Провадження №2/761/1581/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ» до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку, спричиненого дорожньо-транспортною пригодою,

встановив:

26.08.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ» про солідарне стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 невиплаченої частки страхового відшкодування заподіяного матеріального збитку за вирахуванням франшизи, у розмірі 16 252 грн. 64 коп. та пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4 328 грн. 08 коп., а також про стягнення з ОСОБА_2 суми франшизи у розмірі 500 грн. 00 коп. Крім того, позивач просив суд судові витрати, які сплачені позивачем за подання позову до суду, покласти на відповідачів, пропорційно стягнених з них сум грошових коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.2014 року у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Scoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який належить на праві приватної власності позивачу, та автомобіля марки «Dacia Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача,. цивільно-правова відповідальність якого на час вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». При цьому, позивач зазначає, що ним було вчасно повідомлено ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про ДТП.

При цьому, після того, як автомобіль позивача на замовлення ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був оглянутий експертом автотоварознавцем, позивач приступив до відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, загальна вартість якого згідно з рахунком № С4239260-І від 09.12.2014 року та Актом виконаних робіт № Н4239260, відкритого 22.12.2014 року та закритого 29.12.2014 року Авторизованою станцією технічного обслуговування ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» (надалі - СТО), склала 30 458 грн. 11 коп., яку позивач перерахував СТО у формі безготівкового розрахунку.

Водночас, у лютому 2015 року, після встановлення у судовому порядку вини ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаної ДТП, позивач звернувся до ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про виплату страхового відшкодування. До вказаної заяви позивачем також були додані копії рахунку, Акту та доказів оплати.

Разом з тим, листом від 02.03.2015 року за вих. № 1112 ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомило позивача про те, що оскільки згідно зі Звітом № 3363 від 17.12.2014 року, складеним ТОВ «ЕАК «Довіра» на замовлення ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», матеріальний збиток позивача був визначений у розмірі 14 205 грн. 47 коп., то, з урахуванням певних коефіцієнтів, до виплати підлягає страхове відшкодування у розмірі 13 705 грн. 47 коп., яке й було перераховане ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на поточний рахунок позивача 02.03.2015 року.

У зв'язку з тим, що позивач не погоджується з вказаною сумою страхового відшкодування, та вважає, що її було виплачено на підставі Звіту, в якому експертом не були взяті до уваги докази, які надав позивач для підтвердження витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля, а розрахунок фізичного зносу КТЗ був проведений з неточностями, просив позов задовольнити та солідарно стягнути з . ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 невиплачену частку страхового відшкодування заподіяного матеріального збитку за вирахуванням франшизи, у розмірі 16 252 грн. 64 коп. та пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4 328 грн. 08 коп.

Крім того, враховуючи те, що Полісом обов'язкового страхування АЕ/8490551 передбачена франшиза, яка згідно закону не відшкодовується страховою компанією, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму франшизи у розмірі 500 грн. 00 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що свої зобов'язання за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого Полісом № АС/8490551, ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виконало належним чином та на підставі Звіту № 3363 від 17.12.2014 року перерахувало на поточний рахунок позивачу страхове відшкодування у розмірі 13 705 грн. 47 коп.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов в частині стягнення з нього розміру франшизи визнав. В решті позовних вимог до нього заперечував, посилаючись на їх безпідставність на необґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази, зібрані в справі, суд вважає, що позов підляже частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 21.11.2014 року на бульварі Лесі Українки, 24, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Dacia Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під час перестроювання не переконався, що це буде безпечно та не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку ліворуч по тій смузі, на яку ОСОБА_2 перестроювався, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Scoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП (а.с. 76-77).

Згідно положень п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування.

В результаті вказаної ДТП автомобілю марки «Scoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 (а.с. 69), були завдані механічні пошкодження, а його власнику матеріальна шкода.

Положеннями ч.1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 в період з 06.02.2014 року до 05.02.2015 року включно була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про що свідчить копія Полісу № АС/8490551 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 74).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим, серед іншого, у випадках визначення збитків або розміру відшкодування.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

У відповідності до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно роз'ясненнь, які містяться в постанові Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року про стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2013 року № 142/5/2092, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395.

Відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2010 року за № 1440 та який є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна суб'єктами оціночної діяльності, для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив солідарно стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 невиплачену частку страхового відшкодування заподіяного матеріального збитку за вирахуванням франшизи, у розмірі 16 252 грн. 64 коп. та пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4 328 грн. 08 коп., посилаючись на те, що загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача згідно з рахунком № С4239260-І від 09.12.2014 року та Актом виконаних робіт № Н4239260, відкритого 22.12.2014 року та закритого 29.12.2014 року СТО ТОВ «Атлант-М Дніпровська, склала 30 458 грн. 11 коп., яку позивач перерахував СТО у формі безготівкового розрахунку, що підтверджується платіжними дорученнями № 662 та « 747 від 09.12.2014 року та 30.12.2014 року відповідно(а.с. 107, 110).

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, з метою визначення розміру матеріального збитку, який був завданий позивачу, внаслідок ДТП, яка відбулася 21.11.2014 року, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було замовлено в ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра» проведення оцінки колісного транспортного засобу марки «Scoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу.

Відповідно до Звіту № № 3363 від 17.12.2014 року, складеного ТОВ «ЕАК «Довіра» Надалі - Звіт), вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 18 522 грн. 81 коп., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу - 14 205 грн. 47 коп. (а.с. 78-87)

На підставі вказаного Звіту, за вирахуванням суми франшизи, 02.03.2015 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 13 705 грн. 47 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР010596 від 02.03.2015 року (а.с. 100), та відповідає вищенаведеним вимогам законодавства України.

При цьому, посилання представника позивача на ті обставини, що сума страхового відшкодування, виплачена ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі Звіту, є значно заниженою у зв'язку з тим, що експертом при дослідженні не були взяті до уваги докази, надані позивачем для підтвердження витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля, судом не беруться до уваги, оскільки рахунок № С4239260-І від 09.12.2014 року та Акт виконаних робіт № Н4239260, відкритий 22.12.2014 року та закритий 29.12.2014 року СТО «ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна», не можуть бути оцінені судом як належні докази, які б беззаперечно спростовували правильність висновків експерта, викладених у Звіті, на підставі якого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило позивачу суму страхового відшкодування.

Стороною позивача не доведено, що об»єм виконаних робіт вартість яких просить стягнути позивач відповідає тому об'єму, який був необхідний для відновлення автомобіля позивача після отриманих ним пошкоджень в ДТП, що сталася з вини ОСОБА_2

Крім того представник позивача не навів переконливих доказів того, що вартість ремонтних робіт та запчастин на СТО «ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна», що є станцією з ремонту автомобілів «Фольксваген», де було відновлено автомобіль позивача, не перевищує вартість тих само запчастин та робіт, на офіційних СТО з ремонту автомобілів «Шкода», при тому що пошкоджений автомобіль позивача є саме марки «Scoda Octavia».

Крім того, не зважаючи на роз'яснення прав та обов'язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій в порядку, визначеному ч. 4 ст. 10 ЦПК України, клопотань щодо призначення судової експертизи з вказаних питань в судовому засіданні представником позивача не заявлялось.

Більш того, згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовних вимог, не зважаючи на вказані положення закону, позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» невиплачену частку страхового відшкодування заподіяного матеріального збитку за вирахуванням франшизи, у розмірі 16 252 грн. 64 коп. та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4 328 грн. 08 коп., у солідарному порядку, що не передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та вищевказані положення закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «ІН-ПРЕМ» в частині солідарного стягнення з відповідачів невиплаченої частки страхового відшкодування заподіяного матеріального збитку за вирахуванням франшизи, у розмірі 16 252 грн. 64 коп. та пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4 328 грн. 08 коп., слід відмовити.

Разом з тим, щодо позовних вимог ТОВ «Ін-Прем» стосовно стягнення з ОСОБА_2 суми франшизи у розмірі 500 грн. 00 коп. слід зазначити наступне.

Положеннями ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

У відповідності до вимог п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки,має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як вбачається у Полісу № АС/8490551 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 74). укладеного між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2, розмір франшизи встановлений у сумі 500 грн. 00 коп.

У зв'язку з зазначеним та тим, що відповідач ОСОБА_2 позов в частині стягнення з нього на користь позивача суми франшизи у розмірі 500 грн. 00 коп. визнав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в вказаній частині є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ІН-ПРЕМ» судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12, 22, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 7, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 64, 79, 88, , 174, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ» до Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку, спричиненого дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ» 743 (сімсот сорок три) грн. 60 коп.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: