йСправа № 304/1506/16-ц Провадження № 4-с/304/4/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі Гарайдич Р.А.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1,

представника стягувача ОСОБА_2,

представника Перечинського РВ ДВС ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52810956 від 08 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Перечинського районного суду Закарпатської області із вищезазначеною скаргою звернувся ОСОБА_4.Скаргу мотивує тим, що 10 листопада 2016 року він отримав поштою оскаржувану постанову. Відповідно до описової частини даної постанови, така винесена для примусового виконання виконавчого листа, виданого Перечинським районним судом по справі №25-н-132/2008 від 05 вересня 2008 року. Оскільки виконавчий документ видано ще 05 вересня 2008 року, тобто з пропуском трирічного терміну предявлення такого документа до виконання, а тому вважає, що такий документ відповідно до ч.4 ст.4 Закону України « Про виконавче провадження» повинен був бути повернутий стягувачу. Тому просить визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08 листопада 2016 року ВП №52810956.

У судовому засіданні представник скаржника - ОСОБА_1 скаргу підтримав повністю та просив таку задовольнити, при цьому посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Представник Перечинського РВ ДВС ОСОБА_3 у судовому засідання проти скарги заперечив і просив у такій відмовити, при цьому посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Представник стягувача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - ОСОБА_2 у судовому засідання проти задоволення скарги також заперечила, при цьому посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2016 року старшим державним виконавцем Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_5 за заявою представника стягувача було винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження, по примусовому виконанні судового наказу №2-н-132/2008, виданого Перечинським районним судом 05 вересня 2008 року.

Також встановлено, що 17 червня 2016 року головним державним виконавцем Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_6 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Разом з цим, згідно ч.5 цієї ж статті Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що оскаржувану постанову державним виконавцем було винесено в строк пред»явлення виконавчого документа до виконання, оскільки такий переривався у звязку з неможливістю виконати рішення, а тому суд приходить до висновку, що скарга є безпідставною і такою, що задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.1,2,3,12 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.208,209,210,386,387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52810956 від 08 листопада 2016 року відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_7