Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Томіленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2, про зміну порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1, в якій він просить суд змінити порядок виконання рішення Дніпровського районного суду від 17.11.2014 року у справі №755/20561/14-ц, а саме - звернувши стягнення на предмет договору іпотеки №31-5КО/08-2005И, 30.08.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1, перед ПАТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором №31-5КО/08-2005И від 30.08.2005 року для задоволення покриття основного зобов'язання зі сплати кредитної заборгованості у розмірі 329879,97грн., а саме: на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,40кв. м., жилою площею 29,70кв.м., що належить ОСОБА_1 на підстав договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., реєстровий №2635-у, із початковою ціною продажу -960000,00грн., шляхом проведення публічних торгів згідно діючого законодавства.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року по справі №755/20561/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, 24.07.2015 р. банку було видано на ім'я боржника виконавчий лист, в якому зазначено: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 329879,97грн. На підставі виконавчого листа та заяви банку в серпні 2015 р. було відкрито виконавче провадження №48925383. Постановою у виконавчому провадженні №48925383 від 26.05.2016 року виконавчий лист №755/20561/14-ц від 24.07.2015 року було повернуто стягувачеві, з підстав відсутності у боржника майна. Проте, 30.08.2005 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №31-5КО/08-2005И відповідно до умов якого іпотекодавець передав у іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,40кв.м., жила площа - 29,70кв.м. Відповідно до умов Договору іпотеки №31-5КО/08-2005И від 30.08.2005р., за домовленість сторін вартість предмету іпотеки складала 273710,00грн. Вартість предмета іпотеки була визначена сторонами договору іпотеки з урахуванням цін, які склалися на ринку нерухомості на день укладання Іпотечного договору від 30.08.2005 року №31-5КО/08-2005И та виходячи з курсу гривні до долару США, який на момент укладання Іпотечного договору становив 5,05грн. за 1дол. США. Орієнтовна вартість предмета іпотеки станом на день складання заяви становить 37500,00 доларів США, що еквівалентно 960000,00грн. Заявник вважає, що повторна реалізація предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою вартістю зазначеною в рішенні суду унеможливить таку реалізацію, що в свою чергу призведе до невиконання рішення суду. Отже, для уникнення обставин, що роблять виконання суду неможливим, необхідно змінити порядок виконання рішення суду, шляхом звернення стягнення на предмет договору іпотеки №31-5КО/08-2005И від 30.08.2005 р.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та пояснив, що в заяві помилково зазначено про те, що передана в іпотеку квартира вже передавалась на реалізацію з прилюдних торгів. Також додатково пояснив, що правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться в банку, виконавчий документ було повернуто стягувачеві, оскільки право власності на квартиру, яка є предметом іпотеки, не зареєстроване. Просив, щоб не зважаючи на те, що на предмет іпотеки за рішенням суду стягнення не зверталось, погашення боргу відбувалось шляхом продажу квартири.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечувала та пояснила, що банк звертався до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості, а не про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд ухвалив рішення в межах заявлених позовних вимог. Жодних перешкод заявнику в одержанні правовстановлюючих документів на квартиру з боку банку не відбувалося, також заявнику були запропоновані варіанти погашення боргу, на які той відповіді не надав. Також зазначила, що твердження заявника про відсутність реєстрації за ним права власності на передану в іпотеку квартиру, є хибними, оскільки право власності на неї було зареєстроване в передбаченому законом порядку, що діяв на час набуття квартири у власність, тобто в БТІ. Крім того, пояснила, що визначена в договорі іпотеки вартість квартири в гривні на даний час є не актуальною. Постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві банк не отримував, а після отримання - має намір оскаржувати дії державного виконавця.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду заяви, заяв чи клопотань суду не подала.

Вислухавши пояснення представників заявника та позивача, вивчивши матеріали даної справи та матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

01.07.2014р. представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором №31-5КО/08-2005И від 30.08.2005 року в розмірі 28289,52 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.07.2014 року становить 329802,90грн., та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі 77,07грн., а також стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3654,00грн. (а с.2-4, 58).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 329879,97грн. Також вирішено питання про стягнення судового збору (а.с.95-98).

Згідно довідкового листа до справи, 27.07.2015 року представником позивача отримано виконавчі листи по вищезгаданому рішенню суду.

Представники сторін в судовому засіданні підтвердили, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року на даний час залишається не виконаним.

Статтею 373 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Зазначена норма кореспондується з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в Постанові від 25.11.2015р. у справі № 6-1829цс15, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти нові заходи для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) суди фактично змінюють рішення суду по суті та самостійно змінюють спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, обравши спосіб захисту цивільних прав, визначений частиною 2 цієї статті.

При цьому реалізацію свого права на захист особа здійснює на свій розсуд (ч.1 ст. 20 ЦК України), а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог (ч.1 ст. 11 ЦПК України).

Отже, в даному випадку, Дніпровський районний суд м. Києва, розглянув справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах позовних вимог та ухвалив рішення про задоволення позову, а саме - про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Проте, вимога, з якою звернувся ОСОБА_1 в даній заяві - про зміну порядку виконання рішення суду (як в ній зазначено) - зі стягнення заборгованості на звернення стягнення на предмет іпотеки, фактично є вимогою про зміну рішення суду з одночасною зміною способу захисту, який обрав банк в позовній заяві, що є недопустимим на суперечить вимогам діючого законодавства. Тому суд не вбачає передбавлених законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. 209, 210, 294, 373 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2, про зміну порядку виконання рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я