Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

18 листопада 2016 року Волноваський районний суд Донецької області

У складі:

Головуючого : судді Мохова Є.І.,

При секретарі : Брідня О.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В С Т А Н О В И В:

04.10.2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що за час перебування у шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року вони придбали будинок АДРЕСА_2, який зраеєстрували в БТІ на чоловіка. Після спорудження будинку і можливості його розділу на дві квартири, 05.10.1971 року частина будинку, квартиру № 1 (40/100 частин) продали ОСОБА_4, а квартира № 2 (60/100) частин залишилось у власності чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року її чоловік ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_2 житловою площею 36,10 кв.м., загальною площею 62,70 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, який належав йому на підставі договора купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зареєстрованого у реєстрі № 1528. При житті ОСОБА_3 склав заповіт 24.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, згідно якого на випадок смерті все майно, яке буде належати йому на момент смерті заповідав ОСОБА_1.

Крім неї спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка є її син відповідач по справі ОСОБА_2, який відмовився від спадщини на її користь. Спадкову справу в нотаріальній конторі не відкривала, у зв'язку з втратою оригінала правовстановлюючого документа, залишилася лише копія договіра дарування, технічна характеристика БТІ.

На теперішній час територія міста Донецька непідконтрольна державній влади України, на її території не працюють судові і правоохоронні органи, позивач не може звернутися до суду за територіальною підсудністю, тобто за місцем знаходження нерухомості, і вона змушена звернутися до суду за місцем свого проживання.

Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_2 житловою площею 36,10 кв.м., загальною площею 62,70 кв.м. з надвірни будівлями та спорудами.

Позивач в судове засідання не з"явилась, просе справу розглянути без її участі, на позові наполягала.

Відповідач в судове засідання не з'явивсяя, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив.

За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посвідченого 7-ою Донецькою нотаріальною конторою ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстр № 1528, 60/100 будинку АДРЕСА_2, житловою площею 36,10 кв.м., загальною площею 62,70 кв.м. належить ОСОБА_3. Згідно договору купівлі-продажу посвідченого 7-ою Донецькою державною нотаріальною конторою від 05.10.1971 року, реєстр № 4796 , 40/100 будинку АДРЕСА_2 належать ОСОБА_4 (а.с.3).

Згідно заповіту від 24.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, все майно, яке буде належати ОСОБА_3 на момент смерті заповідає ОСОБА_1.(а.с.11).

З свідотцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_1 25.02.2003 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. (а.с.10).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого 10 червня 2014 року відділом державної державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьк ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.(а.с.9).

З листа приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Гончарова М.Л. від 28.09.2016 року за № 478/01-16 про надання інформації вбачається, що свідотцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі оригінала правовстановлюючого документа. Оригінал заповіту на будинок не наданий, тому при зверненні до нотаріуса з питання оформлення спадщини після померлого ОСОБА_3, буде відмовлено в видачі свідотцтва про право на спадщину. (а.с.13).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи , яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п'яту чергу.

Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як дружини померлого.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власностіна житловий будинок АДРЕСА_2, загальною площею 62,70 кв.м., житловою площею 36,10 кв.м.з надвірними будівлями та спорудами.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає.

На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 8, 10, 11, 14, 210, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, загальною площею 62,70 кв.м., житловою площею 36,10 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами.

Оригінал рішення знаходиться у справі № 2/221/1456/2016 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив - Волноваським районним судом Донецької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Волноваського

районного суду Є.І.Мохов