БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/535/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Страшного О.М.

при секретарі Граб С.О.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошеозерської сільської ради про тлумачення заповіту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21 лютого 2012 року померла її мати ОСОБА_2, якою 07 грудня 2005 року було складено на її користь заповіт на право на сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН №0244933, розташовану на території Хорошеозерської сільської ради; після смерті ОСОБА_2 вона в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але державним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки заповідачка при житті взамін вищевказаного земельного сертифікату отримала державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЧН №073590 від 29.06.2005 року та ЧН №050111 від 08.07.2005 року, не змінивши при цьому текст заповіту. Тому, й виникла потреба в тлумаченні змісту заповіту.

В судове засідання позивачка не з'явилася. У своїй заяві просить розгляд справи провести у її відсутність і заявлені позовні вимоги задовольнити.

Представники Хорошеозерської сільської ради в судове засідання також не з'явилися, подавши заяву, в яких просять розглядати справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення вимог позивача.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла 21 лютого 2012 року, і після її смерті позивачка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Борзнянської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2О, оскільки в заповіті спадкодавиці значиться сертифікат про право на земельну частку (пай), але за життя нею було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч.4 ст.1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

За змістом ст.ст.213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене судом після відкриття спадщини; при цьому береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, а також мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2005 року Хорошеозерською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області було посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла позивачці сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН №0244933; даний заповіт не змінювався і не скасовувався. 29 червня 2005 року та 08 липня 2005 року ОСОБА_2 були видані державні акти на право власності на земельні ділянки площею 1,1957 га серії ЧН №073590, та площею 1,5517 га серії ЧН №050111, що підтверджується копіями зазначених правоустановлюючих документів. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Борзнянському районі вищевказані державні акти на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_2 взамін сертифіката серії ЧН №0244933 на право на земельну частку (пай).

За змістом п.17 розділу Х Перехідні положення ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, є правоустановлюючими документами при видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, оскільки земельний сертифікат, який значиться в тексті заповіту ОСОБА_2 та отримані нею державні акти на право власності на земельні ділянки стосуються однієї й тієї ж земельної ділянки, інших земельних ділянок ОСОБА_2 не мала, свій заповіт на користь позивачки вона не змінювала й не скасовувала, враховуючи родинні стосунки між позивачкою та ОСОБА_2О, яка є її матір'ю, суд вважає, що воля ОСОБА_2 в її заповіті була спрямована на передачу у спадок саме тих земельних ділянок, право на отримання яких у приватну власність вона реалізувала за життя шляхом обміну сертифікату на право на земельну частку (пай) на відповідні державні акти на право власності на земельну ділянку, а тому вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 1217, 1223, 1256, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 174, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Витлумачити зміст заповіту ОСОБА_2, посвідченого 07 грудня 2005 року Хорошеозерською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області наступним чином: ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла належні їй державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЧН №073590 від 29 червня 2005 року та серії ЧН №050111 від 08.07.2005 року своїй доньці ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня винесення рішення .

Суддя Борзнянського районного суду

ОСОБА_3.