01.09.2016 227/2093/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року. м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого Притуляка С. А

при секретарі Коверченковій М.О.,

за участю:

прокурора - Паскал М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Донецької обласної державної адміністрації, Комунального закладу охорони здоровя «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» до ОСОБА_1 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник Костянтинівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі: Донецької обласної державної адміністрації, Комунального закладу охорони здоровя «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення.В обгрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 1 ст.121 КК України, яким встановлено, що 13 жовтня 2015 року приблизно в о 19.30 годині, ОСОБА_1, перебуваючи біля четвертого підїзду будинку № 12 по вул. Будівельній в м. Білозерське Донецької області під час сварки з ОСОБА_2, яка сталася на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою завдання тілесних ушкоджень, умисно, завдав ОСОБА_2 один удар ножем в живіт, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани передньої черевної стінки, проникаючої у черевну порожнину з пошкодженням сальника, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування»в період з 13 жовтня 2015 року по 23 жовтня 2015року. 2013 року. На лікування потерпілого закладом охорони здоровя витрачено кошти у розмірі 1407,80 грн. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Донецької обласної державної адміністрації, на розрахунковий рахунок Комунального закладу охорони здоровя «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» 1407,80 грн. на відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення.

Прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3- у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Донецької обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник КЗОЗ « Добропільська лікарня інтенсивного лікування. в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою, згідно якої визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2016 року, який набрав законної сили 05.05.2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 1 ст.121 КК України, Внаслідок злочинних винних дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, у звязку з чим перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» з 13.10.2015 по 23.10.2015 року, вартість лікування склала 1407,80грн., ( 10 днів х 140,78грн.) що підтверджується довідкою № 888 від 20.05.2016 року.

Статтею 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до положень ч. 2 статті 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин,зобовязана відшкодовувати витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання що виникло раптово внаслідок оборони або тяжкої образи з боку потерпілого.

Постановою Кабінету міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачений порядок, відповідно якого кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

Отже, проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Донецької обласної державної адміністрації, Комунального закладу охорони здоровя «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» до ОСОБА_1 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення в розмірі 1407,80 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно п. 6 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір»,від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Донецької обласної державної адміністрації, Комунального закладу охорони здоровя «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» до ОСОБА_1 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаючого за адресою: Донецька область, м.Білозерське, вул.Будівельна, 6/22 на користь держави в особі Донецької обласної державної адміністрації, на розрахунковий рахунок Комунального закладу охорони здоровя «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» 1407,80 грн. на відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 01 вересня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено, оформлено і підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Суддя Притуляк С.А.