Справа № 185/875/15-ц
Провадження № 4-с/185/51/16
У Х В А Л А

14 червня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 при виконанні рішення суду у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця. В обґрунтування своїх вимог заявник скарги вказував на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року з ОСОБА_2 на користь скаржника було стягнуто витрати на сплату страхового відшкодування у розмірі 11666,67 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист, який разом з заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачем було подано до відділу ДВС Павлоградського МРУЮ. Постановою старшого державного виконавця від 01.04.2016р. стягувачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з посиланням на п.6 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з відсутністю у виконавчому листі ідентифікаційного коду боржника.

У судове засідання сторони не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи без його участі. Старший державний виконавець Кошеварова О.А. згідного наданих заперечень просить відмовити у задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стаття 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначає, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що 30 вересня 2015 року Моторному транспортному бюро України було видано виконавчий лист, на виконання рішення суду у цивільній справі №185/875/15-ц від 07 липня 15 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судових витрат у сумі 243,60 грн. /а.с.5/.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 ВП №50817150 від 01 квітня 2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження ВП №50807801 з посиланням на п.6 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження".

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, оскільки дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження є неправомірними.

Керуючись ст. 383 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 при виконанні рішення суду у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 ВП №50817150 про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 185/875/15-ц виданого 30 вересня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судових витрат у сумі 243,60 грн.

Зобов'язати старшого державного виконавця відділу ДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 185/875/15-ц.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М. М. Перекопський