УХВАЛА

іменем україни

2 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 4 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працює дозувальником цеху по виробництву обкотишів № 2 публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «ПівнГЗК»). Наказом ПАТ «ПівнГЗК» від 9 жовтня 2014 року їй було оголошено догану за порушення вимог п. п. 1.8.5, 1.8.6 Інструкції з охорони праці для дозувальника цеху, у зв'язку із тим, що вона працюючи в зміну з 20 год. 00 хв. 22 вересня 2014 року до 08 год. 00 хв. 23 вересня 2014 року, без попередження керівництва зміни, залишила своє робоче місце дозувальника, та знаходилася у кімнаті короткочасного відпочинку машиністів конвеєрів. Вказувала на те, що робоче місце вона не залишала, кімната відпочинку є частиною її робочого місця, звідти можна спостерігати за роботою конвеєра, крім того, у кімнаті відпочинку знаходилася декілька хвилин, щоб зігрітися в холодний нічний час зміни. Для цих цілей вказана кімната і обладнана, оскільки працівник не може всю зміну знаходитись «на ногах» та без обігріву, обслуговуючи декілька конвеєрів по великій площі цеху. Зазначала, що від її хвилинного перебування у кімнаті відпочинку, відповідач не зазнав жодних втрат та вона не порушила трудову дисципліну, що послугувало б підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням зазначеного, позивачка просила визнати незаконним та скасувати наказ ПАТ «ПівнГЗК» від 9 жовтня 2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2, в частині оголошення їй догани.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 4 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «ПівнГЗК» від 9 жовтня 2014 року № 1229 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ЦВО-2» у частині оголошення догани ОСОБА_3

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ПівнГЗК», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що наказ про дисциплінарне стягнення не відповідає суті порушення, розслідування проступку проведено власником поверхнево та не встановлено, чи був вчинений дисциплінарний проступок взагалі.

Такі висновки є правильними, ґрунтуються на фактичних обставинах, установлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені і відповідають вимогам закону, який правильно застосовано.

Судом установлено, що ОСОБА_3 працює дозувальником цеху по виробництву обкотишів № 2 ПАТ «ПівнГЗК».

Наказом ПАТ «ПівнГЗК» від 9 жовтня 2014 року ОСОБА_3 оголошено догану за порушення вимог п. п. 1.8.5, 1.8.6 Інструкції з охорони праці для дозувальника цеху, а саме, у зв'язку з тим, що працюючи в зміну з 20 год. 00 хв. 22 вересня 2014 року до 08 год. 00 хв. 23 вересня 2014 року старшим майстром виробничої дільниці ОСОБА_4 при перевірці стану охорони праці, було встановлено, що дозувальники ОСОБА_3 та ОСОБА_5 без попередження керівництва зміни залишили свої робочі місця дозувальників та знаходилися в кімнаті короткочасного відпочинку машиністів конвеєрів.

Згідно зі ст. ст. 148, 149 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За змістом ст. 147 КЗпП України єдиною підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, є порушення ним трудової дисципліни, тобто виконання або неналежне виконання з його вини покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до п. п. 1.8.5, 1.8.6 Інструкції з охорони праці для дозувальника цеху дозувальнику забороняється залишати робоче місце без дозволу відповідального керівника робіт та знаходитись в місцях не пов'язаних з виконанням дорученої роботи (в інших цехах, об'єктах, дільницях і т.п.).

Згідно оспореного наказу ОСОБА_3 без попередження керівництва залишила своє робоче місце та знаходилась в кімнаті короткочасного відпочинку машиністів конвеєрів.

Разом із тим, згідно з розпорядженням від 30 січня 2013 року № 30 ПАТ «ПівнГЗК» власник зобов'язаний в зв'язку з зрушенням покрівлі ЦВО № 2 для запобігання захворювань робітників, кожні 30 хвилин направляти працівників для короткочасного відпочинку та обігріву, не допускати постійного знаходження робітників в зоні попадання опадів.

Суди наведене врахували та правильно виходили із того, що оспорений наказ не є конкретним, не містить часу вчинення дисциплінарного проступку, у зв'язку з чим неможливо встановити, чи мав місце такий проступок. Крім того, у ньому відсутнє належне мотивування, його видано без урахування суті та тяжкості проступку; він не ґрунтується ні на актах, ні на доповідних щодо наявності дисциплінарного проступку ОСОБА_3

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають.

Під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків суду не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 4 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик