Справа №664/1835/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Заславець Н.В.

при секретарі Бондаревій Т.К.

за участю представника позивача ОСОБА_1 Д,Л., відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання повнолітнього сина, який перебуває на її утриманні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав і суду пояснив, що є вітчимом позивача, яка від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу з відповідачем син залишився проживати з позивачем, і на утримання дитини до її повноліття відповідач сплачував аліменти. З 01.09.2015 року син позивача навчається на другому курсі Московської державної бюджетної професійно-освітньої установи. Щомісячна вартість навчання складає 2719,20 гривень. Крім того, до витрат позивача відносяться найм житлового приміщення, вартість якого в місяць становить 10300,00 грн., та оплата комунальних послуг в сумі 2060,00 грн. ОСОБА_4 працевлаштована та отримує дохід 15779,60 грн., проте загальна сума витрат становить 15079,20 грн., що майже відповідає її доходу. Коштів, що залишаються, не вистачає для придбання одежі, підручників і приладдя для навчання сина, проїзду у транспорті, харчування. Він, як вітчим, з матірю позивача допомагають позивачу грошовими коштами, проте батько ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_2 має можливість утримувати сина, інщих утриманців не має, працевлаштований не являється інвалідом. Відповідач добровільно надавати допомогу на навчання свого сина відмовляється, тому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.09.2016 року і до закінчення сином навчання, а саме по 30.06.2019 року.

Позивач в судове засідання не з*явилася, подала заву про підтримання позову, у якій зазначила, що вона несе витрати по утриманню сина, найму житла, по оплаті комунальних послуг , оплаті за навчання сина, а також про те, що зароблених нею коштів недостатньо і матеріальну допомогу їй надають мати з вітчимом.

Відповідач ОСОБА_2 подав заперечення на позов. У судовому засіданні позовні вимоги повністю на визнав та суду показав, що дійсно у шлюбі з позивачем в них народився син ОСОБА_5, який не 19.09, а 27.09.2016 року досяг повноліття, тобто позивачем невірно вказано дату народження дитини. Вважає, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту навчання сина в м. Москві, не зазначено витрати позивача, не зазначено доказів на підтвердження оплати за навчання, оскільки надано лише довідку, а контракт відсутній. Крім того, не погоджується з довідкою з місця роботи та договором житлового найму, які підозрює були написані позивачем власноручно. Він утримував сина до повноліття. І хоча у нього немає інших утриманців, на даний час він не має матеріальної можливості здійснювати утримання ОСОБА_5 на період навчання, оскільки він здійснив ДТП, за яким до нього може бути пред*явлено позов про відшкодування шкоди. Сам він отримав травму від ДТП і проходить лікування. Вважає позов необгрунтованим та просить в його задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позицію свого довірителя підтримав , позов не визнав та суду пояснив, що при ознайомленні із матеріалами позовної заяви та доданими до неї матеріалами виникли сумніви в достовірності доказів, зокрема довідки про заробітну плату позивача та договору найму житлового приміщення, оскільи вони виконанні одним почерком. Тому просить їх не приймати до уваги та відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог у звязку із недоведеністю матеріальної неспроможності позивача самостійно утримувати сина ОСОБА_5.

Заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, перевіривши письмові матеріали по справі та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_5, 26.09.1998 народження, що підтверджено копією паспорта та свідоцтва про народження (а.с. 11, 18). З 01.09.2015 року ОСОБА_5навчається на другому курсі на очно-заочної форми навчання у Державному бюджетному професійно-освітньому закладі м. Москви на платному відділенні. Розмір щорічної плати за навчання відповідно до довідки № 1977 від 05.09.2016 року складає 65000,00 рублів, що еквівалентно 26780,00 грн. (а.с. 20). Строк навчання відповідно до наданої довідки становить з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Позивач працевлаштована, проте її заробіку недостатньо для утримання сина, для оплати навчання, оренди житла, оплати за житлово-комунальні послуги, придбання одежі на продукти харчування, транспортних витрат. Відповідач нової сімї не створив, інших осіб на утриманні не має, інвалідом або непрацездатним не являється. Розмір доходів сторін згідно документів та їх пояснень складає - позивача в середньому 15779,60 грн. щомісячно, а відповідача 5271,81 грн.. Вказане підтверджено довідкою про заробітню плату № 36/25 від 03.10.2016 року позивача ОСОБА_4 (а.с. 28) та довідкою про доходи відповідача ОСОБА_2 № 13/6-18-447 від 07.10.2016 року (а.с. 24).

Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК.

Згідно до ч.2 ст.182 зазначеного Кодексу розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоровя та матеріальне становище платника податків, стан здоровя та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей.

Відповідно до ч.1 ст.183 зазначеного Кодексу частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, виходячи із встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на весь період його навчання в учбовому закладі строком по 30.06.2019 рок. Суд вважає, що заявлений позивачем розмір стягуваних аліментів у ? частці є співмірним з доходами сторін, оскільки відповідач офіційно працевлаштований, не має інших утриманців, не є інвалідом, а доходів позивача не вистачає для повноцінного утримання сина. Крім того, суд приймає до уваги обовязок батьків в рівних частках утримувати дитину, яка продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги до досягнення нею 23 років. Син сторін ОСОБА_5 у звязку із навчанням на денній формі навчання не має можливості працевлаштуватися та самостійно себе утримувати. Крім того, останній навчається на контрактній основі, освіту отримує і іноземній державі і не знаходиться на державному забезпеченні.

Суд критично відноситься до твердження відповідача та його представника про підробленність документів, що надані до суду, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини, зокрема звернення із вказаною заявою до правоохоронних органів та початок досудового розслідування, ними не надано. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на можливі трати у майбутньому в результаті спричинення шкоди від ДТП третій особі, оскільки це твердження не має значення для розгляду справи по суті позову.

Тому відповідач має нести поряд з позивачем обов*язок по утриманню сина студента, який не працює, не отримує стипендію, і всі витрати на його навчання та утримання в період навчання взяла на себе позивач.

Аліменти у відповідності до ст.191 СК України підлягають стягненню з дня звернення до суду з позовом.

Разом з тим, враховуючи те, що син сторін ОСОБА_5 досяг повноліття лише 26.09.2016 року, а постанова суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину є чинною та виконувалася відповідачем до досягнення сином повноліття, визначений судом розмір аліментів на період навчання необхідно стягувати не з дня звернення до суду з позовом, а з моменту досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто з 27.09.2016 року.

Витрати у справі віднести на відповідача.

Керуючись ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на період навчання, щомісячно, починаючи з 27.09.2016 року і по 30.06.2019 року.

В іншій частині заявлених вимог відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя: підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.