Суддя Горчакова О. І.
Справа № 644/3233/16-ц
Провадження № 2/644/1442/16
21 червня 2016 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судовим засіданням судді Горчакової О.І.,
секретаря судових засідань - ОСОБА_1,
позивачів: ОСОБА_2 ОСОБА_3;
представника позивачів ОСОБА_4
відповідачів: ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» - не зявився;
Орджонікідзевський відділ державної міграційної служби ГУ ДМС України у Харківській області - не зявився;
ОСОБА_5 не прибула;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», Орджонікідзевський відділ державної міграційної служби ГУ ДМС України у Харківській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 «Про визнання права користування житловим приміщенням»,-
До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 1-2 ).
Позивачі, з урахуванням уточненених позовних вимог, прохали визнати за ними право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1; здійснити паспортну реєстрацію місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3.
Позовні вимоги обґрунтовували тим, що на підставі спільного рішення адміністрації та профкому ВАТ «ХТЗ» від 19.10.2000 року, їм ОСОБА_2 та ОСОБА_3, була надана квартира АДРЕСА_2, загальною площею 40,2 кв.м. В жовтні 2000 року вони вселились у вказану квартиру. ЖЕД ВАТ «ХТЗ» надала будівельні матеріали і позивачі зробили ремонт.
Надалі вказали про те, що вони проживають на законних підставах у вказаній квартирі, вже протягом 15 років, проте ВАТ Харківський тракторний завод, як власник будинку відмовляється видати ордер на житлове приміщення.
Позивачі надали заяву і пояснення, аналогічні викладеним у позові. Підтвердили, що спірну квартиру АДРЕСА_3 вони отримали на підставі спільного рішення адміністрації та профкому ВАТ «ХТЗ» від 19.10.2000 року; що ордер на спірну квартиру не видавався, що вони не зареєстровані, але фактично більше 20 років проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомили, заперечень на позов не надав. Правом участі представника у судовому засіданні не скористались.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом установлено:
19.10.2000 року рішенням адміністрації та профкому ВАТ «ХТЗ» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була надана квартира АДРЕСА_2 загальною площею 40.2 кв.м. (а.с.15).
Відповідно до довідки, виданої Комунальним житлово-експлутаціним підприємством № 2 Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м. Харкова: на житловій площі квартири АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований/прописаний, квартира не приватизована (а.с. 9).
Згідно інформаційної довідки, наданої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, відомості відносно квартири АДРЕСА_2 у вказаних реєстрах відсутні (а.с. 16).
Відповідно до вимог статті 61 Житлового кодексу УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР.
Згідно п.15 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, користування всіма приміщеннями квартир у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється на підставі договорів найму або оренди.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується випискою з протоколу № 19 спільного засідання адміністрації та профкому заводу від 19.10.2000 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була надана квартира АДРЕСА_2, загальною площею 40,2 кв.м, (а.с.8).
Наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстровані, проте - проживають на житловій площі у квартирі АДРЕСА_2. Так на вказану адресу Позивачам приходять рекламні листи та квитанції по сплаті за комунальні послуги (а.с. 20, 21,22,23,24, 25, 26, 27-31,32-46).
Судом було зроблено запит до про витребування із: Харківської міської лікарні №18 (м. Харків вул. Миру 11) відомості, про те, чи викликався лікар ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 в період з жовтня 2000 року по теперішній час; Підстанції швидкої допомоги Орджонікідзевського району м. Харкова (м. Харків вул. Пірогова 4), відомості про те, чи виїжджала швидка допомога до ОСОБА_2, 01.04.2014 року за адресою: АДРЕСА_4. Відповідно до наданої відповіді з Харківської міської лікарні №18 - громадянка ОСОБА_3 зверталась за медичною допомогою до фахівців поліклініки у 2011 році. За данними первинної медичної документації «Медичної карти амбулаторного хворого» - 28.01.2011 року та 01.02.2011 року була оглянута на прийомі лікарем-терапевтом дільничним (а.с. 79).
Письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про те, що сімю ОСОБА_3, вони знають протягом довго часу, майже з 2000 року. Вказали про те, що коли, сімя заселились до кв. 50 у буд. 18 в м. Харків по вул. Миру, та ними був зроблений капітальний ремонт у квартирі. Пояснили, що ОСОБА_3 відремонтували всю сантехніку, вікна, вхідні двері до квартири. За час проживання за вказаною адресою, вони - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сплачували всі комунальні послуги, та підтримували належний стан приміщень всієї квартири.
Частиною 3 ст. 47 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 6 Житлового кодексу УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.
Статтею 9 Житлового кодексу УРСР передбачено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
За нормою статті 63 Житлового кодексу УРСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).
Згідно ст. 70 Житлового кодексу УРСР спеціалісти, які працюють і проживають у сільській місцевості, поза населеними пунктами (а в установлених законодавством Союзу РСР випадках - у селищах), користуються безплатно жилим приміщенням з опаленням і освітленням. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік переліки категорій спеціалістів, які забезпечуються таким приміщенням, і порядок надання їм жилих приміщень встановлюються Радою Міністрів СРСР і Радою Міністрів Української РСР.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 5, 16, 344 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 215-218 ЦПК України, ст.ст. 6, 9, 70 Житлового кодексу УРСР -
Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ «Харківський тракторний завод ім.. ОСОБА_11», Орджонікідзевський відділ державної міграційної служби ГУ ДМС України у Харківській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 «Про визнання права користування житловим приміщенням» - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженого с. Буди, Харківського району, паспорт серії МК № 776844 виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України Харківській області та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженої с. Вижгів Любомського району Волинської області, паспорт серії МК 776845 виданого Фрунзенським РВ ХМУ УМС України у Харківській області право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Зобовязати Центр надання адміністративних послуг Індустіального району, здійснити паспортну реєстрацію місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженого с. Буди, Харківського району, паспорт серії МК № 776844 виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України Харківській області ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженої с. Вижгів Любомського району Волинської області, паспорт серії МК 776845 виданого Фрунзенським РВ ХМУ УМС України у Харківській області.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.І. Горчакова