У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» було підписано заяву-анкету № АY2-6955-Ф/15-RІV, згідно умов якої позивач приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків.

Згідно даної заяви Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної позивачем заяви-анкети на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків.

Даною заявою також позивачем обрано тарифний план «РRO-запас», відповідачем на ім'я ОСОБА_1 було відкрито «Ощадний рахунок» та випущено міжнародну платіжну картку Vіsа Еlektron НОМЕР_1.

Відповідно до Публічної пропозиції Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків є договором приєднання, вид яких регламентований ст. 634 ЦК України.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що кошти на «Ощадному» рахунку використовуються для здійснення наступних розрахунків за допомогою платіжної картки: безготівкової оплати за товари (послуги), у тому числі в системах електронної торгівлі (комерції); перерахування коштів із «Ощадного» рахунку на інші власні рахунки та на рахунки інших осіб; одержання готівки в касах банків, інших фінансових установ, торговців і через банкомати. За надання послуг (здійснення операцій), що передбачені цим Договором, банк отримує плату за послуги в розміри та строки, що передбачені Тарифами банку.

В свою чергу, клієнт згідно п. 4.2.4 договору зобов'язаний здійснювати оплату послуг банку, що випливають з даного Договору в розмірі та в строки, встановлені в Тарифах банку, а також відшкодовувати будь-які витрати, пов'язані з виконанням цього Договору.

Згідно п. 2.5.1. Тарифного плану «РRO-запас», за здійснення безготівкової оплати товарів чи послуг за допомогою платіжної картки тариф становить 1,00 грн.

Однак, 20 січня 2015 року відповідач в односторонньому порядку вніс зміни до договорів на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки АБ «Укргазбанк» та договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у формі публічної пропозиції, шляхом підписання одностороннього правочину.

Даним одностороннім правочином було внесено зміни, зокрема, до тарифного плану «РRO-запас». Так, добавлено новий підпункт 2.5.1.2 та введено новий тариф за здійснення операцій по картковому рахунку за межами України (контрахунок, відкритий в національній валюті України ) в розмірі 30 % від суми операції.

Як вбачається із одностороннього правочину, пункту 10.1, було внесено зміни до тарифів по операції, зокрема до п.п. 2.5.1 пункту 2.5. «Здійснення операцій по картковому рахунку».

Про дані обставини позивач дізнався випадково лише 28 січня 2015 року, а тому 29 січня 2015 року подав до відділення № 102/02 ПАТ АБ «Укргазбанк» письмову заяву - претензію, з вимогою скасування комісії, повернути різницю коштів на рахунок позивача та розірвати договір. Крім цього, згідно даної заяви-претензії позивач просив надати йому інформацію в письмовому вигляді про рух коштів по своєму картковому та розрахунковому рахунку, а також просив скасувати списання комісії та повернути різницю коштів. Письмової відповіді на вказану заяву-претензію позивач не отримав.

Внаслідок введення в односторонньому порядку нового тарифу у позивача утворилась заборгованість за карткою, яка була погашена шляхом відміни транзакції (операції) за № 378325460 від 19 січня 2015 року, яку оплачував позивач власними коштами. Дану операцію позивач вимушений був відмінити, дізнавшись про введення нового тарифу, однак комісія за проведену операцію відповідач списав вже за новими тарифами за рахунок коштів позивача.

Таким чином, відповідач на незаконних підставах стягнув з карткового рахунку позивача комісію в розмірі 30 % (згідно нових Тарифів, встановлених односторонньою угодою) за оплату товарів на загальну суму 55 898,00 грн, зокрема (як вбачається з виписки за період з 01 січня 2015 року по 02 березня 2015 року):

24 795,00 грн за оплату товару 22 січня 2015 року № документа 378325460;

216,46 грн за оплату товару 23 січня 2015 року № документа 378388937;

898,96 грн було нараховано відсотків за нестандартний кредит;

14 994,00 грн за оплату товару 27 січня 2015 року № 379459963;

14 994,00 грн за оплату товару 27 січня 2015 року № 379462069.

Всього з позивача було стягнуто на загальну суму 55 898,00 грн.

У зв'язку з вищевказаними порушеннями відповідачем умов договору, на рахунку позивача відкритому в національній валюті (гривня) в період з 19 січня 2015 року по 29 січня 2015 року виникла нестача коштів за рахунок незаконно введеного в дію правочину, та застосованої до операцій незаконно введеної комісії в розмірі 30 %, що в результаті призвело до від'ємного балансу рахунку, як наслідок до збитків. Внаслідок введення нових тарифів позивач позбавлений тих прав, якими володів.

Вважає, що дії відповідача стосовно списання коштів за проведені позивачем операції є протиправними та незаконними, а тому такі кошти підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно заяви від 29 січня 2015 року позивач звертався в установу банку і просив розірвати договір у зв'язку з порушенням банком умов обслуговування. Однак відповідач дану заяву проігнорував та залишив без задоволення. Відповідно до п.п. 8.5.1. п. 8.1. розділу 8 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків «цей договір може бути розірвано за заявою Клієнта у будь - який час».

Оскільки всі вищевикладені обставини свідчать, що внаслідок прийняття відповідачем рішення про зміну тарифів, виникла нестача коштів за рахунок незаконно введеного в дію правочину, та застосованої до операцій позивача незаконно введеної комісії в розмірі 30 %, що в результаті призвело до від'ємного балансу рахунку і як наслідок до збитків, є всі підстави для розірвання договору.

Разом з тим, позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдано моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 5 500,00 грн.

Крім того, 01 березня 2015 року між позивачем та адвокатом Кумановським Л.М. був укладений договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого сторони визначали, що адвокат надає правову допомогу в усіх судових справах, що можуть виникнути чи виникнуть у Клієнта.

Підтвердженням понесених судових витрат є додаток № 1 до договору про надання правової допомоги, акт виконаних робіт від 07 травня 2015 року на загальну суму 3 200,00 грн та квитанція до прибуткового касового ордеру, які підтверджують документально понесені витрати позивачем.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 26 171,40 грн неправомірно стягнутої комісії, 3 200,00 грн витрат на правову допомогу, 5 500,00 грн моральної шкоди, а також розірвати договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк», судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 січня 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 29 371,40 грн, з яких: 26 171,40 грн стягнутої комісії та 3 200,00 грн витрат на правову допомогу.

Розірвано договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, врахувавши положення ч. 2 ст. 634 ЦК України виходив із того, що банк порушив умови договору щодо введення в односторонньому порядку додаткової комісії за операціями безготівкової оплати товарів і послуг, та списання коштів з карткового рахунку позивача на суму операцій, виконаних за допомогою платіжної картки. Внаслідок прийняття відповідачем рішення про зміну тарифів виникла нестача коштів за рахунок незаконно введеного в дію правочину, та застосованої до операцій позивача незаконно введеної комісії в розмірі 30 %, що в результаті призвело до від'ємного балансу рахунку і до збитків, тому суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про розірвання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків, укладеного між ОСОБА_1 і ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнення коштів на користь позивача.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова