Справа № 489/7890/15-ц
Номер провадження 2/489/632/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2016 року місто ОСОБА_1

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на житловий будинок,

встановив

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач придбав частку будинку. Вказаний договір був оформлений на Миколаївській універсальній Товарно-сировинній біржі та зареєстрований Миколаївським БТІ. Зазначає, що в правовстановлюючих документах невірно зазначено, що придбав 1/2 частку, хоча фактично придбав цілий будинок № 29, відтак позивач не може здійснити державну реєстрацію своєї власності. Вказує, що при приватизації нерухомого майна було помилково зазначено 1/2 частка будинку. Насправді ж позивач є власником цілого будинку.

Просив суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок площею 73,5 кв. м. за адресою: вул. 10-Поздовжня, 29 в м. Миколаєві.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала.

Інші відповідачі в судове засідання не з'явилися.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

30.09.1998 між ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10 з однієї сторони та ОСОБА_3, з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: 1/2 частини житлового домоволодіння за адресою: вул. 10-та Поздовжня, 29 в м. Миколаєві.

Зазначений договір було визнано дійсним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.12.2015.

З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності на 1/2 частини житлового домоволодіння за адресою: вул. 10-та Поздовжня, 29 в м. Миколаєві. Проте. позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок літ. А, заг. площею 73,5 кв. м, житловою площею 49,9 кв. м., господарські будівлі: гараж літ. Б, літня кухня літ. В, погріб літ. Гпд, сарай літ. Е, вбиральня літ. У, огорожі та споруди за №5-8, 3, 4, I, II, що розташовані за адресою: вул. 10 Поздовжня, 29 в м. Миколаєві.

Згідно з матеріалами інвентарної справи, а саме з викопіювання із схематичного плану кварталу №13 видно, що станом на 1962 рік існувало домоволодіння №27/29 по вул. 10 Поздовжня в м. Миколаєві. При цьому житловий будинок позначений літерою А-1.

Згодом був здійснений виділ частини будинку А-1 в окрему адресу: вул. 10 Поздовжня, 29 в м. Миколаєві.

Станом на 1998 рік здійснено перепланування частки будівлі літ. А-1, але яка мала адресу: 10 Поздовжня, 29 (інша частка виділені і присвоєно № 27). Відтак, до кімнат 1-6, 1-5, 1-7 (остання збільшила свою площу в результаті знесення перегородок) було добудовано кімнати 1-4,1-3,1-2, 1-1, 1-8, 1-9 (відповідно до поетажного плану на будівлю А-1).

Згідно з експлікацією внутрішніх площей до плану житлового будинку літ. А-1 від 29.09.1998 загальна площа будинку № 29 склала 73,5 кв. м., житлова - 49,9 кв. м. При цьому, площа будинку № 27 вже не враховувалась , бо з 11.06.1998 на будинок № 29 заведено окрему інвентарну справу.

З поетажного плану на будівлю А-1 видно, що мова йде про цілий житловий будинок, ніяких часток не встановлено та на плані відсутні будь-які інші прибудови, які б давали підстави вважати, що має місце спільна власність.

Згідно з розпорядженням органу приватизації № 4850 від 19.06.1996 було приватизовано 1/2 частину будинку за адресою: вул. 10 Поздовжня, 29 в м. Миколаєві. На підставі розпорядження видано свідоцтво, де зазначено, що загальна площа 1/2 будинку становить 73, 5 кв. м.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в розпорядженні та свідоцтві про право власності на житло від 23.06.1998 була допущена помилка при заповненні документа, а саме: ручкою дописано, що загальна площа квартири (1/2) складає 73,5 кв. м. Така обставина не відповідає матеріалам інвентарної справи, оскільки, як встановлено судом, загальна площа будівлі літ А-1 (і загалом будинку № 29) становить 73,5 кв. м.

Як вбачається з договору купівлі-продажу №1035 від 30.09.1998, позивач купив 1/2 частину житлового домоволодіння за адресою вул. 10 Поздовжня, 29 в м. Миколаєві, що складається з чотирьох житлових кімнат 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, житловою площею 49,9 кв. м., крім цього Б-гараж, В - літня кухня, Гng - погріб, Е- сарай, У - вбиральня, № 3, 4, I, II, - спорудження, №5-8 - огорожі. Тобто, при укладенні договору було перенесено помилкові дані з свідоцтва про право власності на житло.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами у справі є власники будинку №27 за адресою: вул. 10 Поздовжня в м. Миколаєві. З довідки БТІ від 09.09.2015 №1952 відповідно до матеріалів архіву об'єкт за адресою: вул. 10 Поздовжня, 29 в м. Миколаєві має загальну площу 73,5 кв. м. Квартира за адресою: вул. 10 Поздовжня, 27 має загальну площу 39,6 кв. м.

В судовому засіданні встановлено, що КП "Миколаївське МБТІ" було виготовлено два окремі технічні паспорти на будинок №27 та будинок №29 по вул. 10 Поздовжня в м. Миколаєві.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно. Це може випливати із представлених їм правовстановлюючих документів, а також будь-яких інших доказів, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна.

Судом встановлено, що попередні власники володіли цілим житловим будинком загальною площею 73,5 кв. м. При приватизації вказаного будинку було помилково зазначена 1/2 частина будинку замість цілого будинку, тобто враховувалась частина, яка на той час вже була виділена в окрему адресу № 27.

Крім того, відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що і попередні власники і позивач завжди володіли цілим житловим будинком. Ні про яку спільну власність мова не йшла. Зазначила, що вона повністю визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, і за позивачем необхідно визнати право власності на цілий житловий будинок за адресою: вул. 10 Поздовжня, 29 в м. Миколаєві.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок № 29 по вул. Поздовжня Десята в м. Миколаєві, що складається з житлового будинку - літ. А загальною площею 73,5 кв. м., житловою - 49,9 кв. м., гаражу - літ. Б, літньої кухні - літ. В, погрібу - літ. Гпд, сараю - літ. Е, вбиральня - літ. У, огорожі та споруди за № 3, 4, 5-8, І, ІІ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв