441/1132/16-ц 2/441/676/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Цап І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позовом, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,4170 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, що померла 07.09.2009 року, та яка при житті фактично успадкувала цю земельну ділянку після смерті свого чоловіка її батька ОСОБА_3.

Позов мотивує тим, що спадкодавиця ОСОБА_2, на її користь при житті склала заповіт.

Спадщину відповідно до заповіту вона прийняла в порядку ст. 1269 ЦК України, звернувшись із заявою до нотаріуса.

Спірну земельну ділянку померла ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого чоловіка, а батька позивачки ОСОБА_3, який помер 04.06.1998 року та якому вона належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 8486 виданого на підставі рішення XVI сесії Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 18.03.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 124.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку, нотаріус в такому відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Натепер в інший спосіб захисту свого порушеного права окрім як звернення до суду з зазначеною вимогою, вона не має і не може оформити в порядку спадкування право власності на вказану земельну ділянку.

В судове засідання позивачка не явилася, подала заяву до суду, в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу у її відсутності, у зв'язку з поганим станом здоровя (а.с.57).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу без його участі (а.с.59).

Суд ухвалив, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України на підставі заяв сторін розглядати справу у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали даної справи, суд встановив.

Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюється главою набуття права власності та положеннями про спадкування.

Відповідно до ст. ст. 3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами.

Главою 87 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це також знайшло підтвердження у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», у якому вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимогами ст. ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 183342 від 07.09.2009 року ОСОБА_2 померла 07.09.2009 р. (а.с.21).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно, а зокрема на земельну ділянку площею 0,4170 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Вказану земельну ділянку померла ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого чоловіка, а батька позивачки ОСОБА_3, який помер 04.06.1998 року та якому вона належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 8486 виданого на підставі рішення XVI сесії Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 18.03.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 124 (а.с.5,20). Таке стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВАС № 295497 від 10.12.2002 року (а.с.43).

25.01.1999 року ОСОБА_2 залишила заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області ОСОБА_4 на імя позивачки по справі, ОСОБА_1 (а.с.36).

З копій паспорта та свідоцтва про народження серії І-УР № 345068 від 03.02.1961 р. видно, що ОСОБА_1 є донькою померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.22,23).

Встановленим є те, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті свого батька, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, проте листом державного нотаріуса від 04.08.2016 р.№ 100/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на земельну ділянку площею 0,4170 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області за відсутності правовстановлюючих документів, на даний час спадщину на будинок оформила ( копія спадкової справи а.с.34-52).

Враховуючи наведені вище обставини, при прийнятті рішення суд враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування та розяснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року, які носять рекомендаційний характер, в тому, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що за життя, ОСОБА_2 не отримала правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,4170 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області, що і зазначено в листі нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно то для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті набула або володіла вказаною земельною ділянкою неправомірно не встановлено.

Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду вважити позов підлягаючим до задоволення, оскільки позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, інших спадкоємців, які б на неї претендували немає, за такого суд переконаний в тому, що є підстави до визнання права власності за позивачем на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, що померла 07.09.2009 року на земельну ділянку площею 0,4170 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області, та яка належала ОСОБА_3, що помер 04.06.1998 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 8486, виданого на підставі рішення XVI сесії Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 18.03.1994 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 124.

Стягнути з Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1323 грн. (одна тисяча триста двадцять три грн.) 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.І.Яворська