Справа № 161/5727/16-ц Провадження №22-ц/773/1566/16 Головуючий у 1 інстанції: Подзіров А.О.
Категорія:27 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

14 листопада 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Русинчук М.М., перевіривши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 та її представників - ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.09.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_4, ОСОБА_3, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Ухвалою судді-доповідача від 20.10.2016 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з несплатою позивачем судового збору в розмірі 1212,64 грн. та невідповідністю її змісту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 295 ЦПК України.

Для виправлення вказаних недоліків позивачу та її представникам надано п'ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

24.10.2016 року копія ухвали була направлена позивачу та її представникам для відому та виконання і отримана останніми, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_4 26.10.2016 року, ОСОБА_3 29.10.2016 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

02.11.2016 року від позивача ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_4, ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшла заява про відвід судді-доповідача в даній справі Русинчука М.М. в задоволенні якої ухвалою судді апеляційного суду від 03.11.2016 року відмовлено.

В даній заяві позивач та її представники, покликалися на те, що суд помилково залишив згадану апеляційну скаргу без руху, оскільки позивач, як споживач, відповідно до положень Закону України "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Проте, такі покликання позивача та її представників є необґрунтованими та не відповідають положенням законодавства, яке регулює порядок сплати судового збору з огляду на наступне.

Оскільки основним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України "Про судовий збір", тому саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України "Про судовий збір", які прийняті пізніше, ніж Закон України "Про захист прав споживачів", убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання відповідача на положення Закону України "Про захист прав споживачів" не можуть бути взяті до уваги.

Крім того, в згаданій ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху зверталась увага апелянтів на невідповідність її змісту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 295 ЦПК України, зокрема в цій скарзі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи. внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин).

Вжиті в згаданій апеляційній скарзі висловлювання «При цьому - аби не гаяти час на пусте - зауважимо лише основні ознаки чорного піднебіння вказаного грішника криво-суддя:

- незастосування матеріальних норм, обумовлених у ПОЗОВНІЙ ЗАЯВІ №1 і доданих до неї документах та усних роз'ясненнях ПОЗИВАЧКИ, які слід було застосувати...???!!!

- неправильне застосування означених в «рішенні» матеріальних норм, які недотепа просто не зміг застосувати правильно...???!!!

- порушення майже всіх процесуальних норм, в т. ч. спотворення фактів, викривлення обставин, саботаж усі без винятку ЗАЯВ і роз'яснень тощо...???!!!» не можуть вважатись належним обгрунтуванням апеляційної скарги, оскільки не містять посилань на порушення чи неправильне застосування конкретних норм процесуального та (або) матеріального права, тобто не можуть розглядатися як правові чи фактичні доводи, в межах яких відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України проводиться апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що у наданий судом строк зазначені недоліки апеляційної скарги позивачкою та її представниками не усунуті, відповідно до правил ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 297 ЦПК України подану апеляційну скаргу слід вважати неподаною і повернути.

Керуючись ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 297 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 та її представників - ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року в даній справі вважати неподаною і повернути особам, які її подали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: