Справа № 531/722/16-ц
Провадження № 2-н/531/3/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Карлівка

Суддя Карлівського районного суду Полтавської області Жмурко П.Я., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

06.06.2016 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою і судом було направлено запит щодо доступу до персональних даних боржника в порядку ч. 6 ст. 100 ЦПК України - для зясування зареєстрованого місця проживання боржника.

22.06.2016 року від Мартинівської сільської ради до суду надійшла відповідь на запит, згідно якої ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Леніна), 81.

У заяві про стягнення заборгованості зазначено, що боржник проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 і заборгованість за надані товариством послуги нарахована в будинку за такою адресою.

До заяви також долучено копію договору про надання послуг з газопостачання, що укладений між товариством та ОСОБА_1 (на обслуговування квартири). В такому договорі адреса проживання сторони договору ОСОБА_1, зазначена як с. Марянівка Карлівського району, вул. Леніна (нова назва «Марії Розумовської») без номера будинку.

Враховуючи що боржник зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 (Леніна) в с. Марянівка, але не за тією адресою, за якою нараховано борг за надані послуги, а інші докази того, що він є споживачем такої послуги відсутні, суддя не може вважати вимогу товариства безспірною. Договір не є належним доказом того, що ОСОБА_1 є споживачем послуги, що надається в будинку по вул. Леніна, 77 в с. Марянівка, оскільки номер будинку в такому договорі не зазначений.

За зазначених обставин суддя не вбачає підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надану послугу в будинку №77 по вул. Леніна (нова назва «Марії Розумовської») в с. Марянівка Карлівського району в порядку наказного провадження.

Згідно з розясненнями п. 1 Постанови Пленуму ВССУ від 23.12.2011 року №14 (далі - Постанова) - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 Постанови розяснено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Згідно з розясненнями п. 13 Постанови, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Враховуючи вищевикладене, вимога про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не може бути розглянута в порядку наказного провадження і у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України.

Керуючись ст. 100, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийняті заяви публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення або дня отримання копії ухвали, через Карлівський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Жмурко П.Я.