Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1504/15-ц Головуючий у 1-й інст. Баренко С. Г.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Заполовського В.Й, Шевчук А.М.,

за участю секретаря Гарбузюк Ю.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 2 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно ,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство « ОТП Банк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що 13 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останньому наданий кредит в сумі 65688 доларів США, строком до 22 червня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,75 річних.

В забезпечення виконання умов кредитного договору цього ж дня між ними укладений договір застави належного відповідачеві автомобіля INFINITI QX 56, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язання за спірною угодою, станом на 24 квітня 2015 року виникла заборгованість в сумі 32759,74 дол. США, що за курсом НБУ, встановленим на 21 жовтня 2015 року, є еквівалентним 1000287 грн. 50 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32759,74 дол. США, що становить 738111 грн. 77 коп., а також із заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 11636,19 дол. США, що є еквівалентним 262175 грн. 73 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив звернути стягнення на переданий в заставу автомобіль шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною для його подальшої реалізації, визначеною експертною оцінкою в рамках виконавчого провадження.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 2 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №СL-010/077/2008 від 13 червня 2008 року в сумі 1000287 грн. 50 коп., звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль INFINITI QX 56, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, видане Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області), шляхом його реалізації з прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження, з початковою ціною автомобіля 464600 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» 6559 грн. 49 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що суд розглянув справу за його відсутності, чим позбавив права на судовий захист. Маючи намір подати аргументовані заперечення щодо позову, він звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, оскільки з поважних причин не мав можливості брати участь у судовому засіданні 19 листопада 2015 року.

Окрім того, наданий позивачем розрахунок не містить детальної інформації щодо сум, які підлягали до сплати, а також сум, які він щомісячно сплачував в рахунок погашення заборгованості за даним кредитним договором.

Вказує, що, сплачуючи щомісячно по 1200 доларів США, він дотримувався умов кредитного договору, проте банк безпідставно не вносив зазначені кошти в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків.

На даний час він повернув банку 64236 доларів США, що за середньозваженим курсом долара за весь період погашення кредиту становить 527727 грн. 07 коп. Отже, за умови отримання кредитних коштів в сумі 318685 грн., а також з огляду на ту обставину, що суд визначив початкову ціну автомобіля в розмірі 464600 грн., підстави для задоволення позову відсутні.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, зауваживши, що на даний час набрало законної сили рішення суду про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за спірним кредитним договором, що, в свою чергу, свідчить про безпідставність позовних вимог.

На думку представника ПАТ «ОТП Банк», апеляційна скарга є безпідставною, адже всі внесені відповідачем кошти за спірною угодою були враховані банком. Зарахування коштів на інший рахунок зумовлене тим, що відповідач здійснював погашення боргу за іншим кредитним договором.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2008 року між сторонами укладений кредитний договір №СL-010/077/2008 про надання відповідачеві кредитних коштів в сумі 65688 доларів США, строком до 22 червня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,75 річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 кредитних зобов'язань 13 червня 2008 року сторони уклали договір застави №РСL-010/077/2008, за умовами якого відповідач передав в заставу банку належний йому автомобіль INFINITI QX 56, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2, вартістю 464600 грн.

6 серпня 2008 року дане обтяження зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

13 червня 2008 року між ПАТ «ОТБ Банк» та ОСОБА_2 також укладено додатковий договір, яким п.1.9.1 спірної кредитної угоди викладено в новій редакції. Зокрема, сторони погодили, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та /або поручителем ( майновим поручителем) своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором чи іншими укладеними з банком договорами та /або умов документів забезпечення, а саме:

-невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №СL-001/319/2006 від 4 серпня 2006 року, укладеного між банком та боржником;

-невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №НСL-ОВС/001/2006 від 30 жовтня 2006 року, укладеного між банком та боржником.

При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань настає з дати відправлення банком на адресу позичальника вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання ним вимоги.

Сторони визначили, що реалізація положень п. 1.9.1 не буде розглядатись ними як одностороння зміна умов цього договору, а є одним із способів виконання боргових зобов'язань, встановлених за взаємною згодою сторін.

Окрім того, 25 вересня 2012 року позивач та ОСОБА_2 уклали додаткову угоду до вказаного кредитного договору, відповідно до якої у випадку порушення позичальником зобов'язань, плаваюча процентна ставка збільшується шляхом збільшення розміру фіксованого відсотка/процента, що є складовою частиною плаваючої процентної ставки, чи фіксована процентна ставка збільшується на 4 % річних в порядку, передбаченому договором.

Також додаткова угода, яка передбачала підвищення плаваючої процентної ставки у разі порушення позичальником зобов'язань, була укладена сторонами 11 вересня 2013 року.

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язання за спірною угодою, станом на 24 квітня 2015 року виникла заборгованість в сумі 32759,74 дол. США, що за курсом НБУ, встановленим на 21 жовтня 2015 року, є еквівалентним 1000287 грн. 50 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32759,74 дол. США, що становить 738111 грн. 77 коп., а також із заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 11636,19 дол. США, що є еквівалентним 262175 грн. 73 коп.

Вказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком. Заперечуючи щодо розміру заборгованості, відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості.

В судовому засіданні також встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2013 року із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка є фінансовим поручителем, стягнуто в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за спірною угодою в розмірі 298938 грн. 20 коп., в тому числі 276398 грн. 74 коп. заборгованості зі сплати кредиту та 22539 грн. 46 коп. заборгованості зі сплати відсотків, яка утворилась станом на 1 серпня 2013 року.

Зміст долучених до матеріалів справи повідомлень відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції свідчить про те, що зазначене рішення суду не виконане. ( т.2, а.с.6,7).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що кредитор ( заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

За правилами ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.,1,6,7 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Частиною 2 статті 25 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що банк наділений правом звернути стягнення на належний відповідачеві автомобіль, переданий останнім в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за спірним кредитним договором, шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що рішенням суду з боржника та поручителя стягнуто заборгованість за даним кредитним договором, не спростовує висновки суду першої інстанції.

Так, згідно з ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Звернення стягнення на предмет застави відбувається з метою задоволення вимог кредитора за зобов'язанням і в даному випадку лише ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання, що вважається виконаним згідно зі ст.599 ЦК України.

Забезпечувальне зобов'язання має додатковий характер, а не альтернативний основному.

Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в заставу майно.

Проте, вирішуючи даний спір, суд зазначив у рішенні, що початкова ціна предмета застави для його подальшої реалізації становить 464600 грн.

Разом з тим, при укладенні договору застави сторони дійшли згоди, що продаж предмета застави буде здійснено за початковою ціною, визначеною шляхом проведення незалежної експертизи.

Також, визначивши початкову ціну продажу автомобіля як його заставну вартість, вказану в договорі, суд не врахував ту обставину, що реалізація предмета застави здійснюватиметься на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною в порядку виконавчого провадження.

Окрім того, резолютивна частина рішення суду містить лише загальний розмір вимог без зазначення його складових, що не узгоджується з вимогами ч.2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

З огляду на вищезазначене, рішення слід змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: « В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №СL-010/077/2008 від 13 червня 2008 року в сумі 1000287 грн. 50 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32759,74 дол. США, що за курсом НБУ станом на 21 жовтня 2015 року становить 738111 грн. 77 коп., а також із заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 11636,19 дол. США, що є еквівалентним 262175 грн. 73 коп., звернути стягнення на предмет застави згідно із договором застави №РСL-010/077/2008 від 13 червня 2008 року, а саме: автомобіль INFINITI QX 56, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2, тип легковий, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області, шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій».

Також при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд стягнув з відповідача на користь ПАТ «ОТП Банк» 6559 грн. 49 коп., що не узгоджується з вимогами п.1 ч.2 ст. Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, рішення в цій частині необхідно змінити, зменшивши суму судового збору, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк», із 6559 грн. 49 коп. до 6090 грн.

Керуючись ст. ст. 209,303,307, 309, 313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 2 грудня 2015 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції:

« В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №СL-010/077/2008 від 13 червня 2008 року в сумі 1000287 грн. 50 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32759,74 дол. США, що за курсом НБУ станом на 21 жовтня 2015 року становить 738111 грн. 77 коп., а також із заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 11636,19 дол. США, що є еквівалентним 262175 грн. 73 коп., звернути стягнення на предмет застави згідно із договором застави №РСL-010/077/2008 від 13 червня 2008 року, а саме: автомобіль INFINITI QX 56, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2, тип легковий, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області, шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності ( незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій».

Рішення в частині розподілу судових витрат змінити, зменшивши суму судового збору, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк», із 6559 грн. 49 коп. до 6090 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча Судді: