Справа №642/2823/16
Провадження №2/642/1150/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., розглянувши позовну заяву Громадської організації «Країна для людей» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні спільним майном,

В С Т А Н О В И В :

Представник ГО «Країна для людей» - ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні спільним майном, що належить співвласникам багатоквартирного будинку №52 по вул. Клапцова в м. Харкові приміщеннями загального користування, а саме: машиномісцями - №170-А, 171-А, 182-А, нежитловими приміщеннями підвалу - ІХа, ІХб, ІХв, ІХг, ХІІ, ІІІ, нежитловими приміщеннями 1-го поверху - №№ХV, ХVІІ, ХХVІІ, ХХІХ, ХХХХ, ХХХХІ, ХХХа.

Вказаний позов ухвалою суду від 17 травня 2016 року був залишений без руху, оскільки поданий без дотримання вимог ст. 119 ч. 2 п. п. 2, 6 ЦПК України, а саме: не зазначені номери засобів звязку сторін, якщо такі відомі; не зазначені докази на підтвердження посилань позивача на те, що приміщення загального користування в будинку №52 по вул. Клапцова в м. Харкові, щодо яких заявлений позов, є спільним майном і належать співвласникам зазначеного будинку, не зазначено доказів на підтвердження посилань позивача на те, що ОСОБА_1 тривалий час чинить перешкоди іншим співвласникам будинку в користуванні майном, ним встановлено замки на вказані приміщення, а ключі зберігає у себе і на вимоги інших співвласників їх не видає, не конкретизовано, які інші перепони, що перешкоджають користуванню спільним майном, чиняться з боку відповідача, або наявність підстав для звільнення від доказування (зазначення) вказаних обставин. Крім того, не сплачений судовий збір відповідно до вимог ст. 2 Закону України Про судовий збір, де зазначено, що за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378 грн.).

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк три дні з моменту отримання ухвали.

Зазначена ухвала була отримана представником позивача ОСОБА_2 19 травня 2016 року, про що свідчить розписка в матеріалах справи.

19 травня 2016 року на адресу суду від голови ГО «Країна для людей» ОСОБА_3 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 1378 грн. Однак, як вбачається з тексту поданої заяви, позивач недоліки, зазначені в ухвалі від 17 травня 2016 року, в повному обсязі та належним чином не усунув, оскільки в ній також не зазначені докази на підтвердження посилань позивача на те, що приміщення загального користування в будинку №52 по вул. Клапцова в м. Харкові, щодо яких заявлений позов, є спільним майном і належать співвласникам зазначеного будинку, не зазначено доказів на підтвердження посилань позивача на те, що ОСОБА_1 тривалий час чинить перешкоди іншим співвласникам будинку в користуванні майном, ним встановлено замки на вказані приміщення, а ключі зберігає у себе і на вимоги інших співвласників їх не видає, не конкретизовано, які інші перепони, що перешкоджають користуванню спільним майном, чиняться з боку відповідача, або наявність підстав для звільнення від доказування (зазначення) вказаних обставин. Так, позивач зазначивши засоби звязку сторін та сплативши судовий збір, замість усунення інших недоліків, зазначених в ухвалі, обмежився загальними фразами про те, що до початку розгляду справи по суті ним «буде надано у відповідних клопотаннях», буде підтверджуватися «відповідними технічними паспортами», «відповідними доказами» та «у відповідних клопотаннях».

Розглянувши вказану заяву суд приходить до висновку про те, що ухвала суду від 17 травня 2016 року про залишення без руху даної позовної заяви залишилася не виконаною належним чином і зазначені в даній ухвалі суду недоліки позивачем належним чином та в повному обсязі не усунуті, виходячи з наступного.

В ухвалі суду від 17 травня 2016 року, якою позовну заяву Громадської організації «Країна для людей» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні спільним майном було залишено без руху, судом було зазначено про те, що позивачем не були дотримані вимоги ч.2 ст.119 ЦПК України, які передбачають, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Тобто, в ухвалі суду зверталась увага позивача на те, що останній в своїй позовній заяві повинен був послатися на докази, які, на його думку, підтверджують обставини, що викладені ним в позові,

Суд звертає увагу на те, що статтею 119 ЦПК, а саме частиною 2, передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також: ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що вимоги ч.2 ст.119 ЦПК України є обовязковими в частині того, що в позовній заяві позивач обовязково повинен зазначити докази, що підтверджують обставини, які зазначені позивачем у позовній заяві.

При цьому суд звертає увагу, що при поданні позову до суду позивач повинен в позовній заяві саме зазначати докази (тобто послатися на доказ, який ці обставини підтверджує), а не додавати (подавати) докази до позовної заяви.

Не зазначення доказів та неподання таких доказів - це дії, які є різними за характером, змістом та наслідками. Так, не зазначення доказів у позовній заяві є підставою для залишення заяви без руху, а неподання доказів на підтвердження позовних вимог є підставою для відмови в позові.

При цьому також враховується, що відповідно до ст.31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права та обовязки.

З даної норми закону випливає, що сторони в цивільному процесі наділяються рівними можливостями щодо відстоювання своєї позиції в цивільній справі.

Виходячи з даної норми закону, змісту та форми позовної заяви, недоліки якої не були усунуті позивачем відповідно до ухвали судді, відповідач в справі позбавляється можливості реалізувати свої права, визначені ст.31 ЦПК України, та визначитися з обсягом вимог позивача та запереченнями на позов.

Враховуючи наведене, а також зміст ухвали суду від 17 травня 2016 року, в якій суд не вимагав від позивача надання доказів на підтвердження заявлених вимог, а пропонував лише зазначити їх в позовній заяві, суд вважає, що вищевказана ухвала суду про залишення без руху від 17 травня 2016 року позивачем не виконана належним чином та в повному обсязі і тому, відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України, її слід вважати неподаною і повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Громадської організації «Країна для людей» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні спільним майном - визнати неподаною та повернути позивачу.

Повідомити позивача, що згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О.Скляренко