справа № 208/7899/15-ц
№ провадження 2/208/364/16
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2016 р. Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Гібалюк Т.Я.,

при секретарі Грищенко О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей,

встановив:

Сторони зареєстрували шлюб 01 липня 2000р. у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 100. Від шлюбу є неповнолітні діти ОСОБА_3, 05.08.2002р.н., ОСОБА_4, 12.08.2009р.н.

До суду з позовом про розірвання шлюбу звернувся позивач ОСОБА_1. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою сімейне життя не склалося, вона веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, на надає уваги дітям. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. А тому позивач вважає, що подальше перебування у зареєстрованих відносинах є недоцільним.

Позивач та відповідачка надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Просять задовольнити позовні вимоги.

Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі сторін.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Сторони зареєстрували шлюб 01 липня 2000р. у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 100. Від шлюбу є неповнолітні діти ОСОБА_3, 05.08.2002р.н., ОСОБА_4, 12.08.2009р.н.

Сторони не підтримують сімейні відносини, відновляти їх не мають наміру.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Відносно вимоги позивача про визначення місця проживання дітей з ним, суд вважає, що такі вимоги є передчасними та необґрунтованими.

Відповідно до ст..161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність в нього постійного доходу та здатності утримувати дітей, не надав доказів, з ким на даний час мешкають діти та хто займається їх вихованням, а також підтверджень того, що він не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та відмовити в частині позову про визначення місця проживання дітей.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. ст.ст. 10,11,59-61,209,212-215,224-228 ЦПК України, ст.ст. 110,112, 161 Сімейного Кодексу України, суд -

вирішив:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01 липня 2000р. у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 100 - розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 487,20грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Гібалюк Т. Я.