АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №654/3434/15-ц Головуючий в І інстанції Третьякова І.В.
Провадження №22-ц/791/944/16 Доповідач Стародубець М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
cуддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи, що 16 липня 2008 року між банком та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2700,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому прийнявши на себе зобов'язання повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом й інші платежі в порядок і строки, визначені договором та Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка».

Оскільки позичальником умови кредитного договору належним чином не виконуються, станом на 17 вересня 2015 року у неї утворилася заборгованість в сумі 92683,42 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2435,78 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 283,79 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 576,07 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 89387,78 грн.

Посилаючись на те, що частина вище вказаної суми заборгованості в розмірі 58062,64грн. вже стягнута рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 травня 2013 року, просив суд стягнути з відповідача залишок заборгованості в розмірі 34620,78 грн., а також штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 1731,04 грн. (процентна складова), а всього 36851,82 грн.

Рішенням суду від 03 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені банком вимоги у повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача та представника позивача, перевіривши правильність і законність судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що між ПАТ комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_5 мали місце договірні відносини з приводу отримання кредиту в сумі 2 700грн., борг за яким стягнуто за раніше ухваленим судовим рішенням, що доводить відсутність у позичальника вказаного в цій справі боргу перед кредитодавцем.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки до них він дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, при невідповідності висновків суду обставинам справи та недоведеності обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.07.2008 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №АСКОRX22040127, за яким банк надав позичальнику строковий кредит в сумі 2 700грн. на термін з 16.07.2008р. по 16.07.2010р. для придбання товару зі сплатою щомісячно відсотків у розмірі 1% на суму залишку заборгованості за кредитом й погашення в цей же строк позики в сумі 159,71грн.

Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), Тарифами складає між ним і банком кредитно заставний договір.

ОСОБА_5 належним чином прийняті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим станом на 12.03.2013 року виникла заборгованість, загальна сума якої позикодавцем визначена в розмірі 58 062,64грн.

Заочним рішенням від 28 травня 2013 року Голопристанський районний суд Херсонської області стягнув з позичальника ОСОБА_5 зазначену суму, з якої: 2 435,78грн. заборгованість за тілом кредиту; 281,28грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 576,07грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 51 528,43грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань та 500грн. штраф (фіксована частина).

Інформації щодо виконання цього судового вердикту позивач не надав як суду першої, так і апеляційної інстанції. Наведене доводить про те, що існує рішення суду, яке набрало чинності та яким задоволено вимоги кредитодавця щодо того ж самого позичальника про стягнення з нього заборгованості й всіх передбачених договором штрафних санкцій.

Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), з якими ознайомлена й погодилась позичальник до укладення кредитного договору в затвердженій банком типовій формі, передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.п.3.2.2; 3.2.3 цих Умов, банк має право нараховувати, а позичальник зобовязується сплатити позикодавцю пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення платежу.

В місцевому суді інтереси позивача представляли певні фізичні особи з належно оформленими повноваженнями, які в інших справах представляли інтереси банка-партнера ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». При цьому суд помилився й в своєму рішенні зазначив, що відповідач перебувала у договірних відносинах з останнім, що не відповідає дійсності.

Додатково зазначив, що позивачем не надано жодного доказу виконання, невиконання або неналежного виконання рішення суду відповідачем, що унеможливлює перевірку судом правильності розрахунків, а тому визнав, що позовні вимоги не є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Встановлені судом факти та обставини з наведених вище підстав є безумовною підставою для скасування рішення з вирішенням спору по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, вказаних ним складових суми заборгованості по кредиту за період з 28.05.2013 року по 17.09.2015 року, нараховані відсотки за користування кредитом складають 2грн. 51коп. /а.с. 61/, а пеня за порушення строків розрахунків за період з 17.09.2014 року по 17.09.2015 року 15 034,54грн. /а.с. 125/

Таким чином апеляційний суд вважає, що за наведеним вище судовим рішенням позичальник реалізував своє право на захист своїх інтересів по стягненню всіх вказаних ним в позові сум, у тому числі залишку по тілу кредиту та всіх без виключення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання позичальник договірних зобовязань. Відповідач, як в тій справі, так і в цій, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, в судове засідання, з відомих лише за її уявленням причин, не зявляється та на захист своїх інтересів не вчиняє будь-яких дій, інформуючи суд лише про те, що вона має двох малолітніх дітей, перебуває на обліку у психіатра та періодично у звязку з цим перебуває на стаціонарному лікуванні в Херсонській обласній психіатричній лікарні /а.с. 36/.

За приписом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 цього ж Кодексу зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Після ухвалення вказаного рішення первинного позову позикодавця останній самостійно визначив заборгованість по відсотках за тілом кредиту в сумі 2грн. 51коп., що на думку колегії суддів, є правильним, справедливим та відповідає закону, тому суд погоджується з цією сумою й однією з позовних вимог, яка саме в цьому розмірі підлягає задоволенню.

Разом з тим, позивач неправильно визначив вказану ним суму штрафних санкцій, які згідно наведених раніше норм матеріального права та правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 02 грудня 2015 року в справі №6-249цс15, підлягають задоволенню лише в частині стягнення пені за процентами у межах визначеного законом річного строку позовної давності з урахуванням передбаченої сторонами мінімальної суми за кожен день прострочки.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що позичальник особистим підписом не погоджувала згоду на збільшення строку позовної давності.

Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення кредитної заборгованості підлягають задоволенню в сумі 367,51грн. (2,51грн. +365грн.).

Відповідно, рішення суду слід скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у вищевказаній сумі, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

За наслідками вирішення спору з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплати мінімально визначеній законом сумі в розмірі 1 218грн.

На підставі ст.ст.ч.2 ст.258, ч.1 ст.1048, ст.1054 ЦК України, керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку « ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2016 року скасувати і ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства « АКЦЕНТ-БАНК» відсотки за користування грошовими коштами в сумі 2,51 грн. та пеню в розмірі 365 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1218 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.П. Стародубець

судді: Л.П.Воронцова

ОСОБА_3