Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Закропивного О.В., Писаної Т.О.,Мазур Л.М., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_8 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про припинення договору поруки та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та визнання договору поруки припиненим, за касаційними скаргами уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та ОСОБА_6, який діє через представника ОСОБА_9, до якої приєдналась ОСОБА_7 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору від 30 травня 2007 року, укладеного з ОСОБА_6, останньому було відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 31 500 дол. США на строк до 29 травня 2007 року, зі сплатою 13 % річних за користування кредитними коштами. На підставі додаткової угоди до кредитного договору від 03 грудня 2007 року ліміт кредитування відповідача було збільшено до 40 237 дол. США.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_7 і ОСОБА_8 30 травня 2007 року були укладені договори поруки, відповідно до умов яких останні поручилися за виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним договором.

ОСОБА_6 належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 26 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 26 625,52 дол. США та 72 699,28 грн, яку позивач просив стягнути в судовому порядку.

Заперечуючи проти задоволення вказаних вимог ОСОБА_8 у грудні 2014 року подав до суду зустрічний позов, мотивуючи свої вимоги тим, що додатковою угодою до кредитного договору було збільшено ліміт кредитування на 8 737 дол. США без погодження з ним, унаслідок чого збільшено обсяг його відповідальності за договором поруки, а тому просив визнати його поруку припиненою.

У лютому 2015 року ОСОБА_7 також подала до суду зустрічний позов, посилаючись на те, що банком не надано доказів виконання зобов'язань за кредитним договором щодо перерахування грошових коштів за наданими позичальником платіжними документами та видачі готівкою іноземної валюти. На підставі вказаного просила визнати кредитний договір від 30 травня 2007 року недійсним з моменту його підписання, визнати договір поруки від 30 травня 2007 року припиненим та відмовити у задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 липня 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 30 травня 2007 року № 0066/07/11/CL станом на 26 травня 2015 року у розмірі 26 625,52 дол. США та 72 699,28 грн.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_8 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 30 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_8 та АТБ «Форум» в особі Херсонської філії АКБ «Форум» з 03 грудня 2007 року.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_8 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінено, доповнено його після 3 654 грн зазначенням про стягнення цієї суми у рівних частинах, по 1 827 грн з кожного.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі, до якої приєдналась ОСОБА_7, представник ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і направити справу на новий судовий розгляд.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарги необхідно відхилити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позов ПАТ «Банк Форум» та стягуючи солідарно заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_7 про визнання недійсним кредитного договору та припинення договору поруки, суди правильно виходили із наявності зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором, які він з квітня 2014 року не виконував, та наявності заборгованості, яка підлягає сплаті ним та ОСОБА_7

Судами встановлено, що 30 травня 2007 року між ОСОБА_6 та акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 31 500 дол. США на строк до 29 травня 2017 року, зі сплатою 13 % річних за користування кредитними коштами.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно з п. 2.6 кредитного договору. Несплата позичальником процентів у терміни, встановлені в п. 2.6 кредитного договору, є підставою для вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та для звернення банком стягнення на заставлене майно.

Умовами кредитного договору передбачено зобов'язання позичальника сплачувати відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також починаючи з 30 червня 2012 року здійснювати щомісячне часткове повернення кредиту у розмірі 671 дол. США, що передбачено графіком зменшення ліміту кредитування.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 03 грудня 2007 року ліміт кредитування ОСОБА_6 було збільшено до 40 237,00 дол. США.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ПАТ «Банк Форум» і ОСОБА_7 30 травня 2007 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання виступила поручителем ОСОБА_6 і взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_6

03 грудня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» і ОСОБА_7 було укладено додаткову угоду до договору поруки, якою вона погодила збільшення зобов'язань позичальника з повернення кредитних коштів у розмірі 40 237 дол. США, як це передбачено додатковою угодою від 03 грудня 2007 року, укладеною між банком та позичальником.

Судами встановлено, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином.

19 вересня 2014 року позивач направив на адресу позичальника та поручителів вимоги про дострокове виконання зобов'язань, які ними отримані, однак залишені без виконання.

Станом на 26 травня 2015 року заборгованість за кредитним договором від 30 травня 2007 року становить 26 625,52 дол. США та 72 699,28 грн.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення відповідачем зобов'язання, забезпеченого порукою, відповідач і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і відповідач, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку, що заборгованість підлягає стягненню солідарно з позичальника ОСОБА_6 та поручителя ОСОБА_7

Доводи представника ОСОБА_6 про ненадання банком належних і допустимих доказів видачі позичальнику кредитних коштів в іноземній валюті не заслуговують на увагу, оскільки вони не відповідають обставинам справи, умовам кредитного договору, доказам, наданим банком на їх підтвердження.

Так, видача кредитних коштів проводилася позивачем згідно з вимогами п. 3.3.1 кредитного договору від 30 травня 2007 року шляхом видачі кредитних коштів готівкою через касу банку.

Факт видачі ОСОБА_6 кредитних коштів підтверджується копіями касових документів, копіями заяв на відкриття рахунків, зняття готівки та виписки руху коштів.

Твердження представника ОСОБА_6 про те, що банк навмисно приховав від позичальника факт існування заборгованості, на правильність висновків судів не впливає, оскільки позичальник, який підписав кредитний договір, обізнаний про наявність обов'язку з повернення кредитних коштів, крім того, він як сторона договору може звернутися до контрагента для роз'яснення порядку виконання зобов'язання, однак матеріали справи таких звернень позичальника до банку не містять. Крім того, судами встановлено, що банк відповідно до вимог п. 7.6 кредитного договору на адресу, визначену у договорі, направляв сторонам повідомлення про наявність заборгованості.

Також не заслуговують на увагу твердження щодо недійсності та неукладеності кредитного договору, оскільки позичальник під час розгляду справи в місцевому суді вимог про визнання кредитного договору недійсним не заявляв, обставин щодо визнання договору неукладеним не зазначив.

Доводи касаційної скарги про те, що суди розглянули справу без участі позичальника, не можуть бути підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень, оскільки із матеріалів справи вбачається, що суд у порядку, передбаченому ст. 76 ЦПК України (з урахуванням випадків встановлених частиною 3 цієї статті), направляв ОСОБА_6 за адресою його проживання судові повістки, крім того, ОСОБА_6, вважаючи, що його право на судовий захист порушено, міг оскаржити рішення місцевого суду в апеляційному порядку, однак таким правом не скористався, апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не подав.

Крім вказаного, судами при розгляді справи було враховано, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку, а відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку. Так, ч. 1 ст. 27 ЦПК України визначені права осіб, які беруть участь у справі, і цими правами сторона розпоряджається на власний розсуд (самостійно або через представника), а ч. 2 цієї статті визначено обов'язок відповідача подати усі наявні у нього докази на підтвердження своїх заперечень до або під час попереднього судового засідання. Якщо сторона не виконала цього обов'язку, то вона несе ризик настання у зв'язку з цим для неї негативних наслідків.

Таким чином, наведені у касаційній скарзі представника ОСОБА_6 доводи висновків судів щодо стягнення солідарно з нього та з ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором не спростовують.

Також колегія суддів погоджується з висновком судів щодо припинення поруки ОСОБА_8

Так, виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором також було забезпечено договором поруки від 30 травня 2007 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_8, відповідно до умов якого останній зобов'язався у разі невиконання та/або порушення позичальником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість за кредитним договором, а саме: суму кредиту, нараховані проценти за кредитом, відсотки за прострочену позику та інші платежі, передбачені кредитним договором.

На підставі додаткової угоди від 03 грудня 2007 року до кредитного договору ліміт кредитування позичальника було збільшено.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 3.3 договору поруки, укладеного 30 травня 2007 року між ОСОБА_8 і ПАТ «Банк Форум», кредитний договір є невід'ємною частиною даного договору.

У пункті 3.4 цього договору сторонами погоджено, що при внесенні змін у кредитний договір і його пролонгації, обставини, що з нього виникають, розповсюджуються на поручителя.

Суди правильно вважали, що ця умова договору не містить конкретизації яких саме змін вона стосується, та не вказує, що це зміни, які пов'язані зі збільшенням розміру отриманого позичальником кредиту.

Оскільки у договорі поруки від 30 травня 2007 рокусторони не погодили зміну збільшення розміру відповідальності поручителя у разі збільшення зобов'язань позичальника щодо розміру кредитних коштів, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то суди дійшли правильного висновку, що порука ОСОБА_8 припинилась, оскільки змінилося основне зобов'язання без його згоди як поручителя та збільшився обсяг його відповідальності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди першої (в нескасованій та незміненій частинах) та апеляційної інстанцій відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам статті 213 ЦПК України.

Наведені у касаційних скаргах доводи висновків судів не спростовують.

Отже, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційні скарги - відхилити.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та ОСОБА_6, який діє через представника ОСОБА_9, до якої приєдналась ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 липня 2015 року в нескасованій та незміненій частинах та рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: О.В. Закропивний
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
І.М. Фаловська