РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 р.

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Мамаєвої О.В.,

при секретарі Костюк Г.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту у розмірі 31502,58 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору № б/н від 25.04.2005 р. позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином, у зв'язку із чим станом на 31.12.2014 р. утворилась заборгованість у розмірі 31502,58 грн., яка складається з наступного:

- 4994,43 грн. - заборгованість за кредитом;

- 26508,15 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом.

В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги, вказавши, що станом на 21.01.2015р. заборгованість по кредиту складає 4994,43 грн., та із врахуванням положень ст. 257 ЦК України, просить стягнути із відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 21.01.2012р. по 21.01.2015р. у розмірі 10867,89 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнений позов.

Відповідач вказав, що з позовом не згоден, оскільки строк дії картки закінчився ще у 2007р., а позивач звернувся до суду лише у 2015р., тому просить суд застосувати до вимог позивача наслідки спливу позовної давності, та у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 25.04.2005 р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем укладено договір кредиту, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.9/.

Строк дії картки закінчився у квітні 2007р. /а.с. 78/.

Як слідує із наданого розрахунку заборгованості, Банк виконав свої зобов'язання за Договором, видавши відповідачу кредитну картку, із кредитним лімітом у 5000,00 грн., тоді як відповідач систематично порушував умови договору. В зв'язку з чим, за ним обліковується заборгованість по тілу кредиту станом на 31.12.2014 р у розмірі 4994,43 грн. /а.с.7/.

Згідно наданого розрахунку, заборгованість за відсотками за період з 21.01.2012р. по 21.01.2015р. становить 10867,89 грн., виходячи із відсоткової ставки 72% на рік /а.см. 93-94/.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Тобто, сплата процентів за користування грошовими коштами здійснюється боржником до виконання зобов'язань за кредитним договором. У судовому засіданні встановлено, що зобов'язання за кредитним договором відповідачем не виконані, заборгованість за кредитом у розмірі 4994,43 грн. не погашена, тому позивач має право на стягнення відсотків за користування кредитом.

Разом з тим, при визначенні розміру відсотків, банк обрахунок заборгованості здійснював виходячи із 72%, посилаючись на Правила користування платіжною карткою, Умови обслуговування кредитних карт "Універсальна", згідно яких при прострочці виконання зобов'язань, процентна ставка складає 6% в місяць (72% на рік). Тому розмір заборгованості за процентами за період з 21.01.2012р. по 21.01.2015р. склав 10867,89 грн.

Однак, згідно кредитного договору, укладеного між сторонами 25.04.2005р. - п. 1.1.2, вбачається, що базова відсоткова ставка становить 3% в місяць з розрахунку 360 днів у році.

Представник позивача на пропозицію суду надати Умови про надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та ОСОБА_3, з якими ознайомлений відповідач, надав Правила користування платіжною карткою від 20.07.2005р. та Наказ "Про зміну умов обслуговування кредитних карт "Універсальна" від 31.08.2005р. №1663 /а.с. 99-102/, які прийняті після підписання кредитного договору із відповідачем (25.04.2005р.) та не надав жодних доказів на підтвердження того, що відповідач ознайомлений із зазначеними документами.

За такого, суд не може взяти їх до уваги, та виходить із укладеного кредитного договору, де процентна ставка становить - 3% в місяць ( 36% на рік).

Отже, з відповідача підлягають стягненню відсотки за період з 21 січня 2012 року по 21 січня 2015 року у розмірі 5433,95 грн. у рахуванням відсоткової ставки 36% річних.

Що стосується клопотання відповідача про застосування позовної давності, то воно не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся до суду 21.01.2015р., та просить стягнути заборгованість за відсотками за період з 21.01.2012р. по 21.01.2015р., тобто, вимоги заявлені позивачем у межах строку позовної давності.

Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам. При зменшенні розміру позовних вимог до 10867,89 грн., судовий збір мав становити 243,60 грн. Оскільки позов задоволено частково, то судові витрати, що підлягають стягненню з відповідача становлять 121,80 грн. (5433,95 грн.х243,60 /10867,89 = 121,80).

В задоволенні решти частини позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3,4,10,11,60,88,209,212,214-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 257-267, 525-526, 554,625, 626,629,1054,1047,1048,1049,1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн., що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: вул.Набережна Перемоги буд. 50 м.Дніпропетровськ, р/р3111 МФО № 305299, суму боргу у розмірі 5433,95 грн., яка складається з заборгованості за процентами за користування кредитом, та судові витрати у розмірі 121,8 грн.

В задоволені решти частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: О. В. Мамаєва