АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/886/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Черненко В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівЗахарової А. Ф. , Качана О. В.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2015 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 до ОСОБА_6, головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Городищенської районної державної адміністрації, реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації та про поновлення договору оренди землі,

в с т а н о в и л а :

На розгляді в Городищенському районному суді Черкаської області перебуває вказана цивільна справа предметом позову в якій є:

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 33,0761 га, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Цвітківської селищної ради Городищенського району Черкаської області, укладеного 10.08.2015 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з фізичною особою ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства та скасування його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

- визнання поновленим з 13.09.2009 договору оренди землі, укладеного Городищенською РДА та ФОП ОСОБА_7 13.09.2004, земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, площею 330761 га, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Цвітківської селищної ради Городищенського району Черкаської області, для вирощування с/г культур, зареєстрований у Городищенському районному відділі ЧРФДП Центр ДЗК за №175 від 13.09.2004, строком на 10 років, до 13.09.2019.

На підставі відповідної заяви позивача ухвалою Городищенського районного суду від 23.12.2015 забезпечено позов у даній справі шляхом заборони фізичній особі ОСОБА_6 вносити спірну земельну ділянку до статутних фондів новостворених фермерських господарств, а також утриматися від перешкод ФОП ОСОБА_7 здійснювати повноваження орендаря земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 33,0761 га, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Цвітківської селищної ради Городищенського району Черкаської області у використанні за цільовим призначенням, шляхом заборони здійснювати повноваження орендаря, використовувати земельну ділянку в господарській діяльності за цільовим призначенням для сільськогосподарських потреб та створення фермерського господарства, здійснювати посів та оранку і збір урожаю, а також здійснювати інші дії щодо перешкоджання ФОП ОСОБА_7 в праві оренди земельної ділянки за цільовим призначенням, а також утриматися від сплати орендних платежів, встановлених договором оренди землі, укладеним 10.08.2015 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з фізичною особою ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати на постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуючим про те, що суд протиправно не надіслав оскаржену ухвалу відповідачу; постановляючи ухвалу про забезпечення позову суд фактично вирішив позовні вимоги, надавши перевагу правам позивача щодо користування спірною земельною ділянкою; суд не врахував, що земельні ділянки, якими користується відповідач, та ті, якими хоче користуватися позивач (право на користування якими фактично входить до предмета позову у даній справі), є різними; оскаржена ухвала порушує право відповідача на здійснення підприємницької діяльності; позов забезпечено з порушенням принципу змагальності цивільного процесу; в ухвалі не вказано належне обґрунтування необхідності забезпечити позов у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Згідно ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 152 ЦПК України передбачено види забезпечення позову. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 153 ЦПК України регламентовано порядок розгляду заяви про забезпечення позову. Зокрема, частинами 5 і 7 цієї статті передбачено, що про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. У разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що в порушення вимог ч.ч.5, 7 ст.153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову мала бути надіслана відповідачу, чого виконано не було.

Далі, з аналізу змісту ст.5, ч.2 ст.10 та ч.1 ст.31 ЦПК України вбачається, що розгляд цивільних справ здійснюється на засадах рівності сторін у справі.

У даному випадку, забезпечуючи позов у справі суд першої інстанції фактично надав перевагу правам позивача щодо користування спірною земельною ділянкою перед правами відповідача щодо неї, чим допустив порушення засад рівності сторін у цивільному процесі.

При цьому, застосований судом спосіб забезпечення позову шляхом заборони відповідачу, який користується земельною ділянкою на підставі чинного договору оренди, використовувати спірну земельну ділянку та зобов'язання відповідача усунути перешкоди позивачу в користуванні спірною земельною ділянкою, фактично свідчить про вирішення позовних вимог у справі до ухвалення судового рішення по їх суті.

Колегія суддів враховує, що в порушення вимог ч.5 ст.153 ЦПК України судом в оскарженій ухвалі не вказано яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При цьому, судом не обґрунтовано зв'язок між забороною відповідачу користуватися наданою йому згідно наразі чинного договору оренди земельною ділянкою та неможливістю виконати рішення суду про можливе в майбутньому визнання цього договору недійним. Судом також не обґрунтовано чому одночасно слід фактично передати в користування спірну земельну ділянку позивачу, який на момент розгляду справи не має правових підстав для користування цією земельною ділянкою.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді

заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів даної справи вбачається, що відповідач ОСОБА_6 отримав вказану земельну ділянку для ведення фермерського господарства та використовує її за призначенням.

Отже, забезпечення даного позову у встановлений судом першої інстанції спосіб прямо перешкоджає здійсненню господарської діяльності відповідача як фермера.

Згідно п.3 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржену ухвалу суду про забезпечення позову слід скасувати у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_7 про забезпечення його позову по вищевказаній справі відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2015 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 до ОСОБА_6, головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Городищенської районної державної адміністрації, реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації та про поновлення договору оренди землі, - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_7 про забезпечення вказаного позову - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому законом порядку.

Головуючий :

Судді :