АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Пікуль А.А.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року в цивільній справі за Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 481 305,04 грн. та судовий збір в сумі 3441 грн., а всього 484 746,04 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09.04.2014 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції є незаконним , ухвалене з порушенням норм матеріального права. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд 1-ї інстанції не взяв до уваги ряд обставин, які мають істотне значення для розгляду справи. Так, поза увагою суду залишилася та обставини, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення основної заборгованості та непогашених відсотків частково поза межами загальної позовної давності, встановленої ст.257 ЦК України, а з вимогою про стягнення пені (як за простроченим кредитом так і за простроченими процентами) вже після повного спливу спеціальної позовної давності, встановленої ч.2 ст.258 ЦК України. Зазначає, що умовами кредитного договору, укладеного між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс Банк» встановлено, що банком надається позичальнику кредит зі сплатою 13% річних, будь-яке збільшення відсоткової ставки за кредитом можливе лише після письмового попередження банком позичальника за 10 днів до дня введення нової ставки в дію. З наданого банком і покладеного судом в основу оскаржуваного рішення розрахунку заборгованості вбачається, що банком відсоткова ставка за кредитом змінювалася декілька раз, а саме: з 29.03.2015 року - 13% річних, з 01.03.2006 року - 14% річних, з 11.10.2007 року - 15% річних, з 01.11.2007 року - 14% річних. Однак, будь якого письмового попередження про введення нової відсоткової ставки в дію, вона від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» не отримувала. У зв'язку з чим вважає, що нарахування банком відсотків за кредитом за збільшеною ставкою в 14% є незаконним і таким, що суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Крім того, поза увагою суду залишилася та обставина, що п.4.4 кредитного договору, укладеного між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс Банк» встановлено, що у разі прострочення позичальником сплати заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом більше ніж на 10 календарних днів, термін дії користування позичальником грошовими коштами припиняється на 10 день прострочи. Так як вона прострочила сплату заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом більше ніж на 10 календарних днів, то 10.04.2009 року кредитний договір достроково припинив свою дію і вона не зобов'язана сплачувати банку відсотки та пеню за прострочення сплати відсотків після 10.04.2009 року.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 08 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9928 доларів США, що еквівалентно 116951,84 грн.; заборгованість по процентам в розмірі 1482,83 доларів США, що еквівалентно 17467,62 грн.; суму дострокового стягнення кредиту в розмірі 19216 доларів США, що еквівалентно 226364,48 грн. та суму судових витрат в розмірі 3441 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.10.2014 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 08 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 227 900,62 грн., що еквівалентно 34768 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 4 621,75 грн., що еквівалентно 578,22 доларів США, відсотки в розмірі 137 749,92 грн., що еквівалентно 17233,82 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 6575,69 грн., що еквівалентно 822,68 доларів США та суму судових витрат в розмірі 3441 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.11.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 липня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» Гуйван І.М. проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29 березня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №616-002/05Р, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит на загальну суму 49 000 доларів США, на споживчі цілі, терміном до 29.03.2019 року, зі сплатою 13% річних, з погашенням згідно умов вказаного договору.

Для забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №616-002/05Р, 29.03.2005 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс Банк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір №616-002/05Р, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко ІнесоюВолодимирівною, зареєстрований за №1485у. Відповідно до умов даного договору, ОСОБА_3 передала Акціонерному комерційному банку «Правекс Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Правонаступником Акціонерного комерційного банку «Правекс Банк» є Публічне акціонерне товариство «Правекс Банк».

ОСОБА_3 свої обов'язки за кредитним договором №616-002/05Р від 29.03.2005 року належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості, а тому 22.10.2013 року Публічне акціонерне товариство «Правекс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 60215,82 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.09.2013 року 481 305,04 грн., з яких: заборгованість по кредиту в розмірі 34768 доларів США, в тому числі 15552 доларів США прострочена заборгованість по кредиту за період з 01.03.2009 року по 31.08.2013 року та 19216 доларів США сума дострокового стягнення кредиту; пеня за несвоєчасне погашення кредиту нарахована за період з 11.04.2009 року по 20.05.2012 року в сумі 4698,00 доларів США; заборгованість по відсоткам нарахована за період з 01.04.2010 року по 23.09.2013 року в сумі 17233,82 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення відсотків нарахована за період з 12.05.2010 року по 20.05.2012 року в сумі 3516 доларів США.

Задовольняючи повністю позовні вимоги та, стягуючи з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 481 305,04 грн., суд 1-ї інстанції посилався на те, що відповідачем порушені умови договору кредиту щодо сплати платежів по тілу кредиту та по відсоткам за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості, в добровільному порядку сплатити вказану заборгованість ОСОБА_3 не бажає, а тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк» є обґрунтованими.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Пунктами 4.1, 4.2 кредитного договору №616-002/05Р від 29.03.2005 року встановлено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту рівними частинами в сумі 292 доларів США, щомісячно до 10 числа наступного місяця.

Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків.

Відповідач свої обов'язки за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Пунктом 9.1 кредитного договору №616-002/05Р від 29.03.2005 року встановлено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості по кредиту чи відсотків за користування грошовими коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочи в подвійному розмірі відсоткової ставки.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 24.09.2013 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №616-002/05Р від 29.03.2005 року становитьзагальну суму 60215,82 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.09.2013 року 481 305,04 грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство встановлює два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України встановлює, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 60215,82 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.09.2013 року 481 305,04 грн., а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 34768 доларів США, в тому числі, прострочена заборгованість по кредиту за період з 01.03.2009 року по 31.08.2013 року в сумі 15552 доларів США та сума дострокового стягнення кредиту в розмірі 19216 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту нарахована за період з 11.04.2009 року по 20.05.2012 року в сумі 4698,00 доларів США; заборгованість по відсоткам нарахована за період з 01.04.2010 року по 23.09.2013 року в сумі 17233,82 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення відсотків нарахована за період з 12.05.2010 року по 20.05.2012 року в сумі 3516 доларів США.

Сторонами не заперечується той факт, що ОСОБА_3 припинила виконувати свої обов'язки за кредитним договором в березні 2009 року. Публічне акціонерне товариство «Правекс Банк» до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості звернулося лише 22 жовтня 2013 року.

Отже, з урахуванням положень ст.ст.257, 258 ЦК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає прострочена заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за період з 22.10.2010 року по 22.10.2013 року, а заборгованість по пені за період з 22.10.2012 року по 22.10.2013 року.

З урахування даних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що в частині стягнення простроченої заборгованості по кредиту за період з 01.03.2009 року по 31.08.2013 року в сумі 15552 доларів США підлягає стягненню прострочена заборгованість по кредиту за період з 22.10.2010 року по 31.08.2013 року (в межах заявлених позовних вимог) в сумі 10015,57 доларів США, а в частині стягнення заборгованості по відсоткам за період з 01.04.2010 року по 23.09.2013 року в сумі 17233,82 доларів США підлягає стягненню заборгованість по відсоткам за період з 22.10.2010 року по 23.09.2013 року (в межах заявлених позовних вимог) в сумі 11 119,21 доларів США. Також, підлягає стягненню сума дострокового стягнення кредиту в розмірі 19216 доларів США.

Поряд з цим, пеня за несвоєчасне погашення кредиту нарахована за період з 11.04.2009 року по 20.05.2012 року в сумі 4698,00 доларів США та пеня за несвоєчасне погашення відсотків нарахована за період з 12.05.2010 року по 20.05.2012 року в сумі 3516 доларів США стягненню не підлягає, оскільки нарахування пені здійснено поза межами строку позовної давності, встановленої ст.258 ЦК України.

Згідно вимог ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2014 Шевченківським районним судом міста Києва було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 481305,04 грн.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що про судові засідання призначені на 04.12.2013 року та 24.01.2014 року ОСОБА_3 належним чином не була повідомлена, оскільки на адресу Шевченківського районного суду міста Києва повернулися поштові відправлення з судовими повістками за закінченням встановленого строку зберігання.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року ОСОБА_3, зокрема, зазначала, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення основної заборгованості та непогашених відсотків частково поза межами загальної позовної давності, встановленої ст.257 ЦК України, а з вимогою про стягнення пені (як за простроченим кредитом так і за простроченими процентами) вже після повного спливу спеціальної позовної давності, встановленої ч.2 ст.258 ЦК України.У зв'язку з чим, просила скасувати заочне рішення від 22.01.2014 року та призначити справу до судового розгляду для з'ясування зазначених ним у заяві обставин.

Постановляючи ухвалу від 09 квітня 2014 року про залишення заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року без задоволення, суд 1-ї інстанції на вказані обставини справи не звернув уваги та залишив заяву без задоволення.

Враховуючи вказані обставини справи, колегія суддів вважає, що заява відповідача про застосування до позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості строків позовної давності є обґрунтованою.

Крім того, ухвалюючи оскаржуване рішення судом 1-ї інстанції безпідставно стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати відсотків розраховану банком за ставкою 14% річних, з огляду на таке.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, пунктом 1.2 кредитного договору №616-002/05Р від 29.03.2005 року встановлено, що кредит надається позичальнику на строк з 29.03.2005 року до 29.03.2019 року зі сплатою 13% річних.

Відповідно до п.7.1.2 даного договору банк має право змінити розмір процентної ставки за користування кредитом, письмово попередивши позичальника про зміни відсоткової ставки за 10 днів до введення нової ставки.

З наданого банком, і покладеного судом в основу оскаржуваного рішення, розрахунку заборгованості вбачається, що банком відсоткова ставка за кредитом змінювалася декілька раз, а саме: з 29.03.2015 року - 13% річних, з 01.03.2006 року - 14% річних, з 11.10.2007 року - 15% річних, з 01.11.2007 року - 14% річних.

Будь якого письмового попередження про введення нової відсоткової ставки в дію ОСОБА_3 від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» не отримувала. Докази зворотного в матеріалах справи відсутні і банком суду не надані.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що оскільки банком умови кредитного договору №616-002/05Р від 29.03.2005 року в частині введення нової відсоткової ставки в дію не дотримано, то розрахунок суми заборгованості відповідача перед банком по відсоткам має здійснюватися за ставкою 13%.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 прострочено сплату заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом більше ніж на 10 календарних днів, а тому 10.04.2009 року кредитний договір достроково припинив свою дію і відповідач не зобов'язаний сплачувати банку відсотки після 10.04.2009 року, є безпідставними, оскільки, в силу вимог закону, припинення користування грошовими коштами та дострокове припинення строку дії договору не є тотожними поняттями у розумінні норм ЦК України, а тому припинення користування позичальником грошовими коштами жодним чином не впливає на строк дії договору, тим більше, не зумовлює його дострокове припинення.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів прийшла до висновку, що заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 481 305,04 грн. ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором №616-002/05Р від 29 березня 2005 року на загальну суму 322 523,77 грн., в тому числі: за основним боргом в сумі 29231,57 доларів США, що відповідно до заявлених позивачем позовних вимог за курсом НБУ станом на 24.09.2013 року 7,99300 становить 233 647,93 грн.; по нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 11119,21 доларів США, що відповідно до заявлених позивачем позовних вимог за курсом НБУ станом на 24.09.2013 року 7,99300 становить 88875,84 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту нарахованої за період з 11.04.2009 року по 20.05.2012 року в сумі 4698,00 доларів США та пені за несвоєчасне погашення відсотків нарахованої за період з 12.05.2010 року по 20.05.2012 року в сумі 3516 доларів США відмовити з підстав пропуску строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору сумі 3441 грн.

Керуючись ст.ст. 253,258, 261, 267, 549, 627, 628, 1050, 1054, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року скасувати та ухвалити рішення нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» ()заборгованість за кредитним договором №616-002/05Р від 29 березня 2005 року на загальну суму 322 523,77 грн., в тому числі: за основним боргом в сумі 29231,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.09.2013 року 7,99300 становить 233 647,93 грн.; по нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 11119,21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.09.2013 року 7,99300 становить 88875,84 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» () витрати по сплаті судового збору сумі 3441 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий: Судді: