АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8003/16 Справа № 200/9130/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною 3-х років, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною 3-х років, мотивуючи тим, що 28 квітня 2014 року народила доньку ОСОБА_4, запис про батька у свідоцтві про народження дитини вчинений на підставі ч.1 ст.135 СК України.

Зазначала, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, ОСОБА_2 визнано батьком малолітньої ОСОБА_4

Посилаючись на те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини до досягнення останньою трьох років, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про зміну рішення суду шляхом часткового задоволення позову та стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з відмовою у позові в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 тривалий час проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, ОСОБА_2 визнано батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобовязано Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ внести зміни до актового запису про народження, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 та батьком дитини записати ОСОБА_2 (а.с.5-7,8-10).

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, має дохід, разом з дитиною не проживає, матеріальну допомогу на її утримання не надає, а отже вважав позов обґрунтованим.

Однак колегія суддів не може у повній мірі погодитись з розміром стягнутих аліментів, оскільки суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів без повного дослідження обставин справи.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Обєднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства).

Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Так, ст.180 СК України покладає обовязок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аналогічне розяснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом Верховного Суду України в п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, відповідно до якого, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Із матеріалів справи слідує, що відповідач працевлаштований, має постійну заробітну плату.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 08 серпня 2015 року уклав шлюб з ОСОБА_6 (а.с.29), від цього шлюбу 10 липня 2016 року у них народився син ОСОБА_7.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 травня 2016 року та до досягнення дитиною повнолітня.

Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею ст.79 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4, батьком якої визнаний відповідач, вона має право на утримання, втім дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, колегія суддів вважає за необхідне аліменти на утримання позивача стягнути у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 23 травня 2016 року та досягнення малолітньою донькою ОСОБА_4, 28 квітня 2014 року, трирічного віку, тобто до 28 квітня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не містять підстав для її повного задоволення та відмови у стягненні аліментів на утримання ОСОБА_3

Так, безпідставним є посилання відповідача на положення ч.1 ст.21 СК України, відсутність факту спільного проживання його з позивачем та відсутність у позивача статусу його дружини, оскільки, як зазначено вище, спірні правовідносини сторін регулюються ч.2 ст.91 цього Кодексу, яка передбачає право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, лише за умови проживання з нею, ним їхньої дитини та не містить необхідною умовою такого права факт проживання однією сімєю.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням по справі нового рішення про частково задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною 3-х років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 травня 2016 року та до досягнення дитиною повнолітня.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 23 травня 2016 року та досягнення малолітньою донькою ОСОБА_5, 28 квітня 2014 року, трирічного віку, тобто до 28 квітня 2017 року.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 551 грн.20 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_8