Справа № 152/1696/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

17 листопада 2016 року Суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області

ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на акт індивідуальної дії постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, субєкти оскарження начальник Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області,

встановив:

16.11.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Шаргородського районного суду із означеною скаргою, в якій просить визнати протиправною і скасувати постанову начальника Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 від 02.11.2016 року про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню №48115087 про стягнення з неї на користь ОСОБА_4 12102,60 грн.; стягнути з бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на її користь судові витрати за надання правової допомоги.

Вимоги скарги ОСОБА_2 мотивує тим, що підставою для винесення оскаржуваної постанови при виконанні виконавчого листа Шаргородського районного суду №152/2467/13-к про стягнення з неї на користь ОСОБА_4 12102,60 грн. державний виконавець зазначає не виконання нею судового рішення у добровільному порядку.

Вказану постанову державного виконавця вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона суперечить вимогам ст.19 Конституції України, ст.ст.1, 2, 6, 8, 17, 18, 19, 25, 48, 49, 56 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки вирок Шаргородського районного від 30.04.2014 року по справі №152/2467/13-к, відповідно до якого з неї на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування шкоди стягнуто 12102,60 грн., набрав чинності тільки 07.06.2016 року, а оскаржувана постанова від 02.11.2016 року базується на виконавчому листі від 08.07.2015 року, тобто вирок суду на вказану дату не набрав чинності, проте, виконанню в примусовому порядку підлягають тільки судові рішення, які набрали законної сили.

15.09.2016 року вона звернулася до відповідача з заявою про закриття виконавчого провадження, але відповіді не отримала до теперішнього часу.

Вивчивши скаргу ОСОБА_2 та додані до неї матеріали суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст.3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 ст.384 ЦПК України встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий лист.

Частиною 1 ст.122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із скарги та доданих до неї постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.11.2016 року і копії вироку Шаргородського районного суду від 30.04.2014 року у кримінальній справі №152/2467/13-к, оскаржувана постанова винесена відповідачем при примусовому виконанні виконавчого листа Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.07.2015 року, виданого у справі №152/2467/13-к, вироком у якій ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та задоволено цивільні позови, в тому числі ОСОБА_4, і стягнуто на користь останньої 12102,60 грн.

Відтак, встановлено, що судове рішення ухвалено Шаргородським районним судом у кримінальному провадженні, в порядку КПК України, а не відповідно до вимог ЦПК України, тоді як ОСОБА_2 звернулася із скаргою в порядку ЦПК України, тому скарга на постанову державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого за наслідками розгляду кримінальної справи, не підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VIІ ЦПК України, нормами якого передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою на рішення державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина п'ята статті 128 КПК). Оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Нормами КПК України не встановлено порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні вироку суду в частині цивільного позову, тому скарга ОСОБА_2 підлягає розглядові в порядку КАС України.

Оскільки вимоги ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.181 КАС України, підлягають розгляду в судах в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, то у відкритті провадження у справі за даною скаргою слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122, ст.210 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на акт індивідуальної дії постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, субєкти оскарження начальник Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області.

Розяснити ОСОБА_2 її право звернення до адміністративного суду в порядку КАС України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: