АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6602/16 Головуючий 1 інст. - Трояновська Т.М.
Справа № 631/1416/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Шаповал Н.М.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет» на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет», третя особа - Відділ Дергеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2016 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет» (далі за текстом - СТОВ «Рассвет», відповідач), в якому просила розірвати договір оренди землі від 05.09.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та відповідачем про надання в оренду земельної ділянки загальною площею 14,7612 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області; зобов'язати СТОВ «Рассвет» повернути ОСОБА_3 вищезазначену земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 05.09.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалась на те, що 05.09.2007 року між орендодавцем ОСОБА_4 та орендарем СТОВ «Рассвет» був укладений договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_4 передала в оренду СТОВ «Рассвет» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 14,7612 га, кадастровий номер НОМЕР_1 строком на десять років. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. ОСОБА_3 успадкувала вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_4 При цьому, пунктом 40 договору від 05.09.2007 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Після набуття права власності на земельну ділянку, позивач направила на адресу СТОВ «Рассвет» лист з вимогою розірвати договір оренди землі. Проте, СТОВ «Рассвет» було відмовлено у задоволенні зазначених вимог позивача.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено - розірвано договір оренди земельної ділянки від 05.09.2007 року; зобов'язано СТОВ «Рассвет» повернути ОСОБА_3 відповідну земельну ділянку; скасовано державну реєстрацію договору оренди землі від 05.09.2007 року; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, як незаконне та необґрунтоване, і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги СТОВ «Рассвет» посилається на те, що воно не відповідає принципу справедливості, адже ОСОБА_4 померла у ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач оформила спадщину у 2015 році, а ініціювала розірвання договору лише у травні 2016 року, отримавши при цьому орендну плату за 2014, 2015 роки. Крім того, відповідач вважає, що судом було порушено ст. 764 ЦК України, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції забезпечив сторонам та їх представникам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, а сторонами не оспорюється та підтверджується належними доказами, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого Нововодолазькою районною державною адміністрацією 19.12.2002 року на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації № 355 від 25.11.2002 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 339 власником земельної ділянки площею 14,7612 га, кадастровий номер НОМЕР_1 була ОСОБА_4.

Зазначена земельна ділянка розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

05 вересня 2007 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Рассвет» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_4 надає, а орендар СТОВ «Рассвет» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 14,7612 га, у тому числі рілля - 14,7612 га, строком на 10 років.

Зазначений договір зареєстровано у Нововодолазькому районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» при Держкомземі України, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 18.01.2008 року № 26.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Охоченською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 27.03.2014 року.

16.02.2015 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л.А. на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Охоченської сільської ради народних депутатів Нововодолазького району Харківської області від 05.02.1992 року зареєстрованого у реєстрі за № 19, ОСОБА_3 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її матері - ОСОБА_4, на земельну ділянку площею 14,7612 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині вимог про розірвання відповідного договору та повернення земельної ділянки позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що договором від 05 вересня 2007 року прямо передбачено перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи як підставу розірвання договору, а тому відповідне волевиявлення нового власника земельної ділянки ОСОБА_3 тягне його розірвання та повернення земельної ділянки позивачу.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким законом є Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161-ХІV, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 31 якого договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Після оформлення права на спадщину ОСОБА_3 фактично стала однією із сторін договору оренди землі від 05 вересня 2007 року, а саме орендодавцем.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» врегульовано правовідносини щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.

Згідно частини четвертої зазначеної статті Закону №161-ХІV перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Системний аналіз вказаних положень діючого законодавства дає підстави вважати, що договір оренди землі може бути розірваний судом за вимогу нового власника земельної ділянки, якщо таке право передбачено договором.

В свою чергу пунктом 40 договору оренди землі від 05.09.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та СТОВ «Рассвет», сторони встановили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Вказаний пункт договору повністю узгоджується з вищезазначеними положеннями ЦК України, Закону України «Про оренду землі», а також положеннями ст. ст. 6, 627 ЦК України.

Як новий власник земельної ділянки, ОСОБА_3 01.05.2016 року направила на адресу СТОВ «Рассвет» лист, згідно якого повідомила орендаря про офіційне набуття нею права власності на спірну земельну ділянку та з посиланням на п. 40 Договору просила вважати договір оренди землі розірваним. Також у цьому листі позивач запропонувала СТОВ «Рассвет» повідомити час, дату та місце для можливого узгодження та підписання додаткової угоди до договору оренди землі від 05.09.2007 року.

СТОВ «Рассвет» на вказаний лист повідомило ОСОБА_3 про неможливість в односторонньому порядку розірвати договір оренди землі, направивши відповідний лист (без дати та без номеру).

Посилання відповідачем на сумлінне виконання СТОВ «Рассвет» умов договору, зокрема щодо виплати орендної плати та отримання її позивачем, судом до уваги не береться, оскільки виплата орендної плати свідчить про виконання відповідачем умов договору та ніяким чином не стосується права позивача на ініціювання питання щодо розірвання договору оренди землі. Не виплата орендної плати є іншою підставою розірвання договору оренди землі.

Таким чином, оскільки сторони спірного договору оренди землі дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, п. 40 передбачено можливість розірвання цього договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, при цьому, відповідач відмовляється у добровільному порядку виконати відповідні положення договору, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення вимог ОСОБА_3 про розірвання договору.

При цьому доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 оформила спадщину у 2015 році, а ініціювала розірвання договору лише у травні 2016 року відхиляються колегією суддів, адже ані договором, ані законом не передбачено обмеження будь-якими строками права нового власника землі щодо розірвання договору за наявності відповідної підстави. Позов до суду подано в межах строків позовної давності.

Безпідставними є і посилання відповідач на порушення судом першої інстанції ст. 764 ЦК України, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», адже вони не регулюють спірних правовідносин.

Законним та обґрунтованим є рішення суду першої інстанції і в частині зобов'язання відповідача повернути відповідну земельну ділянку ОСОБА_3, оскільки частиною 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Щодо висновків суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 05.09.2007 року, то колегія суддів з ним погодитись не може, з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону №1952-IV передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, саме рішення суду про розірвання договору оренди, що набрало законної сили, є підставою для здійснення відповідних реєстраційних дій.

За змістом ст. 16 ЦК України, ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України захисту судом підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають, зокрема з цивільних правовідносин.

Позивач не посилався та матеріали справи не містять даних про те, що позивачу було незаконно відмовлено у проведенні відповідних реєстраційних дій, а тому позовні вимоги в цій частині є передчасними та не можуть бути задоволенні.

Крім того, законом не передбачено покладення судом обов'язку виконати певні дії на особу, яка не залучалася до справи у якості відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рассвет» задовольнити частково.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 вересня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації договору оренди землі б/н від 05.09.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Рассвет», скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні зазначених позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

Н.М. Шаповал