АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Чебуришкіна Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рязань-інвест», ОСОБА_2 про визнання недійсним інвестиційного договору, відновлення становища, яке існувало до порушення права, треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок торгівлі «Рязань», публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк», за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2016 року,

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2016 року передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рязань-інвест», ОСОБА_2 про визнання недійсним інвестиційного договору, відновлення становища, яке існувало до порушення права на розгляд Криворізькому районному суду Дніпропетровської області.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу суд виходив з того, що місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Рязань-Інвест» є вулиця Орджонікідзе, 67 місто Кривий Ріг, а тому справа має бути передана для розгляду до Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

Згідно частини 14 статті 110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Чернівці з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Рязань-інвест», ОСОБА_2 про визнання недійсним інвестиційного договору, відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2016 року відкрито провадження у вказаній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2016 року передано цивільну справу на розгляд Криворізькому районному суду Дніпропетровської області.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що вказана цивільна справа підлягає розгляду Криворізькому районному суду Дніпропетровської області.

З пункту 1.1. інвестиційного договору №2-3/10 від 22 жовтня 2013 року вбачається, що предметом договору є участь інвестора у завершенні реконструкції будинку торгівлі «Рязань» на земельній ділянці, яка розташована по вулиці Червоноармійській, 56 у місті Чернівці (а.с.12).

В пункті 27 постанови Пленуму «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» 06 листопада 2009 року, N 9 розяснено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред'являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об'єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК. При цьому за місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред'являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва тощо).

Отже позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому, зокрема щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна предявляється за місцезнаходженням нерухомого майна.

Отже, позивач правильно звернуся з позовом про визнання недійсним інвестиційного договору, відновлення становища, яке існувало до порушення права до Шевченківського районного суду міста Чернівці.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому її слід скасувати та передати справу для провадження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2016 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рязань-інвест», ОСОБА_2 про визнання недійсним інвестиційного договору, відновлення становища, яке існувало до порушення права передати для продовження розгляду до Шевченківського районного суду міста Чернівці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: