Ухвала

іменем україни

4 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В., Леванчука А.О., Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено. Здійснено поділ спільного майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визнано за ОСОБА_4 право власності на: нежилі підвальні приміщення № 501 загальною площею 164,2 кв. м та нежилі приміщення першого поверху № 501 загальною площею 273,4 кв. м, що знаходяться у АДРЕСА_1, загальною площею 293, 2 кв. м, що знаходиться за тією ж адресою. Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру № 5 загальною площею 139,6 кв. м та квартиру № 6 загальною площею 148,8 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на нежилі підвальні приміщення № 501 загальною площею 164,2 кв. м та нежилі приміщення першого поверху № 501 загальною площею 273,4 кв. м, що знаходяться у АДРЕСА_1 та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову у цій частині позовних вимог. Скасовано запис у Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на зазначене майно та поновлено право власності на нього за ОСОБА_5 В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року відмовлено.

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до апеляційного суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із постановленням нової ухвали про задоволення її заяви.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України передбачено, що підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. п. 3, 4, 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції прийняв до уваги вищенаведені роз'яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені у постанові від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук
І.К. Парінова

Колегія суддів: