Справа № 744/227/16-ц
Провадження по справі № 2/744/61/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарі Фільчаговій Г. В.,

за участю:

прокурора Дудка А. В.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Комунального лікувально профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Комунального лікувально профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» предявив позов до відповідача, ОСОБА_1, згідно даних якого заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального лікувально профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» (4, р/р 2677, МФО 853592, ГУДКСУ у Чернігівській області) кошти в сумі 6286 (шість тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 В обґрунтування предявлених позовних вимог заступником керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області у позові зазначено про те, що відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 45 ЦПК України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави, згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно статуту КЛПЗ Чернігівська обласна дитяча лікарня, затвердженого рішенням виконкому Чернігівської міської ради від 07.05.1998 року № 210-р, засновником Чернігівської обласної дитячої лікарні є Чернігівська ОДА. Фінансування її діяльності здійснюється фінансовим управлінням Чернігівської обласної державної адміністрації за рахунок обласного бюджету, передбаченого на охорону здоровя.

Відповідно до ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» є обєктом спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області. Від імені територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області повноваження власника здійснює Чернігівська обласна рада. Заклад перебуває відповідно до делегованих власником повноважень у сфері управління Чернігівської обласної державної адміністрації та підпорядковується Управлінню охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації. ЧОДЛ утримується за рахунок коштів обласного бюджету, вона являється бюджетною установою та має відкриті рахунки в Управлінні казначейства. Дана позовна заява вжита як захід прокурорського реагування, оскільки вбачаються порушення державних інтересів, заходів до стягнення коштів вжито не було, а тому мають місце підстави для звернення прокурора до суду в інтересах КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня», де потерпілий неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на стаціонарному лікуванні з 21.04.2015 року по 15.05.2015 року (24 ліжко-дні), внаслідок отримання останнім тілесного ушкодження. Внаслідок кримінального правопорушення порушено економічні інтереси держави, що полягають у витратах, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Відповідно до ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися за місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди. Так, згідно вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 06.11.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 12.04.2015 року о 06 годині 30 хвилин, керуючи технічно - несправним автомобілем марки «АЗЛК-2140 Люкс», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 40 км/год по вулиці Миру в селі Радомка Семенівського району Чернігівської області, зі сторони вулиці Новий План в напрямку вулиці Молодіжної. Рухаючись у вказаному напрямку, по прямій дорозі, з обмеженою видимістю, поблизу будинку № 38 по вулиці Миру, ОСОБА_1 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню ситуацію, під час виникнення небезпеки для його руху, не вжив можливих та необхідних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2, який рухався в попутному з автомобілем напрямку. В результаті зіткнення, малолітній пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину підтверджується вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 06.11.2015 року (кримінальна справа № 744/952/15-к), а тому додаткового підтвердження не вимагає. Вартість лікування згідно довідки КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» № 31-35/838 від 22.06.2015 року за період з 21.04.2015 року по 15.05.2015 року склала 6286 (шість тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок, що і є ціною позову. Відповідно до вимог ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь - якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Статтею 128 КПК України визначено, що цивільний позов в інтересах держави предявляється прокурором. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та нарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Крім цього, відповідно до п.3 та п.4 зазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» є зареєстрованою юридичною особою та внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому враховуючи, що позов прокурором предявлено саме в інтересах лікувального закладу кошти необхідно стягнути саме на його користь. Згідно п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 року № 11, відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства. На день предявлення позовної заяви витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення не відшкодовані. Причинний зв'язок між діями ОСОБА_1 та перебуванням потерпілого ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор Дудко Антон Васильович у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що на його думку, позов є обґрунтованим та підлягає повному задоволенню.

Представник позивача, комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня», головний лікар закладу ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, у якій не заперечує проти розгляду справи без участі представника лікарні.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав повністю, просив суд відмовити у його задоволенні та дав пояснення, яке вказує на те, що позовні вимоги, на його думку, задоволенню не підлягають.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних встановлених судом обставин.

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що 12 квітня 2015 року о 06 годині 30 хвилин, керуючи технічно - несправним автомобілем марки «АЗЛК-2140 Люкс», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 40 км/год по вулиці Миру в селі Радомка Семенівського району Чернігівської області, зі сторони вулиці Новий План в напрямку вулиці Молодіжної. Рухаючись у вказаному напрямку по прямій дорозі з обмеженою видимістю поблизу будинку № 38 по вулиці Миру ОСОБА_1 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню ситуацію, під час виникнення небезпеки для його руху, не вжив можливих та необхідних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2, який рухався в попутному з автомобілем напрямку. В результаті зіткнення, малолітній пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно даних довідки Комунального лікувально профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» від 22 червня 2015 року № 31-35/838 встановлено, що ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні з 21.04.2015 р. по 15.05.2015 р. 24 ліжко-днів. Вартість перебування на стаціонарному лікуванні за вказаний період становить 1427,55 грн. Витрати на заробітну плату та нарахування на заробітну плату становлять 4858,45 грн. Разом за вказаний період 6286,00 грн. (а. с. 6).

Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно розяснень абз. 4 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» , витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерела фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Оскільки комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська обласна дитяча лікарня» є комунальною установою, яка фінансується за рахунок коштів бюджету, то у відповідності до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України є всі підстави для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позов підлягає повному задоволенню, спираючись на сутність правил, закладених у норми ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за потрібне при задоволенні позову стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Комунального лікувально профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в розмірі 6286 (шість тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок із зарахуванням на р/р 2677 в ГУДКСУ у Чернігівській області, 4, МФО 853592).

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Смага