Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1427/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Франко В.А.

суддів - Кривохижі В.І., Мурашка С.І

за участю секретаря - Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 липня 2015 року, у справі за позовом Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, втрат внаслідок інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми,-

Встановила:

У жовтні 2014 року СП ТОВ «Світловодськпобут» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, втрат внаслідок інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Позов обгрунтовували тим, що відповідно до рішень Виконавчого комітету Світловодської міської ради № 732 від 15 березня 2007 року та №742 від 15 серпня 2012 року СП ТОВ «Світловодськпобут» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення. Відповідачі є споживачами вказаних послуг і зобовязані оплачувати послуги в установлені строки.

Внаслідок невиконання обовязку сплати коштів за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з жовтня 2008року по вересень 2914року, у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість, яку в добровільному порядку вони погасити відмовляються.

За таких обставин і просили стягнути з відповідачів на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в сумі 2963,21 грн., втрати від інфляції 963, 26 грн., три відсотки річних 360,97 грн.

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2014 року позов був задоволений. За наслідками розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення, ухвалою цього ж суду від 26 лютого 2015 року заочне рішення було скасоване та призначено справу до розгляду.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Справа була вже предметом розгляду судами апеляційної та касаційної інстанцій.

При новому розгляді справи в судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились. Про місце та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процессу за допомогоюзаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заборгованість ОСОБА_3, ОСОБА_2 за послуги теплопостачання перед СП ТОВ "Світловодськпобут" відсутня.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 1 ст. 32 Закону „Про житлово-комунальні послуги, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та забезпечується послугами централізованого опалення, які надає СП ТОВ Світловодськпобут. (а.с.57-58)

Разом з власником квартири за даною адресою зареєстрований та проживає ОСОБА_3Д.(а.с.48-50).

Згідно з довідкою СП ТОВ «СВітловодськпобут» споживачі послуг, за вказаною адресою, обов'язку по своєчасній оплаті житлово - комунальних послуг не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 1 вересня 2014 року становила 2 963 грн 21 коп. (а.с. 4).

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції, в ухвалі суду касаційної інстанції , було зазначено, що суд не зясував обставини по справі, а саме, коли виникла заборгованість, яку просить стягнути позивач, оскільки, як вбачається з довідки , наданої позивачем, вона складена за період з 01 червня 2008 року по 1 вересня 2014 року, при цьому станом на 1 червня 2008 року вже існувала заборгованість в розмірі 1595,75 грн., яка увійшла у загальну суму заборгованості, у звязку з чим суд не зясував, за який період вона виникла та чи не пропущено позивачем строк позовної давності про що зазначали відповідачі.

При новому розгляді справи апеляційною інстанцією встановлено з довідки про розмір платежів за послуги СП ТОВ «Світдлводськпобут» за період з 1.06.2008 року по 1.09.2014 року(а.с.4). сума нарахувань за спожиті послуги згідно графи «нараховано » склала13207,59 грн., яка зазначена і в розрахунку суми (а.с.5-6).

Згідно довідки з графи «сплачено по квитанціям» встановлено, що відповідачами було сплачено 9352,65 коп. Тобто сума заборгованості згідно цієї довідки з 1.06.2008 по 1.09.2014 року складає 3 854,94 грн.

Як вбачається з розрахунку заборговапності, розмір заборгованості в сумі 1595,75 грн., за яку йшла мова в касаційній скарзі та ухвалі суду касаційної інстанції ніяким чином не враховувався і не брався до уваги.

До касаційної скарги ОСОБА_2 також додавалась довідка про розмір платежів, яка містить такі ж цифри по нарахуванню та сплаті коштів за спожиті послуги за вказаний період з 1.06.2008 року по 1.09.2014 року. І складає суму заборгованості 3854,94 грн.(а.с.181-182).

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивачем предявлена заборгованість в сумі 2963,21 грн, колегія суддів дійшла висновку про стягнення саме цієї суми боргу.

Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов'язок споживача оплатити надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної оплати, є за своєю правовою природою грошовим зобов'язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року).

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України стягненню підлягає 963, 26 грн. втрат від інфляції та три відсотки річних 360,97 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність заборгованості у відповідачів, посилаючись на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 березня 2005 року, яким вимоги СП ТОВ "Світловодськпобут" до відповідачів про стягнення заборгованості за теплопостачання задоволено частково в розмірі 115 грн. 49 коп. і зазначену суму боргу відповідачами було сплачено протягом місяця.

Суд дійшов висновку, що починаючи з квітня 2005 року послуги за теплопостачання відповідачі сплачували в повному обсязі, тобто СП ТОВ "Світловодськпобут" просить суд стягнути з відповідачів заборгованість, яка вже була предметом розгляду в суді у 2004 році.

Проте висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи.

Відповідно до наявного у матеріалах справи рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2005 року, з відповідачів стягнуто на користь позивача 115 грн. 49 коп. заборгованості, яка виникла з липня 2001 року по липень 2004 року(а.с.60-61).

Відповідно до довідки позивача заборгованість, яку просять стягнути з відповідачів, виникла з червня 2008 року. Отже, вимоги заявлені за інший розрахунковий період. Відповідачами доводи позивача не спростовані, належних доказів щодо здійснення оплати за надані послуги за вказаний період, не надано.

За таких обставин, заборгованість, яка утворилась внаслідок невиконання споживачами свого обовязку по оплаті наданих послуг з червня 2008 року підлягає стягненню солідарно.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою відповідача у справі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3 і ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Оскільки такої заяви від сторони відповідача не надходило, правила позовної давності не застосовуються.

Матеріали справи також містять ксерокопію листа СП ТОВ «Світловодськпобут» від 06.04.2015 року №536 (а.с 183 зворот), та Світловодського виконавчого комітету за 3 П-221/1 від 07.04.2015 року де зазначено, що за інформацією наданою СП ТОВ «Світловодськпобуд» заборгованість за послуги централізованого опалення у відповідачів станом на 03.04.2015 року складає 1930,70 грн. без врахування вартості опалення за березень. 2015 року.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте , в судове засідання апеляційної інстанції сторонни не зявились. Будь-яких доказів того, що відповідачем був сплачений борг не надано.

Як вище вже заначалось, сума заборгованості згідно довідки з 1.06.2008 по 1.09.2014 року складає 3 854,94 грн.

Як вбачається з розрахунку заборговапності, розмір заборгованості в сумі 1595,75 грн., за яку йшла мова в касаційній скарзі та ухвалі суду касаційної інстанції ніяким чином не враховувався і не брався до уваги.

Позивач ні від позову, а ні від апеляційної скарги не відмовився , відповідачі ніяких доказів сплати заборгованості не надали а тому у колегії суддів немає підстав вважати, що відповідачами борг було погашено.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 243,60грн.- по 121,50 грн. з кожного понесених судових витрат, на користь держави 121,80грн.- по 60,09 грн. з кожного, за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.303,ст.307, ст.309, п.1 ч.1 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 липня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» заборгованость за спожиті послуги з централізованого опалення 2963,21 грн., втрати від інфляції 963, 26 грн., три відсотки річних 360,97 грн., всього 4287,44грн., солідарно.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» судовий збір у розмірі 243,60грн.- по 121,50грн. з кожного, на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 121,80 грн. - по 60,09грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя : В.А. Франко

Судді : В.І. Кривохижа

ОСОБА_4