Провадження №2/428/456/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» м. Харків про визнання порушення п. 7.10 кредитного договору №0 від 18.07.2007р., застосування наслідків порушення зобов'язання в частині розірвання договору та застосування двосторонньої реституції,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ПАТ «УкрСиббанк» м. Харків про визнання порушення п. 7.10 кредитного договору №0 від 18.07.2007р., застосування наслідків порушення зобов'язання в частині розірвання договору та застосування двосторонньої реституції, мотивуючи вимоги тим , що 18.07.2007р. між позивачем ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсіббанк» було укладено кредитний договір №0. Додатковою угодою №2 від 08.12.2009р. по вищевказаному договору були внесені зміни. Весною 2015р. ПАТ «Укрсиббанк» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №0, укладеним між позивачем ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсіббанк» 18.07.2007р. 19.06.2015р. Сєвєродонецьким міським судом було винесене заочне рішення, а 30.06.2015р. вищевказаним судом було направлено копію даного заочного рішення з яким позивач ОСОБА_1 був випадково ознайомлений на початку липня 2015р.. До цього часу позивач ОСОБА_1 не був обізнаний про існування претензій у юридичної особи ПАТ «Укрсіббанк» до нього. Крім того, 19.12.2008р. та 13.04.2009р. до статуту кредитора було внесено зміни, тобто визначено правонаступника ПАТ «Укрсиббанк», однак до кредитного договору №0 від 18.07.2007р. вищевказані зміни не були внесені всупереч діючому законодавству України та п. 7.10 самого кредитного договору. Таким чином, кредитором, при зміні установчих документів, не було вчинено дій відповідно до п. 7.10 кредитного договору №0, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсіббанк» 18.07.2007р., тобто має місце факт прострочення кредитора. Отже, на думку позивача ОСОБА_1, є всі підстави вважати застосування відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» нечесної підприємницької практики, яка включає будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману, що є порушенням принципу рівності сторін договору учасником якого є споживач. Тому, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить суд визнати порушення п. 7.10 кредитного договору №0 від 18.07.2007р., укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», з боку ПАТ «Укрсиббанк» та застосувати наслідки порушення зобов'язання в частині розірвання договору та застосування двосторонньої реституції. У клопотанні про доповнення позовних вимог, позивач ОСОБА_1 зазначив прохання доповнити позов наступною вимогою, а саме визнати дії АКІБ «Укрсиббанк», під час проведення своєї діяльності у відповідність із нормами Закону України «Про акціонерні товариства» та інших нормативно-правових актів, відповідно до пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України, діями щодо самостійної заміни кредитора у договорі № договору №0 від 18.07.2007р..

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідно до п.1.1 Статуту відповідача ПАТ «Укрсиббанк» зазначено, що воно є правонаспуником АКІБ «УкрСиббанк». Оскільки у Статуті фігурує юридичний термін «правонаступник», то мова йде про реорганізацію підприємства, а не про зміну найменування банку, а тому при правонаступництві мають бути акти приймання-передачі справ та розподільчий баланс. Відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» не було підтверджено отримання прав від АКІБ «УкрСиббанк» стосовно кредитного договору №0 від 18.07.2007р., позивальником якого він являється. Також він не був повідомлений Банком ані про зміну найменування, ані про правонаступництво, відповідно до п. 7.10 кредитного договору, а тому наявна нечесна підприємницька практика, що порушує його права, як споживача. Тому, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача Ляпун І.О. у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням заперечень в матеріалах справи, в яких вказала, що ОСОБА_1 був ініціатором виникнення взаємних зобов'язань між ним та АТ«УкрСиббанк», особисто звернувся із заявою про отримання кредиту та власноручно вказав бажану суму отримання кредиту, валюту та строк, на якій він бажає отримати кредит, також вказав цільове призначення кредитних коштів, а саме: 24900доларів США на строк 132 місяців, на особисті потреби. 18.06.2007р. між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 від 18.07.2007р., відповідно до якого Позивачеві були надані кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 24900 доларів США з кінцевим строком повернення 18 липня 2017 року та сплатою відсотків у розмірі 13,00 % річних. На виконання Кредитного договору Відповідач надав Позивачу кредитні кошти, саме в іноземній валюті в доларах США у розмірі 24900 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 відповідно до п. 1.4.. З моменту зарахування коштів на рахунок Позичальника вони стали власністю Позивача. Факт зарахування коштів підтверджено в судах та сторонами не оскаржується. Починаючи з 2014р., ОСОБА_1 припинив належним чином виконувати умови кредитного договору по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів, внаслідок чого Відповідач звернувся з позовом до Позивача про стягнення простроченої суми боргу за кредитним договором, даний позов АТ «УкрСиббанк» був задоволений, рішення набрало законної сили 11.11.2015р.. В судовому провадженні розглядалась також позовна заява ОСОБА_3, дружини Позивача до АТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним. Позовна заява ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним розглянута рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.09.2014р. по справі №428/1640/14-ц, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.10.2014р. рішення суду першої інстанції по справі залишено без змін. З часу порушення ОСОБА_1 за кредитним договором по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів про задоволення вимог кредитора в позасудовому порядку за рахунок іпотечного майна домовленості були відсутні. Таким чином, АТ «УкрСиббанк» скористався правом на захист свого порушеного права, як кредитора, що цілком відповідає вимогам цивільного законодавства. У зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства», Банк змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк». Таким чином було здійснено організаційно-правову форму Банку, про що було опубліковані відомості в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Тобто Банк змінив назву, при цьому юридична адреса Банку не змінювалась. Зазначені обставини справи вже були оцінені Сєвєродонецьким міським судом Луганської області при прийнятті рішення від 25.09.2015р., з яким погодився суд апеляційної інстанції. Перед підписанням вищевказаного кредитного договору позивач ОСОБА_1 отримав від Банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». А отже, обставини на які спирається позивач ОСОБА_1 щодо підстав розірвання кредитного договору позивачем ОСОБА_1 не обґрунтовані жодним чином. За кредитним договором АТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав, позивач ОСОБА_1 отримав кредит та за рахунок кредитних коштів задовольнив свої споживчі потреби. Позивач ОСОБА_1 не надав доказів того, що АТ «УкрСиббанк» припустився порушень банківського, цивільного законодавства України та законодавства про захист прав споживачів, кредитного договору, а тому просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 626, 627 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За положеннями ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Відповідно до п.5 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008р., Статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом. Приведенням діяльності акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у відповідність із цим Законом є здійснення таких дій: 1) внесення змін до статуту товариства, які в тому числі передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого або закритого акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство чи з відкритого або закритого акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство за умови, що кількість акціонерів на дату внесення таких змін не перевищує 100 осіб, а також виконання всіх інших вимог цього Закону у статуті товариства; 2) приведення внутрішніх положень товариства у відповідність із вимогами цього Закону. Датою приведення діяльності акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у відповідність із вимогами цього Закону є дата державної реєстрації змін до статуту, які в тому числі передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого акціонерного товариства на публічне або приватне акціонерне товариство або закритого акціонерного товариства на публічне або приватне акціонерне товариство. Приведення діяльності у відповідність із нормами цього Закону, статутів та внутрішніх положень акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у тому числі зміна найменування акціонерних товариств з відкритого або закритого на публічне або приватне, не є перетворенням та не потребує застосування процедури припинення.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 18.07.2007р., АКІБ «УкрСиббанк» надало ОСОБА_1 кредит у іноземній валюті у розмірі 24900 доларів США, що дорівнює еквіваленту 125745грн. за курсом НБУ на день укладення договору строком до 18.07.2018р. з умовами сплати відсотків у розмірі 13% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватись з «01» по «10» число включно кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти. Пунктом 7.10 даного договору визначено, що внесення змін до цього Договору здійснюється відповідно до законодавства України, якщо умовами договору не передбачено інший порядок. Відповідно до Додаткової угоди №2 від 08.12.2009р. до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 18.07.2007р., АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 змінили графік погашення кредиту, з яким відповідач ОСОБА_1 був письмово ознайомлена, про що свідчить його особистий підпис. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 19.12.2008р. та 13.04.2009р. внесені зміни до відомостей про юридичну особу та зміна до установчих документів - зміна найменування банку на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Про зміни назви юридичної особи повідомлено в офіційному спеціалізованому друкованому засобі масової інформації Державного комітету України з питань регуляторної політики підприємництва «Бюлетень державної реєстрації», копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.09.2014р. по цивільній справі №428/1640/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним у зв'язку з невідповідністю договору за змістом Закону України «Про захист прав споживачів», у задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23.10.2014р. рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.09.2014р. залишено без змін. Відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.09.2015р. по цивільній справі №428/844/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» м. Харків до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 204386,01грн., стягнення пені у розмірі 7444,05грн., стягнення судового збору у розмірі 2118,3грн., позовну заяву задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкСиббанк» м. Харків суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.07.2007р. в розмірі 12977,23 доларів США, з яких: 11267,13 доларів США - кредитна заборгованість; 1710,10 доларів США- заборгованість по процентам; пеню в загальному розмірі 7444,05грн., з яких: 4869,94грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 2574,11грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 11.11.2015р. рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.09.2015р. скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» поточну заборгованість за кредитним договором №0 від 18.07.2007р. станом на 12.01.2015р..

Таким чином,судом встановлено, що 18.07.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0.

У 2009р. згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» було внесено зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких повне найменування Банку стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».у відповідності до чинного законодавства України, приведення діяльності у відповідність із нормами Закону України «Про акціонерні товариства» , статутів та внутрішніх положень акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у тому числі зміна найменування акціонерних товариств з відкритого або закритого на публічне або приватне, не є перетворенням та не потребує застосування процедури припинення. Крім того, суд зауважує, що зміна назви банку-юридичної особи не ототожнюється зі зміною сторони у кредитному правовідношенні. Також зміна назви банку у 2009р. не потребувала внесення змін до кредитного договору, оскільки для позичальника ОСОБА_1 не змінились умови та порядок повернення кредитних коштів та до того ж законодавством не встановлений обов'язок отримання згоди позичальника чи його повідомлення про зміну назви банку-юридичної особи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача ОСОБА_1 на ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме про наявність нечесної підприємницької практики ПАТ «УкрСиббанк», яка полягає у самостійній заміні кредитора у договорі №0 від 18.07.2007р., що є порушенням також п. 7.10 вищевказаного договору, не знайшли не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи,а отже позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» м. Харків про визнання порушення п. 7.10 кредитного договору №0 від 18.07.2007р., застосування наслідків порушення зобов'язання в частині розірвання договору та застосування двосторонньої реституції; визнання дії АКІБ «Укрсиббанк», під час проведення своєї діяльності у відповідність із нормами Закону України «Про акціонерні товариства» та інших нормативно-правових актів, відповідно до пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України, діями щодо самостійної заміни кредитора у договорі № договору №0 від 18.07.2007р., не підлягає задоволенню у зв'язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10 , 11 , 27 , 31 , 57 , 60 , 61, 199 , 212-215 , 223 ЦПК України , ст.ст. 512, 626, 627, 651 ЦК України , суд , -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» м. Харків про визнання порушення п. 7.10 кредитного договору №0 від 18.07.2007р., застосування наслідків порушення зобов'язання в частині розірвання договору та застосування двосторонньої реституції; визнання дії АКІБ «Укрсиббанк», під час проведення своєї діяльності у відповідність із нормами Закону України «Про акціонерні товариства» та інших нормативно-правових актів, відповідно до пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України, діями щодо самостійної заміни кредитора у договорі № договору №0 від 18.07.2007р..

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя