Провадження № 22-ц/779/759/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 15 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просила ухвалити рішення про припинення виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 по виконавчому листу №2/0907/2301/2012 від 29 лютого 2012 року, виданого Івано-Франківським міським судом та збільшити розмір аліментів, стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що після розірвання шлюбу їхній з відповідачем син ОСОБА_4 знаходиться на її повному утриманні, позивач на даний час не працює, доходів для забезпечення належного рівня життя сина ОСОБА_4, якому діагностовано розумову відсталість помірного ступеня внаслідок хвороби Дауна, придбання продуктів харчування, одягу та предметів першої необхідності, підтримання його фізичного, інтелектуального та культурного розвитку не вистачає. На даний час син є дитиною-інвалідом, навчається у 8 класі Навчально-реабілітаційного центру м. Івано-Франківська, позивач зайнята доглядом за сином, а відтак працювати не може. 07 лютого 2012 року Івано-Франківський міський суд по справі за її позовом ухвалив рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу щомісячно до досягнення сином повноліття. Згідно довідки з Личаківського ВДВС Львівського МУЮ від 22 жовтня 2015 року №5750 ОСОБА_3 не сплатив за період з 20 квітня 2012 року по виконавчому листу аліменти. Позивачу відомо, що ОСОБА_3 працює вже декілька років за кордоном в Македонії в нафтогазовій компанії та отримує заробітну плату понад 1000 євро на місяць. Відповідач періодично приїжджає в Україну, але з сином не спілкується. Оскільки матеріальний стан відповідача значно покращився, то вважає, що розмір аліментів повинен бути збільшеним.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 лютого 2016 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про стягнення з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно.

У скарзі апелянт зазначає, що суд належним чином не з'ясував предмет спору, допустив неповноту судового слідства, не врахував його матеріальне становище , не взяв до уваги докази про те, що він не працює, на заробітки в іншу країну виїхати не має можливості, змушений працювати на тимчасових умовах, щоб себе утримувати та сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 2012 року. Разом з батьками в добровільному порядку, крім суми аліментів, надають матеріальну допомогу на утримання сина і онука, купують одяг, продукти харчування, надають додаткову фінансову допомогу. Від матеріальної допомоги сину не відмовляється, не заперечує необхідність утримувати сина, готовий сплачувати аліменти, однак не в такому розмірі як зазначено в рішенні суду.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача, яка вимоги скарги підтримала, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції прийшов до висновку, що неповнолітній син відповідача ОСОБА_4 у зв'язку з станом здоров'я потребує матеріальної допомоги з його боку у зв'язку із збільшенням витрат пов'язаних із зростанням цін на продукти харчування, підтримання фізичного, культурного та інтелектуального розвитку дитини, враховуючи, що мати ніде не працює, має нерегулярний та мінливий заробіток та у змозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 травня 2012 року, і в якому народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 лютого 2012 року судом визначено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача ОСОБА_3 щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що згідно заключення АМН України Львівського міжобласного медико-генетичного центру від 12 вересня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року поставлено діагноз - розумова відсталість помірного ступеня (внаслідок синдрому Дауна).

Колегія суддів вважає, що позивач є працездатним, працює на тимчасових роботах, є фізично здоровим, немає на утриманні інших дітей чи батьків, його син ОСОБА_4 у зв'язку з станом здоров'я потребує більшого догляду, що вимагає значних фінансових затрат, а тому визначена судом сума аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення повноліття є обґрунтованою.

При вирішенні позовних вимог судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано оцінку доводам сторін.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело, або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк