АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

14 листопада 2016 року суддя Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Оніщук М.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Назаренко К.В. про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 2 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано час для усунення недоліків, а саме апелянту слід було надати до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору (оригінал квитанції) у встановленому законом розмірі за належними реквізитами.

9 листопада 2016 року на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, в якій позивач зазначала, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, з доводами апелянта погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками, продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

При цьому послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє , використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки ОСОБА_2подала апеляційну скаргу на рішення суду 3 вересня 2016 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду відсутні.

Щодо посилань апелянта на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слід зазначити наступне.

Дійсно, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_4 не звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалусуду.

Така ж думка висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16.01.2016 (справа №6-3084ц15), від 29.01.2016 (справа №6-209ц16), від 03.02.2016 (справа №6-228ц16), від 09.02.2016 (справа №6-36ц16), від 01.03.2016 (справа №6-484ц16).

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом.

Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити апелянту строк для усунення виявлених судом недоліків, а саме: надати до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору (оригінал квитанції) у встановленому законом розмірі за належними реквізитами.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.73,121,295,297 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Продовжити процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Назаренко К.В. про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними та зобов'язання вчинити дії.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги, згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року протягом п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали протягом п'яти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Суддя Оніщук М.І.