Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/195/16-ц
Номер провадження: 2/511/210/16
28 березня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Гринчак С. І.,
секретаря - Чернецькій А.В.
В С Т А Н О В И В:
-прострочений борг 5856,91грн.;
-строкові проценти 235,64грн;
-нарахована плата за обслуговування кредиту 1172,74грн.;
Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач просить задовольнити його позов.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі і ухвалити заочне рішення по справі ( а.с. 33)
Відповідач ОСОБА_1П в судове засідання не зявилася повторно, була належним чином повідомлена про час та день слухання справи - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ( а.с.24,27), причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у її відсутність суду не надала.
Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.
В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача.
Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.
Статтею ст.1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
Згідно ст. 1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ст.530 ч.2 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ст. 1050 ч.2 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергових частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Факт видачі кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується ордером розпорядження № 1 про видачу кредиту від 26.12.2013 року ( а.с. 14)
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала.
-прострочений борг 5856,91грн.;
-строкові проценти 235,64грн;
-нарахована плата за обслуговування кредиту 1172,74грн. ( а.с.19)
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору.
Відповідачу суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяві, однак відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1318грн.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 533, 549, 624, 629, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 131, 208, 209, 212-215, 224-228, 294 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
-прострочений борг 5856,91грн.;
-строкові проценти 235,64грн;
-нарахована плата за обслуговування кредиту 1172,74грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. І. Гринчак