УхвалА

іменем україни

4 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Речовий ринок «Анголенка» про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 2 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, який у подальшому було уточнено, посилаючись на те, що в ніч з 11 на 12 лютого 2001 року ОСОБА_5 були викрадені належні йому кіоски НОМЕР_1, що були розташовані на території Центрального речового ринку. За даним фактом була відкрита кримінальна справа, досудове слідство по якій не закінчено. Вважав, що неправомірними діями відповідача йому завдана матеріальна шкода в розмірі 98 641 грн 65 коп. та моральна шкода, яку він оцінив у розмірі 200 тис. грн, які просив стягнути на його користь.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Речовий ринок «Анголенка» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 59 074 грн 16 коп. та 20 тис. грн моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 9 лютого 2011 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду Запорізької області із заявою про перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що нововиявленими обставинами є незаконні, на його думку, усі прийняті по даній справі судові рішення, так як ухвалені по довіреностям від товариства з обмеженою діяльністю «Речовий ринок «Анголенка» за підписом ОСОБА_5, який згідно з листа від 27 березня 2015 року головного управління статистики у Запорізькій області з 29 листопада 2010 року є директором товариства з обмеженою діяльністю «Речовий ринок «Анголенко».

За таких обставин просив суд скасувати рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 лютого 2011 року та направити справу до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для виправлення описки.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 2 червня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 лютого 2011 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційний суд правильно виходив із того, що підстав, передбачених ч. 2 ст. 361 ЦПК України, немає, оскільки обставини, на які посилається заявник, а саме невірне, на його думку, визначення відповідача у справі, не відноситься до нововиявлених і, крім того, ці обставини були предметом перевірки та оцінки апеляційним судом як під час розгляду справи, так і під час постановлення ним ухвали від 16 березня 2011 року про відмову в виправленні описки.

Інші доводи касаційної скарги, що стосуються незгоди з ухваленими судовими рішеннями по суті спору, не можуть бути предметом дослідження та оцінки при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Отже, судове рішення апеляційного суду є законним і обгрунтованим й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 2 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик