справа № 462/5720/16-ц
УХВАЛА

16 листопада 2016 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Стеко» та фізичної особи-субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить зобовязати ТОВ «Завод Стеко» замінити металопластикові вікна СТЕКО, встановлені за адресою: АДРЕСА_1 на вікна належної якості та стягнути вартість ремонту з метою приведення віконного отвору та навколишніх стін до належного стану у розмірі, розрахованому згідно з експертизою.

У відповідності до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що на час подачі позовної заяви складає відповідно 551,20 грн. та 6890 грн., а позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідноч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви, до такої не додано документа про сплату судового збору або документів, які б свідчили про наявність пільг щодо сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено ст.5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до ч.3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позивач звернувся із позовом на момент чинності ст.5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Однак, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному Закону, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Крім цього,у разі, коли розходяться між собою акти, видані одним й тим же правотворчим органом, але в різний час, коли прийняття нового акта не супроводжувалось одночасним скасуванням застарілих актів з того ж питання, застосовується акт, виданий пізніше. Раніше видані акти, до приведення їх у відповідність з новим законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону.

Виходячи з того, що ст.5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, підстави для звільнення заявника від сплати судового збору за подання позову відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подала позов про зобовязати замінити металопластикові вікна СТЕКО, встановлені за адресою: АДРЕСА_1 на вікна належної якості та стягнути вартість ремонту. З огляду на наведені вище положення Закону України «Про судовий збір», за подання даного позову позивачу належить сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру та немайнового характеру.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить дослівно «зобовязати ТОВ «Завод Стеко» замінити металопластикові вікна СТЕКО, встановлені за адресою: АДРЕСА_1 на вікна належної якості та стягнути вартість ремонту з метою приведення віконного отвору та навколишніх стін до належного стану у розмірі, розрахованому згідно з експертизою», не конкретизуючи при цьому змісту позовних вимог в частині розміру коштів, необхідних для здійснення ремонту.

Крім того, згідно п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі. Однак у поданій позовній заяві відсутні номери засобів звязку сторін.

Також, в порушення вимог ч.3 ст.119 ЦПК України, подана позовна заява в копіях не підписана позивачем.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 119, 121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Стеко» та фізичної особи-субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії та стягнення коштів залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує пяти днів з дня отримання ним ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський