Справа № 373/321/16-ц Головуючий у І інстанції Опанасюк І. О.
Провадження № 22-ц/780/3291/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 13.06.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Укргазбанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Укргазбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказувало, що між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_6 було укладено договір №633/12/56 на відкриття «ощадного» рахунку та обслуговування платіжної картки. Банк виконав взяті на себе зобовязання за договором виконав, натомість клієнт порушив умови договору, та несе відповідальність, за неналежне його виконання відповідно до ОСОБА_7 та закону.

Зазначало, що п.п.1.11, 2.1, 2.2, 6.3, 6.4, 6.5, 6.6 ОСОБА_7 №633/12/56 від 14 березня 2012 року, відповідно до яких дано визначення Ощадного рахунку, встановлено порядок його відкриття та користування. Зокрема, зазначено, що на ощадному рахунку може виникнути овердрафт, який має бути погашений в день його виникнення, а в разі непогашення овердрафту (кредиту) клієнт зобов'язується сплачувати відсотки в розмірі визначеному в Тарифах до данного ОСОБА_7.

Просило стягнути з відповідача на користь ПАТ АБ УКРГАЗБАНК заборгованість за договором ощадного рахунку та обслуговування платіжної картки №633/12/56 від 14 березня 2012 року, у розмірі 11895,35 гривень з яких 8837,67 грн. складає заборгованість за овердрафтом, 3057,68 грн. складає заборгованість за нарахованими відсотками за користування дозволеним овердрафтом та 1378,00 гривень судового збору.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПАТ АБ УКРГАЗБАНК подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судовою колегією встановлено, що 14.03.2012 року ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_6 уклали договір №633/12/56 про відкриття «ощадного» рахунку та обслуговування платіжної картки АБ УКРГАЗБАНК. (а.с. 17-21)

На підставі даного правочину позивач відкрив картковий рахунок №7001.

Відповідно до п. 1.11 ОСОБА_7 «Ощадний» рахунок - це банківський поточний картковий рахунок 7001), на якому обліковуються операції з БПК, з можливістю вільного поповнення та використання коштів, який призначений для накопичення грошових коштів та отримання Клієнтом додаткового прибутку у вигляді стандартних та підвищених процентів на залишок по «ощадному» рахунку протягом розрахункового періоду (місяця).

Згідно з п. 2.1 ОСОБА_7 відкриває Клієнту «ощадний» рахунок №7001 у національній валюті (далі за текстом - «ощадний» рахунок), який призначений для накопичення грошових коштів та отримання Клієнтом додаткового прибутку у вигляді стандартних та підвищених процентів за користування Банком залишком на «ощадному» рахунку протягом розрахункового місяця, та для обліку операцій з платіжною карткою, що емітована Банком.

Відповідно до п. 2.2 ОСОБА_7 здійснює видачу Клієнту платіжної картки (додаткових платіжних карток) та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки (додаткових платіжних карток), що видані клієнту, за дебетно- кредитною схемою.

Дебетово-кредитна схема - платіжна схема, під час застосування якої клієнт, або довірена особа клієнта здійснює операції з використанням платіжної картки в межах залишку коштів, які обліковуються на його картрахунку, а в разі їх недостатності (відсутності) на картрахунку - за рахунок наданого Банком кредиту (овердрафту).

Відповідно до пунктів 6.3 - 6.4 ОСОБА_7 сторони погодились, що на «ощадному» рахунку може виникати овердрафт/кредит, який має бути погашений в день його виникнення.

Згідно з п. 6.5 ОСОБА_7 в разі непогашення овердрафту (кредиту) в день його виникнення, з наступного банківського дня за днем виникнення овердрафту (кредиту) Клієнт зобов'язується сплачувати проценти за користування овердрафтом (кредитом) у розмірі, визначеному у Тарифах до даного ОСОБА_7.

Відповідно до з п. 6.6 ОСОБА_7 нараховує проценти за користування овердрафтом (кредитом) у валюті овердрафту (кредиту) за фактичний строк використання кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на «Ощадному» рахунку. Проценти нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця, виходячи з Тарифів даного ОСОБА_7, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «Факт»/«факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366). День повернення заборгованості не враховується в період, за який нараховуються проценти.

При цьому, станом на 15 січня 2016 року заборгованість відповідача за правочином становить 11 895,35 грн. із яких: заборгованість за овердрафтом 8 837,67 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом 3 057,68 грн.

Згідно п. 7.4. ОСОБА_7 Клієнт несе відповідальність за виконання умов цього ОСОБА_7 згідно з чинним законодавством.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заперечення сторони відповідача є обґрунтованими та такими, що спростовують доводи позивача, оскільки позивачем не наведено конкретних обставин, які змусили банк підвищити процентну ставку за ОСОБА_7, не наведено розрахунків такого підвищення та не дотримано порядку повідомлення позичальника про зміну процентної ставки обслуговування ощадного рахунку за ОСОБА_7 №633/12/56 від 14 березня 2012 року, а тому при вчиненні ПАТ АБ "Укргазбанк" одностороннього правочину, яким змінено умови ОСОБА_7 №633/12/56 від 14 березня 2012 року було порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», а за таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

З такими висновками судова колегія в повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.8.2.1. ОСОБА_7 №633/12/56 від 14 березня 2012 рокусторони домовились, що ОСОБА_7 вправі в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до Тарифів та послуг, що надаються держателю платіжної картки, що містяться в розділі 9 до даного ОСОБА_7, шляхом вчинення одностороннього правочину.Такий односторонній письмовий правочин Банку створює та/чи змінює відповідним чином права та обов'язки Клієнта (і відповідно держателів платіжної картки) за цим договором. Такий правочин набуває чинності з дати, вказаної в ньому. Банк вправі вчиняти односторонні письмові правочини шляхом розміщення (оголошення) письмового правочину Банку на дошках об'яв Банку, що розміщуються в загальнодоступних для Клієнтів місцях, а саме - операційній залі Банку, а також в мережі Інтернет Банку у розділі Платіжні картки". Сторони погоджуються, що розміщений односторонній правочин Банку вказаний вище, є письмовим одностороннім правочином Банку.

У кожному разі вчинення Банком одностороннього письмового правочину Банку, такий правочин розміщується (оголошується) на дошках (дошці) обяв та на сайті Банку до двадцятого числа місяця та набуває чинності з дати, вказаної в ньому, але не раніше першого числа місяця наступного за місяцем, в якому було розміщено (оголошено) загальний односторонній письмовий правочин Банку. У зв»язку з цим Клієнт зобов'язується щомісячно відвідувати ОСОБА_7, або заходити на відповідну сторінку сайта Банку у будь-який день з двадцять першого числа місяця по останній день відповідного місяця з метою перевірки вчинення Банком одностороннього письмового правочину. Невиконання Клієнтом вказаного вище обов'язку не зупиняє набуття чинності одностороннім письмовим правочином Банку з відповідними правовими наслідками, що випливають з такого одностороннього правочину.

Пунктом 8.2.2. ОСОБА_7 передбачено, що сторони домовляються, що у разі отримання, або ознайомлення на дошці об'яв чи на сайті Банку Клієнтом з одностороннім і правочином Банку, Клієнт, у разі незгоди з умовами одностороннього письмового правочину Банку, зобов'язаний у строк з двадцять першого числа місяця по останній день відповідного місяця, в якому було розміщено (оголошено) односторонній письмовий правочин Банку письмово повідомити ОСОБА_7 про таку незгоду.

20 січня 2015 року Банком, на підставі п.п.8.2.1. та 8.2.2. ОСОБА_7, було вчинено односторонній правочин, відповідно до якого було змінено розмір комісії за операціями з безготівкових оплат та видачі готівкових грошових коштів.

Відповідачка не заперечує факт нарахування заборгованості, однак вважає, що її нарахування відбулося незаконно, у зв»язку з неправомірними діями банку щодо укладення одностороннього правочину, яким було змінено розмір комісії, про, що її не було повідомлено.

Проте, такі дії банку вона не оскаржувала, питання про визнання одностороннього правочину вчиненого банком на період з 01 січня 2015 року по 05 лютого 2015 року, у зв»язку з неналежним її повідомленням, недійсним не ставила і будь-яких зустрічних позовних вимог з цього приводу не заявляла.

Отже, як на час розгляду справи судом першої інстанції, так і на час розгляду справи судом апеляційної інстанції односторонній правочин вчинений банком 20 січня 2015 року щодо зміни розміру комісії за операціями з безготівкових оплат та видачі готівкових грошових коштів, відповідно до якого було проведено нарахування заборгованості відповідачки є дійсним і дії банку, щодо його укладення незаконними не визнані.

Крім того, дійсно пунком 4.3.16 ОСОБА_7 №633/12/56 від 14 березня 2012 року передбачено, що сторони доручають Банку визначити нові умови обслуговування «Ощадного» рахунку та направити письмове повідомлення Клієнту. Таке повідомлення ОСОБА_7 направляє на адресу Клієнта, поштою, або надає під росписку, не менше ніж за 10 банківських днів до моменту вступу в силу нових умов.

Що ж до доводів відповідача про неповідомлення її банком про зміну умов обслуговування рахунку, відповідно до п.4.3.16 ОСОБА_7, і необхідність у зв»язку з цим відмовити в позові, то вони колегією суддів розцінюються критично, оскільки дана обставина, на думку колегії суддів може свідчити про незаконність укладення банком одностороннього правочину, а не свідчить про відсутність заборгованості та не спростовує її розмір, за чинним на даний час правочином.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про порушення банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні одностороннього правочину, і що саме у зв»язку з цим позов задоволенню не підлягає є передчасними, оскільки дані обставини не були предметом розгляду справи в межах заявленого банком позову, а зустрічні позовні вимоги з цього приводу відповідачем не заявлялися.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи та обставини, на які посилається відповідач, щодо безпідставності нарахування заборгованості не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не заслуговують на увагу при ухваленні судового рішення про стягнення заборгованості, оскільки її існування та розмір відповідно доведені позивачем належними та допустимими доказами, а саме: кредитним договором, одностороннім правочином від 20 січня 2015 року, розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів з розрахункового рахунку (а.с.6-21), які нічим не спростовані.

Отже, суд першої інстанції, неповно з'ясував та вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які стороною не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 212-215 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення щодо відмови у заявлених позовних вимогах про стягнення заборгованості за кредитним правочином.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, відповідно до ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення заборгованості, яка станом на 15 січня 2015 року становить 11 895,35 гривень, і складається з 8 837,67 грн. заборгованості за овердрафтом та 3 057,68 грн. заборгованості за нарахованими відсотками за користування дозволеним овердрафтом.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне, у зв»язку із задоволенням позову, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 893,80 грн. (а.с.1, 57).

Керуючись ст.ст. 303, 307-309, 313 - 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Укргазбанк» задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Укргазбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 837,67 грн. (вісім тисяч вісімсот тридцять сім гривень) та заборгованість з процентами в розмірі 3 057,68 грн. (три тисячі пятдесят сім гривень), а всього 11 895,35 грн. (одинадцять тисяч вісімсот девяносто пять гривень) 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Укргазбанк» судові витрати в розмірі 2 893,80 грн. (дві тисячі вісімсот девяносто три гривні) 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Н.С.Воробйова

ОСОБА_3