Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Людмили Іванівни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєвої ВіриВалентинівни, треті особи: ОСОБА_7, Головне управління юстиції у Київській області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року та за касаційною скаргою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєвої Віри Валентинівни на рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є рідним племінником

ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки його мати - ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, була рідною сестрою ОСОБА_8, тому він після смерті дядька є спадкоємцем другої черги за законом, за правом представлення. Також вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10 - син померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_8, і не встиг прийняття спадщину після померлого батька, а тому в порядку вимог ст. 1276 ЦК України право на прийняття належної йому частки спадщини перейшло до його спадкоємців.

На початку червня 2014 року він подав заяву про прийняття спадщини до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за померлим ОСОБА_10

Особами, які звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_10 є він, його рідна тітка ОСОБА_11, а також ОСОБА_7

15 січня 2015 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. після померлого ОСОБА_8 Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено в зав'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказував, що ОСОБА_11 отримала свідоцтво про право на спадщину на частину майна, належало ОСОБА_8, без врахування прав інших спадкоємців, а у свою чергу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_11 свідоцтво про право на спадщину на це майно отримала її спадкоємець - ОСОБА_4

Як на підстави пропуску, встановленого законом строку на прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, позивач посилався на трагічні події в родині та стан свого здоров'я.

Ураховуючи наведене та посилаючись на ст. ст. 1220, 1222, 1258, 1262, 1266, 1276, 1301 ЦК України, просив видані свідоцтва про право на спадщину визнати недійсними та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 1 вересня

2015 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк у один місяць з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини в порядку представлення за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 28 липня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (далі - КМНО) Лазарєвою Л.І., ОСОБА_11, за померлим ОСОБА_8, на майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 28 липня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Лазарєвою Л.І., ОСОБА_11, за померлим ОСОБА_8 на майно у вигляді земельної ділянки, загальною площею 0,1500 га, що розташована по АДРЕСА_2.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 20 травня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу (далі - ХМНО) Харківської області Лантьєвою В.В., ОСОБА_4, за померлою ОСОБА_11, на майно яке знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 18 травня 2015 року приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ЛантьєвоюВ.В., ОСОБА_4, за померлою ОСОБА_11 на майно у вигляді: вкладу у сумі 25 487,16 грн, з відповідними відсотками, в тому числі з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс», що знаходиться на депозитному рахунку, відкритому у Вишнівському Відділенні Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», згідно умов договору від 3 жовтня 2013 року, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8; вкладу у сумі 13 568,58 доларів США з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс», що знаходиться на депозитному рахунку, відкритому у Вишнівському Відділенні «ЦОН» Київського ГРУ з відповідними відсотками, згідно умов договору від 16 вересня 2013 року, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8; вкладу у сумі 915,27 грн. з відповідними відсотками та нарахуваннями на рахунку у ТВБВ НОМЕР_1 по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк»; вкладу у сумі 2 178,25 грн з відповідними відсотками та нарахуваннями на рахунку у ТВБВ НОМЕР_1 по

м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», вкладу у сумі 6 055,92 грн з відповідними відсотками та нарахуваннями на рахунку у ТВБВ НОМЕР_2 по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк».

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог

ОСОБА_3 до приватного нотаріуса КМНО Лазарєвої Л.І., приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Лантьєвої В.В. про визнання додаткового строку для прийняття спадщини та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні вимог. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі приватний нотаріус ХМНО Харківської області Лантьєва В.В. просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_3 у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до приватного нотаріуса КМНО Лазарєвої Л.І., приватного нотаріуса ХМНО Харківської області

Лантьєвої В.В. та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а не нотаріус, який видав таке свідоцтво.

Залишаючи в іншій частині рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_8 та відноситься до другої черги спадкоємців за законом за правом представлення своєї матері ОСОБА_9, яка була сестрою спадкодавця ОСОБА_12, а видача ОСОБА_11 оспорюваних свідоцтв про право на спадщину відбулось без врахувань положень ст. 1276 ЦК України та порушило права спадкоємців за законом, які прийняли спадщину за померлим ОСОБА_10 Суди вважали, що причина, яка унеможливила подачу в строк, визначений

ст. 1270 ЦК України, заяви про прийняття спадщини є тривала хвороба позивача, яка сталась за шість тижнів до закінчення строку на прийняття спадщини.

Проте повністю з такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

Апеляційним судом установлено, що ОСОБА_8 є рідним дядьком позивача та батьком ОСОБА_10

ОСОБА_8 мав двох рідних сестер: ОСОБА_11 - мати відповідача ОСОБА_4, та ОСОБА_9 - мати позивача ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_11

Спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_8 був його син ОСОБА_10, який спадщину не прийняв, оскільки помер.

Установлено, що позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_8 та відноситься до другої черги спадкоємців за законом за правом представлення своєї матері ОСОБА_9, яка була сестрою ОСОБА_8

6 червня 2014 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлого двоюрідного брата ОСОБА_10 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, яка була зареєстрована за № 730.

15 січня 2015 року, тобто з пропуском установленого законом шестимісячного строку, ОСОБА_3 звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. після померлого ОСОБА_8

Спадкова справа після померлого ОСОБА_8 була відкрита приватним нотаріусом КМНО Лазарєвою Л.І., а після померлого

ОСОБА_10 спадкова справа була відкрита у Києво-Святошинській районній державній нотаріальній конторі Київської області.

Ухвалюючи рішення про надання ОСОБА_3 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку представлення після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, суд вважав, що в силу стану здоров'я ОСОБА_3 прибути до приватного нотаріуса КМНО Лазарєвої Л.І. для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 дядька ОСОБА_8, не міг. Суд узяв до уваги надані позивачем медичні довідки, відповідно до яких останній отримував медичну допомогу з приводу стенокардії, гіпертонічної хвороби II ступеня, атеросклеротичного кардіосклерозу, гіпертонічного кризу, перебував на лікуванні з 8 липня 2014 року по 22 липня 2014 року з 14 серпня 2014 року по 28 серпня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 18 листопада 2014 року, та врахував, що з березня 2014 року по листопад 2014 року позивач неодноразово звертався за наданням медичної допомоги. Наведені обставини суд вважав поважними причинами пропуску строку.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Наведе викладено у постановах Верховного Суду України від

26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 4 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15), які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на вказане уваги не звернув, та дійшов до передчасного висновку, що перебування на амбулаторному лікування та на стаціонарному лікуванні після закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини свідчить про поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини чи інших обставин, які перешкоджали звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 заявлені вимоги про визнання недійсними отриманих відповідачем Свідоцтв про право на все спадкове майно з підстав порушення прав іншого спадкоємця.

Проте судом не перевірено дотримання нотаріусом норм ст. 1300 ЦК України.

Так, за приписами ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У цьому випадку нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

За змістом ст. 1301 ЦК України в судовому порядку вирішується питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Викладене свідчить, що при вирішені спору апеляційним судом неповно встановлено фактичні обставин справи, що в силу ч. 2

ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого апеляційним судом рішення з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєвої Віри Валентинівни задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська