з обовязку відповідача її відшкодувати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У звязку із викладеним, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача в частині не поширення на спірні правовідносини ст.237-1 КЗпП України такими, що не відповідають законодавству.

Як убачається з акту розслідування причин виникнення у ОСОБА_2М хронічного професійного захворювання від 03 квітня 2015 року, встановлено тривала робота в умовах фізичного навантаження та вимушеної пози, що перевищує гранично-допустимі показники. У п.19 визначено, що враховуючи тривалу роботу позивача протягом 22 років у шкідливих факторах встановити конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань неможливо (а.с.14-15).

Статтею 153 КЗпП України передбачено обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи ОСОБА_6 «ПівдГЗК» про відсутність обовязку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, колегія суддів до уваги не приймає. Обовязок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця.

Враховуючи викладене й те, що право на відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя професійним захворюванням ОСОБА_2 повязано з виконанням трудових обовязків, виникло у позивача з 01 липня 2015 року, тобто з моменту встановлення йому вперше стійкої втрати професійної працездатності (а.с. 16), питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці».

Також, спростовуються й доводи відповідача ОСОБА_6 «ЦГЗК» щодо відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки факт заподіяння такої шкоди, у звязку із професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Позивач змушений проходити стаціонарний курс медикаментозного лікування, переносить фізичні страждання, в нього встановлений стійкий больовий синдром, що позбавляє її вільно рухатися, позбавляє нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Однак, колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги відповідача щодо розміру моральної шкоди, стягнутої судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахування розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції без урахуванням відсотку втрати професійної працездатності ОСОБА_2, який згідно висновку МСЕК первинно становить 50 %, встановленої ІІІ групою інвалідності, безстроково, з урахуванням конкретних обставин по справі, повязаних із цим фізичних і моральних страждань потерпілого, з урахуванням істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, необхідності проходити періодично медичні обстеження та лікування, а також роботу позивача на інших підприємствах у шкідливих умовах, колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 30000 грн. до 25 000 грн..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2016 рокузмінити в частині розміру моральної шкоди стягнутого з ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2 зменшивши його з 30000 грн. до 25000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді : Л.А. Братіщева

ОСОБА_7