Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 р. м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна, що є в спільній частковій власності, усунення перешкод у користуванні власністю, поділ земельної ділянки, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 травня 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна, що є в спільній частковій власності, усунення перешкод в користуванні власністю, поділ земельної ділянки, стягнення моральної шкоди.

Виділено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у власність 1/2 частку житлового будинку № 66 з надвірними будівлями по вул. Третя в с. Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області в натурі, а саме: 2-1 кухню, площею 11,9 кв.м.; 2-2 житлову, площею 12,0 кв.м.; 2-3 житлову, площею 9,4 кв.м., 1-2 кладовку, площею 6,4 кв.м., І веранду площею 8,3 кв.м., а також надвірні будівлі і споруди: 1/2 сараю літньої кухні (Б), погріб (Г), сарай (Е). (Висновок експертизи Е-25/13 від 09.01.2014р., варіант розподілу № 1), як другому співвласнику.

Виділено ОСОБА_4 у власність 1/2 частку житлового будинку № 66 з надвірними будівлями по вул. Третя в с. Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області в натурі, а саме: 1-1 коридор, площею - 7,2 кв.м; 1-3 кухню, площею 12,6 кв.м.; 1-4 житлову, площею - 8,5 кв.м; 1-5 житлову, площею 15,2 кв.м., а також надвірні будівлі і споруди: 1/2 сараю літньої кухні (Б), сарай (Д) (сарай (Б), вбиральня (У)), колодязь (К). (Висновок експертизи Е-25/13 від 09.01.2014р., варіант розподілу № 1), як першому співвласнику.

_________________________________________________________________________

Справа № 1708/2929/12 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц/787/949/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_8

Стягнуто з ОСОБА_4, жительки с. Здовбиця, вул. Третя, 66 Здолбунівського району на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 компенсацію у розмірі 202 (Двісті дві) грн.

Зобовязано ОСОБА_6 провести будівельні роботи згідно варіанту № 1 розподілу домоволодіння, а саме: влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-2 та 2-2 та замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-2 та 1-3.

Виділено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 частину земельної ділянки, що розташована за адресою с. Здовбиця, вул. Третя, 66 Здолбунівського району Рівненської області та має геометричні розміри по периметру (в метрах): 1,00 по будинку 3,03 59,78 4,84 12,04 34,94 7,85 2,30 по будівлі сараю літньої кухні 10,39 - 8,13 6,15 3,70 1,00 9, 09 і площу 711, 5 кв.м. (Висновок експертизи Е-25/13 від 09.01.2014р., варіант розподілу № 1), як другому співвласнику.

Виділено ОСОБА_4, дві частини земельної ділянки ділянки, що розташована за адресою с. Здовбиця, вул. Третя, 66 Здолбунівського району Рівненської області:

- перша частина має геометричні розміри по периметру (в метрах) : 6,93-11,83-0,98-3,03- по будинку 1,00 - 9,09 - 1,00 - 3,70 - 6,15 - 19,20 - 5,02 - 5,31 і площу 233,0 кв.м.;

- друга частина має геометричні розміри по периметру (в метрах): 10,39-по будинку сараю-літньою кухні 2,30 - 7,85 - 34,94 - 15,29 - 28,02 14,58 і площу 478,5 кв.м. ( Висновок експертизи Е-25/13 від 09.01.2014р., варіант розподілу № 1).

Зобовязано ОСОБА_4, жительку с. Здовбиця, вул. Третя, 66 Здолбунівського району Рівненської області (квартира № 1) не чинити ОСОБА_6, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 (квартира № 2), перешкод в користуванні його частиною будинку та земельної ділянки.

Зобовязано ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 (квартира № 1), не чинити ОСОБА_6, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 (квартира № 2), перешкод в користуванні його частиною будинку та земельної ділянки.

У задоволені решти решті позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покликаються на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказують, що позовні вимоги ОСОБА_6 є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Позивач набув право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у с. Здобвиця вул. Третя, 66 Здолбунівського району Рівненської області на підставі договору дарування від 24 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_9.

Однак, як було підтверджено в судовому засіданні самим позивачем, останній сплатив грошові кошти за цю частину будинковолодіння в розмірі 11000 гривень, що фактично означає укладення договору купівлі-продажу.

Продавець частки у праві спільної часткової власності зобовязаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, а інший співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю.

Зазначають, що позивач, придбавши у 2005 році у власність частину житлового будинку, отримав від іншого співвласника ОСОБА_10 ключі від його частини будинку, а також ключі від допоміжних будівель, якими користувався і попередній співвласник.

З березня 2005 року до листопада 2012 року позивач користувався зазначеним майном і жодного разу не звертався до інших співвласників з будь-якими претензіями чи пропозиціями.

Додають, що переобладнання ОСОБА_3 комори в санвузол не внесло втручання в несучі конструкції житлового будинку, а отже і не потребувало жодного дозволу.

У свою чергу, позивач переобладнав частину сараю, позначеного в плані літерою Е, на санвузол, а також облаштував ванну та туалет шляхом пошкодження (прорубування) капітальної стіни в житловому будинку не погодивши такі дії із співвласницею будинку ОСОБА_4.

Відповідно до наданого позивачем технічного паспорту на житловий будинок № 66 по вул. Третій в с. Здобвиця, виданого 16 лютого 2005 року Здолбунівським міським бюро технічної інвентаризації практично вже встановлений розподіл житлового будинку на квартиру № 1 та квартиру № 2. Про що позивачу було відомо ще з березня 2005 року і ним же не оспорювалося.

Вказують, що ОСОБА_4 законно отримала та користується своєю земельною ділянкою в розмірі 0,125 га.

Наявний у справі висновок судово-будівельної експертизи від 09 січня 2014 року не відповідає дійсності, оскільки при його складанні неправильно вказано призначення кімнат, не вірно враховано відсоток зносу будівлі, не враховані мережі газопостачання та електропостачання, каналізації. При розподілі земельної ділянки не враховано розташування будинковолодіння відносно дороги фігурує колодязь, який був самозруйнований в 2005 році. В загальну площу будинку не врахована веранда позивача, яка на плані експлікації зазначена коридором.

Просять апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висноку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності, яке він набув на підставі договору дарування від 24 березня 2005 року, укладеного між ним та ОСОБА_11, належить 1/2 частина житлового будинку № 66 по вул. Третя в с. Здовбиця Здолбунівського р-ну Рівненської області (а.с. 3-7).

Згідно технічного паспорта (інвент. номер 442, реєстр. номер 8-26-415), який виготовлений 16 лютого 2005 року (до укладення договору дарування) до цієї частини будинку належать приміщення: 2-1 коридор, 2-2 кухня, 2-3 житлова, 2-4 житлова.

Ця частина будинку позначена у технічному паспорті, як квартира № 2.

Відповідачка ОСОБА_4, яка фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 є власником іншої 1/2 частини спірного будинку, яку вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 травня 2000 року (а.с. 52).

Згідно вказаного вище технічного паспорта до цієї частини будинку належать приміщення: 1-1 коридор, 1-2 кладова, 1-3 кухня, 1-4 житлова, 1-5 житлова (а.с. 5-7).

Ця частина будинку позначена, як квартира № 1.

У ній проживає відповідач ОСОБА_3 зі своєю сім"єю.

Правоустановчі документи на дані квартири відсутні.

Відповідно до договору дарування від 24 березня 2005 року ОСОБА_11 подарував, а ОСОБА_6 прийняв у дар 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в с. Здовбиця, вул. Третя, 66 Здолбунівського району Рівненської області.

У власність Обдарованого перейшла 1/2 частина житлового будинку, зазначеного на плані літерою А-1 жилою площею 45,1 кв.м. та надвірних будівель: Б1-сараю, В1 літньої кухні-сараю, в - сараю, Г - льоху, Д - сараю, Е - вбиральні №1 - огорожі.

Між співвласниками склався порядок користування будинковолодінням, у т.ч. і надвірними будівлями, якими вони фактично користуються.

Зокрема, ОСОБА_6 користується приміщеннями: 2-1 коридор, площею 8,3 кв.м.; 2-2 кухня, площею 11,9 кв.м.; 2-3 житлова, площею 12,0 кв.м.; 2-4 житлова, площею 9,4 кв.м.; всього приміщень загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., допоміжною площею 20,2 кв.м., що становить 45,46% у будинку та сараями: в, Д (а.с. 6-7).

ОСОБА_4 користується приміщеннями: 1-1 коридор, площею 7,2 кв.м.; 1-2 кладова, площею 6,4 кв.м.; 1-3 кухня, площею 12,6 кв.м.; 1-4 житлова, площею 8,5 кв.м.; 1-5 житлова, площею 15,2 кв.м.; всього приміщень загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м., допоміжною площею 26,2 кв.м., що становить 54,54% у будинку та: сараєм-літньою кухнею В-1, сараєм Б-1, льохом - Г (а.с. 6-7).

Частиною третью ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Вирішуючи спір, колегія суддів приходить до висновку про доцільність розподілу спірного будинку відповідно до порядку його користування, який склався між сторонами з березня 2005 року.

При цьому, з метою вирівнювання долей, максимально наближених до 1/2 частини, ОСОБА_4 необхідно залишити приміщення кладовки 1-2, площею 6,4 кв.м., стягнувши з неї на користь ОСОБА_6 його вартість, розмір якої, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № Е-25/13 від 09 січня 2014 року становить 9187 грн. 18 коп., виходячи з вартості цілого будинку - 201 700 грн. (а.с. 82-97).

Під час проведення експертом огляду будинку було встановлено, що сарай (В) і вбиральня (У) фактично відсутні.

Земельним законодавством України визначено, що встановлення меж земельних ділянок в натурі віднесено до компетенції землевпорядних організацій.

У відповідних випадках суди можуть розглядати спори з приводу суміжного землекористування, у тому числі позови про усунення порушень меж земельних ділянок, встановлених на місцевості землевпорядними організаціями.

На підтвердження права на земельну ділянку сторони в земельному спорі повинні надати суду документи, які згідно із законодавством можуть засвідчувати таке право.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Частиною 2 статті 1225 ЦК України визначено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Пунктом 22-1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року визначено, що відповідно до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

За загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності.

Такі висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду України № 6-2 цс15 від 11 лютого 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням сесії Здовбицької сільської ОСОБА_4 № 79 від 19 серпня 1999 року ОСОБА_11 та ОСОБА_4 було надано кожному земельні ділянки по 0,125 га, які розташовані біля житлового будинку № 66 по вул. Третя в с. Здовбиця Здолбунівського р-ну при переході права власності на житловий будинок (а.с. 159).

На підставі договору дарування від 24 березня 2005 року ОСОБА_11 відчужив належну йому частину будинковолодіння № 66 по вул. Третя в с. Здовбиця Здолбунівського р-ну позивачу ОСОБА_6 (а.с. 4).

Рішенням сесії Здовбицької сільської ОСОБА_4 № 367 від 08 серпня 2005 року ОСОБА_6 надано дозвіл на виготовлення технічної докуменгтації щодо складання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1050 га, яка розташована в с. Здовбиця по вул. Третя, 66 (а.с. 145).

Рішенням сесії Здовбицької сільської ОСОБА_4 № 714 від 03 жовтня 2014 року внесено зміни в рішення сесії Здовбицької сільської ОСОБА_4 № 367 від 08 серпня 2005 року та зменшено розмір земельної ділянки, на яку надавався дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації щодо складання Державного акту на право приватної власності з 0,1050 га до 0,07 га (а.с. 155).

За даними земельно-кадастрової книги за домогосподарством по вул. Третя № 66, що належить ОСОБА_4, рахується земельна ділянка площею 0,125 га (а.с. 153).

Ні позивачем ОСОБА_6, ані відповідачкою ОСОБА_4 правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки суду не надано. Відведення та встановлення їх меж на місцевості землевпорядними організаціями не проводилося.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено факту порушення відповідачами його прав щодо землекористування і встановлення меж земельних ділянок.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову і в частині стягнення моральної шкоди.

З іншими позовними вимогами ОСОБА_6 не звертався.

На підставі ст.ст. 367, 391, 1167 ЦК України ст. 120 ЗК України, керуючись ст.ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 травня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна, що є в спільній частковій власності, усунення перешкод у користуванні власністю, поділ земельної ділянки, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_5 із будинковолодіння № 66 по вул. Третя в с. Здовбиця Здолбунівського району відповідно до технічного паспорта, інвентарний номер: 442, реєстраційний номер: 8-26-415 від 16.02.2005 року приміщення: 2-1 коридор, площею 8,3 кв.м.; 2-2 кухня, площею 11,9 кв.м.; 2-3 житлова, площею 12,0 кв.м.; 2-4 житлова, площею 9,4 кв.м.; всього приміщень загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., допоміжною площею 20,2 кв.м., що становить 45,46% у будинку та сараї: в, Д (а.с. 6-7).

Виділити у власність ОСОБА_4 із будинковолодіння № 66 по вул. Третя в с. Здовбиця Здолбунівського району відповідно до технічного паспорта, інвентарний номер: 442, реєстраційний номер: 8-26-415 від 16.02.2005 року приміщення: 1-1 коридор, площею 7,2 кв.м.; 1-2 кладова, площею 6,4 кв.м.; 1-3 кухня, площею 12,6 кв.м.; 1-4 житлова, площею 8,5 кв.м.; 1-5 житлова, площею 15,2 кв.м.; всього приміщень загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м., допоміжною площею 26,2 кв.м., що становить 54,54% у будинку та: сарай-літню кухню В-1, сарай Б-1, льох - Г (а.с. 6-7).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 компенсацію у розмірі 9157 грн. 18 коп. (дев"ять тисяч сто п"ятдесят сім грн. 18 коп.)

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_12 ОСОБА_8

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2