Справа № 496/4033/15-ц
Провадження № 2/496/101/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Галич О.П.,

при секретарі Горлевому Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві позивачем зазначено, що 05 вересня 2006 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (найменування Ват «ВіЕйБі Банк» з 18.05.2010 року) та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 175/06ф, , згідно якого останній отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 43000 (сорок три тисячі) доларів 00 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних на терміном до 04 вересня 2012 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань по даному кредитному договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 05 вересня 2006 року було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язався в повному обємі відповідати за невиконання відповідачем ОСОБА_3 взятих зобов'язань по кредитному договору. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання в повному обсязі, а відповідач в свою чергу зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 06 липня 2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 35 692 ( тридцять пять тисяч шістсот девяносто два) долари США 48 центів, з яких: 21 619,13 дол. США - заборгованість за кредитом, 14073,35 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків (в еквіваленті по курсу НБУ 21,013713 за 1 дол. США на 05.06.2015 року заборгованість по кредиту та відсотках становить 750031,53 грн.), 57932 (пятдесят сім тисяч девятсот тридцять дві) гривні 66 копійок неустойки за несвоєчасне погашення кредиту. Просить стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" 807 964 (вісімсот сім тисяч девятсот шістдесят чотири) гривні 66 копійки заборгованості по кредиту.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в заяві вказує, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.(а.с. 59).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій вказує, на час предявлення позову сплили трьохрічні строки позовної давності, а позивач звернувся з позовною заявою 26 серпня 2015 року, тобто зі спливом встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строків позовної давності,

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась повторно з невідомої суду причини, хоча належним чином була повідомлена за місцем її реєстрації про час та місце розгляду справи, а тому, суд вважає, що на підставі ст. 169 ЦПК України, справу слід розглянути у її відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи.(а.с. 46, 53).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 вересня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ВАТ «ВіЕйБі Банк» з 18.05.2010 року) та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 175/06ф, згідно якого останній отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 43000 (сорок три тисячі) доларів 00 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних на терміном до 04 вересня 2012 року терміном до 04 вересня 2012 року.

Згідно з пунктами 2.5.1, 2.5.2, 3.3.2 кредитного договору відповідач зобовязався щомісячно до дати, встановленої в графіку, наведеному в додатку № 1 до цього Договору поповнювати свій Поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковими перерахуваннями у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини кредиту, відсотків та інших плат, встановлених в графіку.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання в повному обсязі, що визнав ОСОБА_3В.(а.с.55), відповідач в свою чергу зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 06 липня 2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 35 692 (тридцять пять тисяч шістсот девяносто два) долари США 48 центів, з яких: 21 619,13 дол. США - заборгованість за кредитом, 14073,35 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків (в еквіваленті по курсу НБУ 21,013713 за 1 дол. США на 05.06.2015 року заборгованість по кредиту та відсотках становить 750031,53 грн.), 57932 (пятдесят сім тисяч девятсот тридцять дві) гривні 66 копійок неустойки за несвоєчасне погашення кредиту. Загальна заборгованість 807 964 (вісімсот сім тисяч девятсот шістдесят чотири) гривні 66 копійки заборгованості по кредиту.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-14-цс 14 від 19 березня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Як убачається з вищевказаного договору, сторони встановили строк його дії до 04.09.2012 року. Відповідно до п. 3.2.2 позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п. 2.5.1 вказаного Договору.

Згідно з умовами кредитного договору (п.п. 2.5.1, 3.3.2) позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та строки, визначені в додатку № 1 до договору і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, беручи до уваги, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 1 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Судом встановлено, що відповідач перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом 30 квітня 2009 року, у звязку з чим на 31 серпня 2010 року у ОСОБА_3 виникла заборгованість перед позивачем. Останній платіж ОСОБА_3 був зроблений у лютому 2012 року, у звязку з чим у позивача виникло право на дострокове виконання зобовязання, яке він не реалізував.

З 2011 року утворилась заборгованість за кредитним договором, про що зазначає представник позивача у позовній заяві, в свою чергу позов банку пред'явлено 26 серпня 2015 року (згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду), тобто з пропуском трирічного строку, встановленого ст. 257 ЦК України.

Верховний Суд України у своїй Постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-20цс14 висловив наступну правову позицію: «У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем по справі заявлено заяву про застосування строку позовної давності, суд вважає, що у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у зв'язку із спливом строку позовної давності.

З метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки від 05.09.2006 року. Згідно п. 2 Договору поруки, ОСОБА_4 солідарно відповідає перед Позивачем за виконання ОСОБА_3 зобовязань по Кредитному договору в повному обсязі, а саме: за погашення основної суми кредиту, за погашення суми відсотків відповідно до Кредитного договору, за інші виплати, належні Позивачеві та які випливають з Кредитного договору (в тому числі пені, штрафи та інші збитки) (а.с. 9 ).

Вказані зобовязання поручителя перед кредитором є безумовними, що визначено у п. 3 Договору поруки. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з цим відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З наведеного випливає, що порука припиняється у зв'язку із закінченням строку, який надається кредитору для пред'явлення вимоги поручителю. Вказаний строк може бути передбачений в договорі (договірний строк) або визначений в законі (законний строк).

За своєю правовою природою строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим) і його закінчення є підставою для припинення поруки. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, тому і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються.

Договором поруки від 05 вересня 2006 року строк дії поруки не визначений. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язання перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно умов даного договору пред'явленням вимоги до поручителя є направлення йому письмової вимоги із зазначенням невиконаного обов'язку.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. При цьому навіть в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Кредитним договором передбачено виконання основного зобов'язання до 04 вересня 2012 року, а позов Банком пред'явлено 26 серпня 2015 року.

З наведеного видно, що банком пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя ОСОБА_4.

За таких обставин слід визнати, що договір поруки між Банком та відповідачем ОСОБА_4 є припиненим і вимога Банку до нього про стягнення солідарно з боржником суми заборгованості за кредитним договором до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, ст.ст. 213-215 ЦПК України, ст.ст. 253, 256-258, 261, 266, 267, 526, 530, 554, 559, 611, 1048-1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовної заяви публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.

29 січня 2016 року