Справа № 348/1014/15-ц
Провадження № 22-ц/779/393/2016
Головуючий у 1 інстанції Безбородько В.А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Меленко О.Є.

суддів Васильковського В.М., Девляшевського В.А.

секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації про визнання осіб таких, що втратили право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, за апеляційною скаргою ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу НГВУ «Надвірнанафтогаз» на рішення Надвірнянського районного суду від 22 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Надвірнянського районного суду від 22 грудня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації про визнання осіб таких, що втратили право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин відмовлено.

На дане рішення представник ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу НГВУ «Надвірнанафтогаз» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги докази, які підтверджують відсутність позивачів понад шість місяців без поважних причин в квартирі АДРЕСА_1. Зокрема, акти складені комісією НГВУ «Надвірнанафтогаз» за участі депутата селищної ради в смт. Битків ОСОБА_9 від 23.10.2014 року, 10.11.2014 року, 19.12.2014 року, 13.01.2015 року, 04.02.2015 року, 04.03.2015 року та фотодокази. Що стосується занедбаного стану квартири, то такий є підтвердженням того, що відповідачі там давно не проживають, не виконували належним чином свої обовязки як наймачі житла.

Крім того апелянт вказує, що на усну вимогу позивача, відповідачами не було надано доказів того, у чиїй власності перебуває будинок по вул. Шевченка ,78 смт. Битків, в якому на даний час проживають відповідачі.

Також представник апелянта вказує на ту обставину, що житловий будинок в якому зареєстровані, але не проживають відповідачі не виключений із житлового фонду у встановленому законом порядку, а отже рішення виконкому Надвірнянської ради народних депутатів Івано-Франківської області від 10.10.1989 року за №60 «Про визнання окремих житлових будинків в смт. Битків непридатними для проживання» не є належним доказом по справі.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції, апелянт просив скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Будучи належно повідомленими про розгляд справи, сторони в судове засідання не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 14.02.2006 року між НГВУ «Надвірнанафтогаз» ВАТ «Укрнафта» та ОСОБА_2 було укладено договір найму житлового приміщення-квартири №6 по вул. Промислова, 58 в смт. Битків Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.5-14). Згідно довідки від 20.04.2015 року №7.27/1192 житловий будинок №58 під інвентарним №1955 входить в житловий фонд смт. Битків, та знаходиться на балансі НГВУ «Надвірнанафтогаз».

З довідки ЖРЕД/1185 від 20.04.2015 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 крім наймача ОСОБА_2 також зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та його неповнолітні діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Звертаючись до суду з позовом, позивач ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» посилаючись на складені комісією НГВУ «Надвірнанафтогаз» відповідні акти, вказував,що відповідачі були відсутні протягом тривалого періоду часу у квартирі АДРЕСА_2 без поважних причин, а відтак підлягають визнанню такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що факт відсутності без поважних причин відповідачів в квартирі АДРЕСА_2 не підтвердився, оскільки будинок знаходиться в аварійному стані, проживання в ньому є неможливим та може загрожувати життю та здоровю відповідачів.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права Свободи та інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Серед основних прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_10 України проголошує право на житло. Тобто право на житло - це одне з найповажніших соціально - економічних прав громадян України, оскільки воно стосується основ життя людини.

Відповідно до ст.47 ОСОБА_10 України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суд.

Повага до права людини на житло закріплена у ст.8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Згідно зі ст. ст. 71, 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 25.07.1989 року комісією НГВУ «Надвірнанафтогаз» був складений акт обстеження ветхих будинків в смт. Битків, які знаходяться на балансі НГВУ «Надвірнанафтогаз», з якого вбачається, що деякі житлові будинки, в тому числі і 16-ти квартирний житловий будинок №58, прийшли в непридатний стан, подальшій експлуатації і ремонту не підлягають. Комісія пропонує переселити жителів з ветхих будинків с. Битків в м. Надвірна, згідно графіка відселення від 28.11.1986 року.

Актом комісії від 05.10.1989 року підтверджено, що у вказаних будинках, в тому числі і будинку №58 неможливо провести капітальний ремонт і комісія прийшла до висновку, що ці будинки підлягають зносу.

Рішенням виконкому Надвірнянської ради народних депутатів Івано-Франківської області від 10.10.1989 року №160 «Про визнання окремих житлових будинків в смт. Битків непридатними для проживання» вирішено визнати житлові будинки в смт. Битків по вул.. Промислова № 35,68, 41, 33, 50, 97, 104, 100, 82, 84, 13, 58, 54, 52, 39, 70, 72, 96, 80, 15, 48, 92, 49,29 такими, що не відповідають санітарно-технічним вимогам та не придатні для проживання. Адміністрації та профкому НГВУ «Надвірнанафтогаз» доручено провести переселення жильців в м. Надвірна в квартири за рахунок введення в експлуатацію нового житла згідно з додатком та клопотати перед облвиконкомом про виключення із житлового фонду житлових будинків, непридатних для проживання в смт. Битків і дати дозвіл на їх знесення.

Згідно графіку відселення жильців із ветхих і аварійних будинків смт. Битків ЖКГ НГВУ «Надвірнанафтогаз» (додатку до рішення від 10.10.1989 року №160), жильці №58 мали бути переселені в 1992 році. Вказане рішення на даний час не скасоване.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши, що будинок №58 по вул. Промислова в смт. Битків Надвірнянського району є таким, що не відповідає санітарно-технічним вимогам та не придатний для проживання, що є поважною причиною не проживання в даному будинку, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу НГВУ «Надвірнанафтогаз» про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази і їх не надано суду апеляційної інстанції, що давало б підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу НГВУ «Надвірнанафтогаз» відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_11