АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Гаращенко Д.Р., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві про стягнення суми заборгованості за аліментами та пені, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом, уточнивши який зазначила, що сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2008 року з відповідача мало б стягуватись на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 08 серпня 2008 року і до повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2013 року відповідач ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав відносно дочки.

Відповідач не сплачує аліменти на утримання доньки, за довідкою ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві від 24 червня 2015 року, сума нарахованих та несплачених аліментів станом на 31 травня 2015 року становила 22190.40 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила стягнути на свою користь із відповідача заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 липня 2015 року в розмірі 22190.40 грн., та пені за прострочення сплати аліментів - 302901.90 грн. (а.с.1-6, 56)

Відповідач частково визнав заборгованість по сплаті аліментів, зазначив, що з 04 листопада 2012 року до 03 липня 2014 року перебував у місцях позбавлення волі де був залучений до праці, тому аліменти мали б відраховуватись із заробітної плати. Просив зменшити розмір пені. (а.с.49, 53-55)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за аліментами на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 22190,40 грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 01 січня 2016 року в сумі 20000,00 грн., а всього 42190,40 грн., в решті позову відмовлено, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.(а.с.112, 114-116)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просила змінити рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року. На обґрунтування скарги зазначила, що районний суд не звернув уваги на надані позивачкою розрахунки, розглянув справу за відсутності позивачки та її представника, фактично позбавив права надати пояснення та виступу в судових дебатах. (а.с.124-125)

Апеляційні скарги від ОСОБА_2 та Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві на вказане рішення районного суду не надходили.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с. 132-136)

Зважаючи на положення ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що із 03 лютого 2005 року по 30 серпня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу дитина проживає із позивачкою. (а.с. 15)

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2008 року ОСОБА_2 був зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 250 грн. щомісячно починаючи з 08 серпня 2008 року і до повноліття доньки. (а.с. 10)

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2013 року відповідача ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.11-14)

Прізвище дитини було змінено з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами.

Станом на 31 травня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам складає 22190,40 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 11 лютого 2016 року, виконаним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Манченко О.М. (а.с.92-95)

За наданим позивачкою розрахунком пені за прострочення сплати аліментів відповідачем, її розмір визначений в сумі 302901.90 грн.(а.с. 1-6, 56)

Розмір заборгованості по сплаті аліментів в сумі 22190.40 грн. відповідач ОСОБА_2 не заперечував і в цій частині рішення районного суду сторони не оскаржували.

З розрахунком пені виконаним позивачкою ОСОБА_1 колегія суддів не погодилась враховуючи наступне.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення аліментних зобов'язань враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі N 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, та від 1 червня 2016 року у справі N 6-535цс16, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Наданий позивачкою розрахунок свідчить, що пеня нарахована нею шляхом додавання заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці до заборгованості за поточний місяць і з суми такої визначається пеня за поточний місяць, що не можна визнати обґрунтованим з огляду на вищезазначені вимоги законодавства.

Тому колегія суддів, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, здійснила наступний розрахунок заборгованості пені.

Позивачкою в позові визначено заборгованість у вересні 2008 року в розмірі 190.40 грн. за 23 дні, відповідно, пеня складає 43.80 грн. (190.40 грн. х 1% х 23 дн.), проте позивачкою заявлено пеню в розмірі 43.70 грн., тому останню суму колегія суддів прийняла до уваги з огляду на положення ч. 1 ст. 303 ЦПК України.

З 01 жовтня 2008 року і до 31 грудня 2015 року відповідач мав сплачувати фіксовану суму - 250 грн. щомісячно.

За 2008 рік - 273.70 грн. пені (вересень 2008 року - 43.70 грн.) + (жовтень 2008 року - 250 грн. х 1% х 31 дн.) + (листопад 2008 року - 250 грн. х 1% х 30 дн.) + (грудень 2008 року - 250 грн. х 1% х 31 дн.)

За 2009 рік - 912.50 грн.. пені (січень 2009 року - 250 грн. х 1% х 31 дн.) + (лютий 2009 року - 250 грн. х 1% х 28 дн.) + (березень 2009 року - 250 грн. х 1% х 31 дн.) + (квітень 2009 року - 250 грн. х 1% х 30 дн.) + (травень 2009 року - 250 грн. х 1% х 31 дн.) + + (червень 2009 року - 250 грн. х 1% х 30 дн.) + (липень 2009 року - 250 грн. х 1% х 31 дн.) + (серпень 2009 року - 250 грн. х 1% х 31 дн.) + (вересень 2009 року - 250 грн. х 1% х 30 дн.) + (жовтень 2009 року - 250 грн. х 1% х 31 дн.) + (листопад 2009 року - 250 грн. х 1% х 30 дн.) + (грудень 2009 року - 250 грн. х 1% х 31 дн.).

Таким чином за вищезазначеною методикою розрахунку розмір пені визначений і за 2010 рік - 912.50 грн., за 2011 рік - 912.50 грн., за 2012 рік - 915 грн., за 2013 рік - 912.50 грн., за 2014 рік - 912.50 грн., за 2015 рік - 912.50 грн., тому загальна сума пені складає - 6 663.70 грн.

За наданим до районного суду доказами відповідач ОСОБА_2 з 04 листопада 2012 року до 03 липня 2014 року перебував у місцях позбавлення волі, факт залучення до праці ОСОБА_2 не заперечував, тому аліменти мали б відраховуватись із заробітку відповідача.(а.с. 46-47)

Проте до суду не надано доказів спрямування виконавчого листа за місцем перебування відповідача за місцем відбування покарання.(а.с. 57-67, 96- 103)

Із зазначеним позовом про стягнення заборгованості по аліментам та пені позивачка ОСОБА_1 звернулась 03 липня 2015 року, раніше до суду з аналогічними вимогами в частині стягнення неустойки (пені) позивачка не зверталась.

Відповідач ОСОБА_2 рішення районного суду не оскаржував, позивачка ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просила змінити рішення районного суду, збільшити розмір стягуваної пені.

Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності та з огляду на положення частини 1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зміни оскаржуваного рішення та збільшення розміру пені, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивачки.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків, а тому, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Д.Р.Гаращенко

О.Ф.Лапчевська

Справа № 22-ц/796/14502/2016

Унікальний номер 753/12281/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Парамонов М.Л.

Доповідач Левенець Б.Б.