Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1919/16 Головуючий у суді І-ї інст. ОСОБА_1
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

30.08.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

при секретарі Гончар В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Букварської сільської ради , третя особа зі сторони відповідача , що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами , розташованого по вул.Радянській ,26 в с. Роздолля Олександрівського району Кіровоградської області.

Зазначила, що вона придбала будинок без документального оформлення у племінниці власника будинку ОСОБА_4, що померла 17.10.2000 року. У 2011 році їй передали ключі від будинку , правоустановчий документ та технічний паспорт на будівлю, а вона сплатила грошову компенсацію та проживає у будинку, здійснила капітальний ремонт . У 2013 році оформила на себе право власності на земельну ділянку біля вказаного домоволодіння. Її право власності ніким не оспорюється , договір купівлі продажу в установленому порядку укладений не був і на даний час така можливість втрачена , тому змушена звернутися до суду .

Рішенням суду в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просила рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що власником житлового будинку в с. Роздолля по вул. Радянській, 26, Олександрівського району Кіровоградської області значиться ОСОБА_4, що померла 17.10.2000 року.

Згідно спадкової справи №413 від 08.08.2001 року та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (а.с.55-63, 64,65) від імені ОСОБА_4 від 15.04.2000 року за реєстром №36, секретарем Букварської сільської ради було посвідчено заповіт про заповідання належної їй земельної частки (паю) сину - ОСОБА_3.

Після її смерті із заявою про прийняття спадщини, як за законом , так і за заповітом звернувся її син ОСОБА_3 (а.с.56), на підставі чого було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.08.2001 року за реєстром № 829 про успадкування ним вказаного спадкового майна.

На протязі двох років ОСОБА_3 проживав в будинку, а потім переїхав проживати до АР Крим.

Позивач почала користуватися спірним будинком з 2011 року , сплативши за нього компенсацію родичці ОСОБА_4 - ОСОБА_5, отримала у неї ключі від будинку , правовстановлюючий документ та технічний паспорт на будинок. Після чого вона провела капітальний ремонт будинку та оформила право власності на земельну ділянку , на якій розташований будинок.

Договір купівлі-продажу будинку укладений не був.

Позивач надала суду, як вона вважає, заяву від ОСОБА_3, завірену нотаріусом, про те, що спадкові права на будинок ним не оформлювались і не будуть оформлюватись.

За таких обставин позивач вважає, що ОСОБА_3 відмовився від спадщини (будинку).

Проте, з такими твердженнями колегія суддів погодитись не може.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову.

У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Колегія суддів вважає, що власником будинку є ОСОБА_3 (який повинен бути відповідачем, а не 3-ою особою, як у даній справі).

Згідно статті 9 Закону України * Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України *, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тому надана позивачкою заява не має юридичної сили на території України.

Помилковими також вважає колегія суддів посилання суду на ч.1 ст.344 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді