справа № 361/1811/16-ц
провадження № 2/361/1518/16
03 червня 2016 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Броварської міської ради Київської області, Броварської районної ради Київської області та Броварської центральної районної лікарні до ОСОБА_3, третя особа: Управління фінансів Броварської районної державної адміністрації Київської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,
У березні 2016 року Заступник керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області (далі Прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Броварської міської ради Київської області, Броварської районної ради Київської області та Броварської центральної районної лікарні (далі Броварська ЦРЛ), у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь Броварської ЦРЛ витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 у розмірі 2671 грн. 21 коп.
В обґрунтування позову зазначав, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у звязку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Судом встановлено, що 11 грудня 2014 року близько 18.45 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Део Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухаючись по вулиці Гагаріна в напрямку вулиці Кутузова у місті Бровари Київської області зі швидкістю 30 км/год., не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п. п. 2.3 б, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив на нерегульованому пішохідному переході наїзд на пішохода ОСОБА_4, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_4 знаходився у період з 11 по 30 грудня 2014 року на стаціонарному лікуванні у Броварській ЦРЛ, витрати на його лікування складають 2671 грн. 21 коп.
У вказаному кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не заявлявся.
Прокурор Гармаш В.В. та представник Броварської ЦРЛ ОСОБА_5 у суді позов підтримали, надали аналогічні пояснення, просили суд позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували.
Броварська міська рада Київської області та Броварська районна рада Київської області у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, у яких зазначали, що позов підтримують, просять розглянути справу за відсутності їхніх представників.
Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Третя особа Управління фінансів Броварської районної державної адміністрації Київської області до суду теж не зявилося, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, про причини неявки суд не повідомило.
Згідно із ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, провівши заочний розгляд справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року у справі № 361/761/15-к, яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у звязку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3, який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, судом закрито.
Суд встановив, що 11 грудня 2014 року близько 18.45 год. ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем марки Део Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по вулиці Гагаріна у напрямку вулиці Кутузова у місті Бровари Київської області зі швидкістю 30 км/год., під час чого він не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 12.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху. Після появи на нерегульованому пішохідному переході небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_4, ОСОБА_3 не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому діафіза лівої плечової кістки в проксимальному відділі зі зміщенням уламків, перелому нижньої щелепи в області кута і суглобового відростку праворуч, перелому головки лівої малогомілкової кістки, які за ознакою тривалості розладу здоровя відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
ОСОБА_6 № 3 Броварської ЦРЛ вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні лікарні 19 днів у період з 11 по 30 грудня 2014 року. Загальна вартість лікування складає 2671 грн. 21 коп.
За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
За змістом п. 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, згідно із ст. 1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.
У п. 2, 3 цього Порядку встановлено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день і стягується з обвинуваченого за позовом закладу охорони здоровя або прокурора.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позов про відшкодування витрат закладу охорони здоровя на лікування потерпілого у кримінальному провадженні не заявлявся, суд дійшов висновку, що позов Прокурора ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, тому на користь Броварської ЦРЛ із відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 у розмірі 2671 грн. 21 коп.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Виходячи з наведеного, згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Броварської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в розмірі 2671 (дві тисячі шістсот сімдесят одна) грн. 21 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дутчак І. М.