АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7010/16 Головуючий 1 інст. - Аркатова К.В.
Справа № 638/3147/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: скарга на дії
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» листопада 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», начальник Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Селіванов О.А. на рішення та дії державного виконавця, за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», державний виконавець Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Карпов Олександр Вікторович на рішення та дії державного виконавця,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця та просив визнати дії Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в межах виконавчого провадження № 51117648 незаконними та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору № 51117648 від 25 травня 2016 року; в частині винесення постанов про арешт коштів боржника від 17 травня 2016 року незаконними та скасувати постанови про арешт коштів боржника від 17 травня 2016 року № 51117648.

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргами на рішення та дії державного виконавця та просив визнати постанову державного виконавця від 02 червня 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 51117648 неправомірною, зобов'язати державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Карпова Олександра Вікторовича відновити виконавче провадження № 51117648; визнати постанову начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Селіванова О.А. від 02 червня 2016 року про перевірку зведеного виконавчого провадження № 51233105 неправомірною, зобов'язати начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Селіванова О.А. відносити всі скасовані заходи примусового виконання рішення суду.

В обґрунтування скарг посилалися на те, що в провадженні державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області знаходиться на виконанні виконавче провадження ВП № 51117648 про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 447977,11 грн., відповідно до виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2016 року по справі № 638/3147/15-ц.

17 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51117648, яку банк отримав 19 травня 2016 року.

17 травня 2016 року державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 51117648 було винесено постанову про арешт коштів боржника.

17 травня 2016 року державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 51117648 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими державним виконавцем накладено арешт на кошти 76 рахунків банку на загальну суму 34046260,40 грн. та в додаток безліч коштів окремо в 24 фінансових установах, які, як вважав банк, є незаконними, оскільки, державний виконавець повинен накладати арешт на кошти в межах стягнення, а не на рахунки, серед яких є кореспондентські рахунки, на яких є кошти клієнтів, а не банку. Такі дії державного виконавця призвели до дестабілізації роботи банку.

25 травня 2016 року державним виконавцем Карповим О.В. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 51117648 до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51233105.

25 травня 2016 року винесено постанову про стягнення з банку виконавчого збору, яка є незаконною, оскільки винесено на підставі незаконного відкриття виконавчого провадження не за місцезнаходженням юридичної особи.

02 червня 2016 року начальником Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Селівановим О.А. винесено постанову про перевірку зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51233105, якою скасовані всі заходи примусового виконання рішення суду, вжиті державним виконавцем в межах здійснення виконавчого провадження ВП № 51117648 та зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51233105.

Зазначив, що підставою скасування примусового виконання рішення суду начальник відділу вказує відсутність доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, що нібито не дозволило боржнику сплатити борг у добровільному порядку, однак це твердження не відповідає дійсності, оскільки матеріали виконавчого провадження містять відомості про його отримання боржником та підтверджується самим банком, отже боржник своєчасно отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та мав необхідний час для добровільного виконання рішення суду. Вказав, що винесення постанов про арешт коштів та майна боржника одночасно з постановою про відкриття провадження є цілком законним та ніяк не залежить від того, чи виконане зобов'язання боржника у добровільному порядку.

Вказав, що 27 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника та в цей же день була затверджена особисто начальником відділу, однак через п'ять днів без будь-яких підстав взяв матеріали виконавчих проваджень на перевірку та неправомірно скасував всі постанови, тим самим фактично посприяв боржнику у його намаганні не виконати рішення суду.

Зазначив, що строк на самостійне виконання боржником виконавчого документу сплив 24 травня 2016 року, що боржник в цей строк фактично зобов'язання не виконав, жодних дій на самостійне виконання не вчинив, жодних заяв про наміри виконати виконавчий документ не подавав, однак начальник відділу провів перевірку та скасував всі постанови тільки 02 червня 2016 року, тобто через 9 днів після спливу строку на самостійне виконання боржником виконавчого документу, знаючи про те, що виконавчий документ станом на день перевірки не виконаний, отже виконавча служба зобов'язана вживати заходи примусового виконання.

02 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 51117648.

ОСОБА_1 зазначив, що підставою закінчення виконавчого провадження є те, що в заяві про відкриття виконавчого провадження від 16 травня 2016 року стягувач вказав про наявність об'єктів нерухомого майна, що належить боржнику - юридичній особі, проте документально цього не підтверджує, що в свою чергу означає, що виконавчі дії мають проводитись за місцезнаходженням постійно діючого органу боржника - юридичної особи.

Вказав, що цей висновок держаного виконавця не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам законодавства, оскільки стягувачем було надано докази наявності майна боржника на території Червонозаводського району м. Харкова.

Вважав, що за наявності сумнівів в наявності майна боржника на території Червонозаводського району м. Харкова державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, тобто державний виконавець міг самостійно без будь-яких перешкод отримати інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно про наявність у боржника на території Червонозаводського району м. Харкова, але не зробив цього, тому вважав, що постанова державного виконавця від 02.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 51117648 є неправомірною, а виконавче провадження підлягає відновленню, оскільки незаконними діями державного виконавця було порушено право стягувача на вибір місця виконання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 липня 2016 року об'єднано в одне провадження скарги банку та ОСОБА_1

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2016 року скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1, Червонозаводський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на дії та бездіяльність державного виконавця - залишено без розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року у задоволенні скарг ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1, через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу - скасувати і постановити нову ухвалу, якою вимоги ОСОБА_1 задовольнити, стягнути з Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги в розмірі 275,61 грн.

При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги скарг.

Зазначив, що закон надає право начальнику відділу скасувати постанови державного виконавця тільки у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, однак постанови про арешт коштів та майна боржника були винесені за заявою стягувача, отже не суперечать вимогам закону, а така підстава як передчасність винесення постанови, законом не передбачена; що 27 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника та в цей же день затверджено особисто начальником відділу, однак через п'ять днів без будь-яких підстав він неправомірно скасував всі постанови, тим самим фактично посприяв боржнику у його намаганні не виконати рішення суду; що начальник відділу провів перевірку та скасував всі постанови тільки 02 червня 2016 року, тобто через 9 днів після спливу строку на самостійне виконання боржником виконавчого документу, що він знав, що виконавчий документ станом на день перевірки не виконаний, отже виконавча служба зобов'язана вживати заходи примусового виконання; що він не оскаржував неправомірність проведення перевірки та винесення з цього приводу постанови, бо такі дії передбачені законом, а оскаржував неправомірність скасування постановою начальника відділу цілком законних постанов державного виконавця; що документальне підтвердження наявності майна боржника на території Червонозаводського району м. Харкова державному виконавцю було надано.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, ухвалу суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні скарг, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що права ОСОБА_1 не порушено.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у провадженні Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області знаходиться на виконанні виконавче провадження ВП № 51117648 про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 447977,11 грн., відповідно до виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2016 року по справі № 638/3147/15-ц.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 цього Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

17 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51117648.

17 травня 2016 року державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 51117648 було винесено постанову про арешт коштів боржника.

17 травня 2016 року державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 51117648 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25 травня 2016 року державним виконавцем Карповим О.В. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 51117648 до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51233105.

25 травня 2016 року винесено постанову про стягнення з банку виконавчого збору.

Проте, як вбачається з матеріалів справи державний виконавець в порушенні вимог статті 20 Закону «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року відкрив виконавче провадження.

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року передбачено місце виконання рішення.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Так, як вбачається з матеріалів справи місцезнаходження Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» є м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, № 50. Харківське ГРУ Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» є відокремленим структурним підрозділом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» без статусу юридичної особи.

Матеріали справи свідчать про те, що у всіх виконавчих документах зазначено місцезнаходження юридичної особи - м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, № 50.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснила, що на теперішній час виконавчий лист з примусового виконання судового рішення знаходиться в м. Дніпро.

Пунктом 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

02 червня 2016 року начальником Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Селівановим О.А. винесено постанову про перевірку зведеного виконавчого провадження № 51233105 та скасування заходів примусового виконання рішення суду, вжиті державним виконавцем в межах здійснення виконавчого провадження ВП № 51117648 та зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51233105.

02 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 51117648 на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання ОСОБА_1 на те, що постанови державного виконавця є правомірними, не суперечать вимогам закону, тому постанова про перевірку зведеного виконавчого провадження № 51233105 та скасування заходів примусового виконання рішення суду підлягає скасуванню; що постанови державного виконавця скасовано після спливу строку на самостійне виконання, тому постанова про перевірку зведеного виконавчого провадження № 51233105 та скасування заходів примусового виконання рішення суду підлягає скасуванню; що він звернуся з виконавчим листом до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області за місцезнаходженням нерухомого майна боржника, яке розташовано в Червонозаводському районі міста Харкова є безпідставними, оскільки начальник Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області при ухваленні постанови про перевірку зведеного виконавчого провадження та скасування заходів примусового виконання судового рішення та державний виконавець при ухваленні постанови про закінчення виконавчого провадження діяли відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, дослідивши обставини повно, надавши їм належну оцінку, обґрунтовано відмовив в задоволенні скарг ОСОБА_1 за безпідставністю.

Оскільки ухвалу постановлено з додержанням норм закону, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії