Справа № 357/9733/15-ц Головуючий у І інстанції Кошель Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2387/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 22.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

встановила:

у травні 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29.01.2013р. між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір № 5958 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE.

Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику платіжну картку миттєвого випуску, відкрив спеціальний картковий рахунок та здійснював його обслуговування. Відповідно до Додаткової угоди відповідачу було надано грошові кошти /кредит/ шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 10 000 грн. на строк з 29.01.2013р. по 28.01.2015р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32% річних на споживчі цілі. Всупереч умов кредитного договору позичальник своєчасно не повертав банку кредитні кошти та не сплачував відсотки за користування кредитом.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за цим договором в сумі 7858,64 грн. З них заборгованість за кредитом 4 185,66 грн.; заборгованість за процентами 462,61 грн.; пені за прострочення сплати кредиту 2 113,98 грн.; пені за прострочення сплати процентів 76,48 грн.; суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості за кредитом 881,22 грн.; суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості за процентами 36,02 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 99,09 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 3,58 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором № 5958 від 29.01.2013 року в сумі 6 168 грн. 18 коп. та стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 617 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, таким що не відповідає нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Просив скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те що, 22 вересня 2015 року, ОСОБА_4 було подано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зважаючи на те, що ним було повністю погашено заборгованість за вказаним кредитним договором повернуто кредитні кошти та проценти. Це сталося до подачі позовної заяви до суду 30.04.2015 року та 14.05.2015 року.

Крім того, суд першої інстанції при ухваленні рішення, не дослідив належним чином подані відповідачем докази, не дав їм належної оцінки та виніс рішення, яке не відповідає обставинам справи.

Також, було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції обставин справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що29.01.2013р. між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір №5958 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Відповідно до п.1.1 банк, на підставі заяви видав власнику рахунку не персоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску із строком дії 2 роки, відкрив спеціальний картковий рахунок №0361 в гривні та здійснював його обслуговування.

29.01.2013р. між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 було укладено Додаткову угоду про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів. Відповідно до п.1 Додаткової угоди спеціальний картковий рахунок обслуговується за кредитною схемою. Відповідно до п.2 Додаткової угоди відповідачу було надано грошові кошти (кредит) шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 10 000 грн. на строк з 29.01.2013р. по 28.01.2015р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32% річних на споживчі цілі.

На виконання своїх зобовязань за кредитним договором позивач надав відповідачу кредит, що підтверджується випискою з рахунку (а.с.17).

Відповідно до п.6 Додаткової угоди моментом надання Банком кредитної лінії є здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на спеціальному картковому рахунку власних коштів власника рахунку.

Відповідно до п.7 Додаткової угоди проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів, щомісячно, в межах строку користування кредитним лімітом, на суму фактичного залишку заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитним лімітом здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця.

Відповідно до п.8 Додаткової угоди власник рахунку сплачує проценти банку за користування кредитною лінією щомісячно, не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.

Встановлено, що протягом періоду кредитування відповідачем неодноразово порушувались умови Кредитного договору, у звязку з чим виникла заборгованість, яка згідно наданого розрахунку складає 7 858,64 грн., з них: заборгованість за кредитом 4185,66 грн.; заборгованість за процентами 462,61 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 2113,98 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 76,48 грн.; сума індексу інфляції за час прострочення виплати заборгованості за кредитом 881,22 грн.; сума індексу інфляції за час прострочення виплати заборгованості за процентами 36,02 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованість за кредитом 99,09 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 3,58 грн.

Позивачем 24.11.2014р. було направлено відповідачу лист-вимогу №11157/046 з розрахунком суми боргу на той момент та наданням терміну для погашення заборгованості. 29.11.2014р. відповідачем було отримано вказаний лист, але жодних дій спрямованих на погашення заборгованості ним здійснено не було (а.с.23,24).

Відповідно до п.7.1.3 Кредитного договору у разі виникнення заборгованості по спеціальному картковому рахунку та її непогашення в терміни, які визначені цим договором, позичальник гарантує повернення сум цієї заборгованості банку всіма коштами, майном, майновими правами, що належать йому.

Відповідно до п.7.1.2 вказаного договору збитки завдані Банку Власником рахунку підлягають негайному відшкодуванню з боку власника рахунку, а відповідно до п.7.1.6 цього ж договору Власник рахунку відповідає по всіх операціях, здійснених за допомогою основної та додаткової карток, що здійснені з використанням ПІН-коду.

Відповідно до п.15 Додаткової угоди у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, і також інших платежів Власник рахунку сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначено в п.2 цієї угоди, від суми прострочення заборгованості. Пеня нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Відповідно до п.17 цієї ж угоди у разі не сплати Власником рахунку двох платежів, що йдуть підряд, термін повернення кредитної лінії вважається таким, що настав і, відповідно Власник рахунку зобовязаний повернути кредитну лінію, сплатити проценти за користування Кредитною лінією в сумі, яка зафіксована на дату несплати другого платежу.

Також, було встановлено, що станом на 24.02.2015р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком складає 7 858,64 грн., з них:

- 4185,66 грн. заборгованість за кредитом; - 462,61 грн. заборгованість за процентами; - 2 113,98 грн. пеня за прострочення сплати кредиту;- 76,48 грн. пеня за прострочення сплати процентів;- 881,22 грн. сума індексу інфляції за час прострочення сплати заборгованості за кредитом;- 36,02 грн. сума індексу інфляції за час прострочення сплати заборгованості за процентами;- 99,09 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;- 3,58 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони узгоджуються з вимогами чинного законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У статті 530 ЦК України вказано, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику грошві кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцему строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобовязання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді