Справа № 495/3326/16-ц
06 червня 2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,
при секретарі - Завацькій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про визнання втрати права користування жилим приміщенням та зобов'язання зняття з місця реєстрації,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про визнання втрати права користування жилим приміщенням та зобов'язання зняття з місця реєстраціїратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу слухати в його відсутність, судове засідання провести без фіксації технічними засобами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідачі не зявились, були повідомлені належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Згідно ч.4 ст.169 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 являється основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №2143 від 19.06.1992 року.
З 1987 року в вказаній квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (колишній чоловік позивачки), а з 2012 року був зареєстрований відповідач ОСОБА_3 (син позивачки).
Відповідно до ст.98 ЖК України, тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сімї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмови - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщенням.
Відповідачі вибули на постійне місце проживання до інших населених пунктів, тобто фактично не мешкають в квартирі, що підтверджується актом КП «ЖЄО-1» від 30.03.2016 року.
Позивачка неодноразово зверталась до відповідачів з проханням добровільно знятися з реєстрації, але вказане прохання вони ігнорують.
Реєстрація відповідачів створює суттєві перешкоди для здійснення позивачкою своїх прав як наймача, позивачка змушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб прописаних в квартирі, включаючи відповідачів.
Відповідно до ст.71 ЖК України, під час тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України в п.11 постанови №2 «про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями вказано, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК.
Крім того, згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, в частині позовних вимог, щодо зобов'язання Білгород-Дністровського РВ ГУДМС України в Одеській області зняти з реєстраційного обліку відповідачів необхідно відмовити у задоволенні у зв'язку з відсутністю спору з цього приводу, оскільки позивачка не зверталась до Білгород-Дністровського РВ ГУДМС України в Одеській області з заявою про знаття з реєстрації місця проживання відповідачів та їй не було відмовлено з даного приводу.
У зв'язку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про визнання втрати права користування жилим приміщенням та зобов'язання зняття з місця реєстрації підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.71, 72, 107, 150 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 74, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про визнання втрати права користування жилим приміщенням та зобов'язання зняття з місця реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя