Справа № 408/106/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати правочин купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: Луганська область, Свердловський район, с. Бірюкове, вул. Леніна, 59, що був укладений між ним та відповідачем, та визнати за ним право власності на цей будинок.

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 вказав, що 05 січня 2013 року він купив у ОСОБА_2 вказаний будинок за 3500 доларів США. Договір про купівлю-продаж не був оформлений нотаріально, однак ними, як сторонами, були виконані всі його умови: ним було сплачено повну суму договору, що підтверджується письмовою розпискою відповідача, а ОСОБА_2 у свою чергу передала йому у власність вказаний будинок, передала ключі, віддала технічну документацію.

Для оформлення зазначеного правочину відповідач у січні 2013 року оформила довіреність на імя ОСОБА_3, якою уповноважила останнього від її імені продати цей будинок йому.

Однак до терміну закінчення дії довіреності правочин так і не був оформлений. Довірена особа відповідача не бажала посвідчувати правочин, посилаючись на проведення антитерористичної операції.

У первісній позовній заяві позивача він просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач та третя особа до суду не зявилися, причин неявки суду не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за їхньої відсутності за наявним у неї матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів.

Згідно статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України передбачається можливість при фактичному виконанні умов договору, але при ухиленні однієї зі сторін від нотаріального його оформлення, визнання дійсним цього договору в судовому порядку.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 31.12.15 р. підтверджується факт, що житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Свердловський район, с. Бірюкове, вул. Леніна, 59, на праві власності належить відповідачу.

З розписки відповідача, виданою позивачу 05 січня 2013 року, вбачається, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 суму 3500 доларів США за проданий нею позивачу будинок, розташований у с. Бірюкове по вул. Леніна, 59.

Також цього дня відповідач передала позивачу документи на будинок та передала ключі, що підтверджується долученими до позову технічними документами на будинок.

Крім того, у цей же день відповідач оформила нотаріально посвідчену довіреність на імя третьої особи, якою уповноважила ОСОБА_3 оформити від її мені договір купівлі-продажу вказаного будинку з позивачем. Строк дії довіреності був визначений у три роки, тобто до 05 січня 2016 року.

Протягом вказаного часу ОСОБА_3 ухилявся від нотаріального оформлення вказаного правочину, чим не виконав доручення відповідача.

Загальновідомим є факт того, що з 2014 року на території Свердловського району Луганської області, де знаходиться спірний будинок, проводиться антитерористична операція, у звязку з чим на тій території не здійснюють свої повноваження органи державної влади та установи, що обмежує місцевому населенню здійснювати реалізацію своїх прав і свобод.

Суд переконався, що провини позивача у не оформленні укладеного з відповідачем правочину купівлі-продажу будинку у відповідності до законодавства немає.

За таких обставин, враховуючи, що, в такому випадку, іншого способу захисту своїх прав у нього немає, суд погоджується з ним, що укладений між ним та відповідачем правочин купівлі-продажу будинку слід визнати дійсним, оскільки всі його умови сторонами фактично виконані.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі на підставі правочинів.

Виходячи з того, що цей правочин підлягає держаній реєстрації, яку з обєктивних причин позивач здійснити позбавлений, суд, застосовуючи вказану норму закону, керуючись принципом верховенства права, вважає необхідним визнати за позивачем право власності на спірний будинок, чим задовольнити позов в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 15, 220, 328, 657 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним правочин купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Свердловський район, с. Бірюкове, вул. Леніна, 59, що був укладений 05 січня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Свердловський район, с. Бірюкове, вул. Леніна, 59.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: