Дата документу 13.12.2016
Справа № 320/5696/16-ц
Провадження № 2/320/3551/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» грудня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Бахаєва І.М.,

при секретарі - Фурсовій Л.І.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

заінтересованої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах дитини: ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення з ОСОБА_2, на користь сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на період навчання, починаючи з 01 вересня 2014 року та до закінчення дитиною навчання, а саме до 30 червня 2017 року. Та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті адвокатських послуг у розмірі 150 грн..

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у неї з відповідачем по справі ОСОБА_2, є спільна дитина, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час, син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. До досягнення повноліття сина, ОСОБА_4, відповідач по справі сплачував аліменти на його утримання. Після досягнення сином повноліття відповідач сплату аліментів припинив. На даний час, їх син, ОСОБА_4, навчається у Державному навчальному закладі «Мелітопольський будівельний центр професійно - технічної освіти». Навчання закінчується 30 червня 2017 року. У зв'язку з тим, що син навчається на денній формі навчання, він не має можливості десь працювати. Йому потрібні грошові кошти на оплату навчання, придбання підручників, проїзд, харчування та інші витрати на навчання. Враховуючи те, що син навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, та не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні своєї матері, він потребує матеріальної допомоги.

В судовому засіданні позивачка по справі ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_4 надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягали на задоволенні позовних вимог, та просили суду задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні відповідач по справі ОСОБА_2 позов не визнав у повному обсязі, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, та пояснив, що він до досягнення повноліття сина, ОСОБА_4, сплачував аліменти на його утримання. На даний час, він не має змоги сплачувати аліменти на користь сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у зв'язку з хитким матеріальним становищем, та невеликою зарплатнею про що надав довідку про доходи з місця своєї роботи. Він має іншу сім'ю, трьох дітей які знаходиться на його утриманні, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дитину дружини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що долучив до матеріалів справи довідку з місця проживання та про склад сім'ї. Дані обставини, не дають змоги визнати позов, та надавати сину матеріальну допомогу на час навчання.

Суд, вислухавши сторін по справі, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, (а.с.5)

Відповідно до довідки директора ДНЗ «Мелітопольський будівельний центр професійно-технічної освіти», ОСОБА_8, від 02.09.2016 року за № 914, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у ДНЗ «Мелітопольський будівельний центр професійно-технічної освіти» та є студентом 3-го курсу денної форми навчання, термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року, про що свідчить копія довідки (а.с.7).

Позивачка по справі вважає що їх син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує допомоги від відповідача, йому потрібні грошові кошти на оплату навчання, придбання підручників, проїзд, харчування та інші витрати на навчання.

Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я, аліменти на користь інших осіб не сплачує, тому має реальну можливість надавати допомогу синові, який продовжує навчання .

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 року №520 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з матір'ю, яка не має можливості самостійно надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, можливість повнолітньої дитини отримувати стипендію за місцем навчання, також те, що відповідач по справі має на своєму у триманні трьох неповнолітніх дітей, хитке матеріальне становище, та невелику зарплатню, тому суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений.

За таких обставин, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Пунктом 2 частини 3 статті 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р., який набрав чинності 01.01.2012р., встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Закону за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у цивільному процесі надав пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу своїй Постанові № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Так, відповідно до пункту 48 вказаної Постанови пленуму ВССУ, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено у пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Виходячи з аналізу змісту ст. ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи.

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката становлять 150 гривень, що підтверджується квитанцією про оплату послуг адвоката.

Правовою підставою для покладення витрат на послуги адвоката на відповідача, у разі задоволення позовних вимог є ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у якій зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 84, 180, 181,182, 183, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 57, 59, 84, 88, 107, 208, 212-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах дитини: ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (і.н.НОМЕР_1), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н.НОМЕР_2), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно на дитину на період навчання, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 02.09.2016 року та до закінчення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчання, тобто до 30.06.2017 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (і.н.НОМЕР_1), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (і.н.НОМЕР_1), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, (і.н.НОМЕР_3), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, витрати по сплаті послуг у розмірі 150 (сто п'ятдесят) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню й оскарженню не підлягає.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ