Справа № 376/1383/16-ц Головуючий у І інстанції Клочко В. М.
Провадження № 22-ц/780/6392/16 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 19 13.12.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Сліпченка О.І.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 28 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 02.06.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі продажу катера та причепа до нього, що стверджується розпискою, складеною власноруч відповідачем ОСОБА_2 у якій останній зазначив, що отримав кошти в сумі 10 000 доларів США в рахунок часткової оплати катера та причепа. В подальшому відповідач почав уникати зустрічей та відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання, тому 14 грудня 2015 року він направив відповідачу лист про повернення попередньої оплати, на що відповіді не отримав. Просив стягнути з відповідача на свою користь 251 360 грн., що еквівалентно 10 000 дол. США станом 30.05.2016 року.

Відповідач заперечив проти позову зазначивши, що дійсно в червні 2008 року він в усній формі домовився про продаж одного катера та причепа до нього з ОСОБА_3 У зв'язку з тим, що катер та причеп до нього потребували ремонту, то він взяв у ОСОБА_3 10 000 доларів США для їх ремонту. Після закінчення ремонтних робіт ОСОБА_3 відмовився купувати катер, стверджуючи, що він йому на даний час не потрібен. Грошові кошти, які були витрачені на ремонт катера та причепа до нього, він мав намір повернути після реалізації катера, але в подальшому катер було втрачено з незалежних від його волі причин.

Крім того, відповідач послався що долучена до матеріалів справи розписка не може слугувати доказом укладання договору купівлі продажу, оскільки не містить істотних умов договору передбаченого законодавством для даного виду договорів, у розписці зазначено суму в іноземній валюті, що суперечить законодавству, а тому вважає даний договір недійсним, документально не підтверджено вимоги про повернення грошових коштів, або поставки товару та просив застосувати строки позовної давності й відмовити в позові.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 28 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 268 484 грн. 62 коп. та судовий збір у розмірі 2513грн 60 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначив, що твердження апелянта про те, що розписка не є підтвердженням укладеного договору купівлі-продажу є невірною, оскільки у розписці та додатку до неї зазначено назву катера, рік випуску, вид двигуна, опис катера, додаткове обладнання, назва причепа, вартість та є особистий підпис ОСОБА_2.

Крім того позивач зазначив, що в судовому засіданні відповідач не заперечував проти факту отримання коштів, та погодився повернути 48 000 грн., еквівалент 10 000 дол. станом на 02.06.2008 року, тому просив скаргу відхилити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами по справі в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу рухомого майна, а саме, катера та причепа до нього, оскільки було погоджено предмет договору, його ціну, відбулося часткове виконання умов договору - передання грошових коштів тощо. Тому, оскільки продавець відмовився від виконання договору, позивач вправі вимагати повернення суми попередньої оплати.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів попередніх інстанцій не можна з наступних підстав.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 червня 2008 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 10 000 доларів США, в рахунок часткової оплати катера та причепа до нього, вартістю 33 000 доларів США. З додатку до цієї розписки вбачається, що ОСОБА_2 мав намір продати катер марки Augatron 2000 року випуску та двохосний причеп марки Trailer Karavan (а.с.4,5).

Факт отримання ОСОБА_2 зазначених коштів в сумі 10 000 доларів США сторонами не заперечується.

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У частині 2 ст. 216 ЦК передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона отримала на виконання цього правочину.

Таким чином, як вбачається з розписки про отримання коштів, зобов'язання купівлі-продажу між сторонами не виникло, оскільки договору укладено не було, тому сума, сплачена на забезпечення виконання майбутнього зобов'язання, згідно з вимогами ч. 2 ст. 570 ЦК України, фактично є авансом і повертається в тому розмірі, в якому вона надавалася, тому кошти, передані відповідачу мають бути повернуті позивачу.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність повернення переданих коштів позивачу, проте помилився у застосуванні норм матеріального права, застосувавши ст.638 ЦК України.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини, визначено сторони, тому колегія суддів вважає можливим скасувати постановлене у справі рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Доводи відповідача про те, що у розписці зазначено суму в іноземній валюті, що суперечить законодавству не заслуговують на увагу, оскільки грошова сума, яка підлягає поверненню, обчислена у національній валюті (гривні), еквівалентній сумі у доларах США, за курсом НБУ національної валюти України на момент повернення коштів, що відповідає нормам чинного законодавства.

Колегія вважає, що строк позовної давності не пропущений, оскільки перебіг позовної давності у даному випадку почався коли позивач дізнався про порушення свого права, тобто з грудня 2015 року коли, коли позивач направив відповідачу вимогу про виконання зобов'язань, а відповіді не отримав.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2513 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 28 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 268 484 грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2513 грн.60 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :