У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Буцяка З.І., Шеремет А.М.

секретар судового засідання Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано виконавчі листи у справі №1715/15151/12 видані Рівненським міським судом 28 лютого 2013 року на виконання рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 08 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 08 серпня 2012 року і до досягнення дитиною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку, - такими, що не підлягають виконанню повністю.

Вважаючи дану ухвалу незаконною, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2012 року було направлене рекомендованим листом ОСОБА_2 за адресою його зареєстрованого місця проживання. Дане заочне рішення в силу вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається врученим відповідачеві належним чином, а тому після спливу 10-денного строку з моменту повернення рекомендованого листа у звязку із закінченням строку зберігання заочне рішення набрало законної сили. Отже виконавчі листи у справі №1715/15151/12 були видані після набрання заочним рішенням законної сили.

Вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що виконавчі листи у справі №1715/15151/12, що були видані Рівненським міським судом Рівненської області 28.02.2013 року, видані помилково у звязку з тим, що в матеріалах справи відсутня заява про видачу виконавчих листів, оскільки відсутність у матеріалах справи заяви про видачу виконавчого листа не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_3, 09 березня 2011 року в розмірі 700 (сімсот) гривень, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 08 серпня 2012 року і до досягнення дитиною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку. В решті позовних вимого відмовлено.

На виконання вказаного рішення 28 лютого 2013 року Рівненським міським судом було видано два виконавчих листи.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_2 та визнаючи виконавчі листи, видані Рівненським міським судом 28 лютого 2013 року на виконання рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - такими, що не підлягають виконанню повністю, суд першої інстанції виходив з того, що заочне рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року набрало законної сили 31 березня 2015 року та з покликанням на ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили видається один виконавчий лист, однак на виконання рішення суду Рівненським міським судом видано два виконавчих листи, що суперечить встановленим судом обставинам, а тому суд визнає такі виконавчі листи як видані помилково.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може виходячи з наступного.

Згідно п.п.16.6.1. Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженій наказом Державної судової адміністрації №68 від 27.06.2006 року із змінами та поповненнями (яка була чинною на момент виникнення спірних правовілносин), виконавчі листи виписуються не пізніше другого дня після набрання рішенням суду законної сили, а в справах, у яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, копія заочного рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року, згідно супровідного повідомлення направлялася ОСОБА_2 20 листопада 2012 року (згідно відбитку штемпеля на поштову конверті 14.12.2012р.) та відповідно до рекомендованого повідолення на а.с.15 адресатом не отримана та дане рекомендоване повідомлення 15.01.2013 року повернулося на адресу місцевого суду з відміткою про повернення «за терміном зберігання». (а.с.14-16).

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, дія якої поширюється і на надіслання копій судових рішень, копія заочного рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року, вважається вручена ОСОБА_2 належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Частино 1 ст. 223 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З огляду на те, що копія заочного рішення вважалася вручена відповідачу належним чином, а тому після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заочне рішення набрало законної сили.

Тому доводи заяви ОСОБА_2 про те, що заочне рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року набрало законної сили 31 березня 2015 року, у день постановлення ухвали Апеляційним судом Рівненської області про закриття провадження у даній справі у звязку з прийняттям його відмови від апеляційної скарги на вказане заочне рішення, є безпідставними.

Покликання суду першої інстанції як на підставу для визнння виконавчих листів такими, що видані помилково, оскільки в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про видачу виконавчих листів, спростовується наступним.

Згідно п.п. 16.6. Інструкції, для виконання судового рішення в цивільній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

Виконавчі листи реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом (п.п. 16.6.3.).

На запит Апеляційного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року Рівненським міським судом на адресу апеляційного суду було направлено заяву ОСОБА_1 від 21.01.2013 року про видачу виконавчих листів на виконання заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. (а.с. 222).

Суд першої інстанції даної обставини не врахував та прийшов до передчасного висновку про те, що виконавчі листи були виднів в порушення п.п. 16.6 Інструкції.

Згідно ч.2 ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Враховуючи те, що за заочним рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року стягнуто аліменти на користь доньки до досягнення дитиною повноліття та на користь її матері до досягнення дитиною трьохрічного віку, - було видано два виконавчих листи, що не вважається помилковим в розумінні норми ч.2 ст. 368 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» у реченні першому ч.4ст.369 ЦПК України стосується словосполучення «якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням» та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, відповідно до змісту ст. 369 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов'язок у зв'язку з його припиненням.

Проте, матеріали справи не містять даних, що вказані виконавчі листи видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи вимоги чинного законодавства та встановлені судом обставини, колегія суддів вважає, що наведені заявником причини визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню в контексті положень ст. 369 ЦПК України не є тими підставами для задоволення вимог заявника.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для задоволення заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у зв'язку із чим ухвала суду, підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2016 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: З.І. Буцяк

ОСОБА_4