УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, в інтересах якого діє Єрємєєва Катерина Сергіївна, на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до ОСОБА_3 про виселення із гуртожитку, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про виселення із гуртожитку Міністерства Оборони України, розташованого за адресою АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що Будівлі, розташовані в Одеському гарнізоні за адресою: АДРЕСА_1, є нерухомим майном, яке належить Міністерству оборони України, знаходиться на балансі Котовської КЕЧ району, а з липня 2008 року за актом прийому-передачі передано на баланс КЕВ м. Одеси.

Зокрема, будівля за генеральним планом №614 на території військового містечка № 1 в м. Котовськ є гуртожитком Міністерства оборони України.

При проведенні КЕВ м. Одеси інвентаризації мешканців гуртожитків військового містечка № 1 в м. Котовськ було виявлено, що відповідачка ОСОБА_3 заселилась у гуртожиток МОУ в АДРЕСА_1, двокімнатний блок площею 33 кв. м, під час проходження військової служби. Строк цієї служби тривав з жовтня 2005 року по серпень 2007 року.

На теперішній час відповідач, не проходячи дійсну військову службу у ЗСУ, не знаходячись на обліку військових пенсіонерів та військовослужбовців потребуючих поліпшення житлових умов в гарнізоні, не має права на проживання у гуртожитку МОУ. Згідно розділу 5.10 наказу МОУ № 737 від 30 листопада 2011 року «Підлягають виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення особи, які самоправно зайняли жилу площу, і колишні члени сім'ї військовослужбовця чи працівника, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний строк з дня розірвання шлюбу, а також особи, які підпадають під підстави, передбачені статтею 116 Житлового кодексу Української РСР».

Позивач вказав, що невиконання відповідачкою обов'язку про звільнення житлового приміщення у гуртожитку призведе до порушення права на житло інших громадян, які дійсно проходять військову службу у ЗС України та не мають житла за місцем проходження служби.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року, у задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вказана вище касаційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, яка подана з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК України процесуального строку.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження вказаних вище судових рішень судів першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що відповідач ОСОБА_3 отримала кімнату у житловому приміщенні площею 33 кв. м в гуртожитку МОУ за адресою: АДРЕСА_1, під час проходження військової служби, яка тривала з 23 вересня 2005 року по 06 серпня 2007 року. За вказаною адресою відповідач зареєстрована з 18 червня 2005 року.

Відповідач ОСОБА_3 була звільнена у зв'язку із скороченням штату.

Статтею 109 ЖК Української РСР визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Згідно ст. 125 ЖК Української РСР без надання жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, звільнених у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, на підставі ст.ст. 109, 124, 125, 132 ЖК Української РСР, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 не може бути виселена із гуртожитку без надання іншого житлового приміщення, оскільки вона була звільнені із лав Збройних сил України у зв'язку із скороченням чисельності штату.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Поновити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси, в інтересах якого діє Єрємєєва Катерина Сергіївна, строк на касаційне оскарження рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року.

Відмовити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси, в інтересах якого діє Єрємєєва Катерина Сергіївна, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до ОСОБА_3 про виселення із гуртожитку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова