Справа № 344/9996/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2291/2016
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: апелянта ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 10 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась в суд з вказаним позовом, обґрунтувавши тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на ? частину будинковолодіння по АДРЕСА_1. Дана частина будинку належала ОСОБА_6 (батьку померлого чоловіка) на підставі договору дарування від 19.06.1965 року та акту про закінчення будівництва затвердженого рішенням виконкому від 14.10.1987 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його дружина - ОСОБА_7 після чого ОСОБА_5 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивач, як спадкоємець після смерті чоловіка у встановлений законом термін звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в чому їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа щодо належності майна спадкодавцеві. Тому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно на ? частину будинковолодіння,АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 10.10.2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно на ? частину будинковолодіння, АДРЕСА_1. площею 84,4 кв.м., літньої кухні - 19,8 кв.м., гаражу - 17,6 кв.м., огорожі та ? підвалу, загальною вартістю - 139864 грн.

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи його незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Зазначає, що вона також є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_6 та матері ОСОБА_7 Вказує, що на час смерті батьків і до кінця 2000 року також проживала в будинку, її діти відвідували школу за місцем фактичного проживання, обслуговувались лікарняними закладами. В будинку сім'я апелянта займала 2 кімнати, а брат ОСОБА_5 іншу кімнату. Таким чином відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вона прийняла 1/2 частину спадщини після смерті батьків фактично вступивши в управління майном. Спадковою масою померлого ОСОБА_5 була тільки ? частина, або ? всього складу спірного домоволодіння. Позивач свідомо приховала від суду існування іншого спадкоємця, та зазначила відповідачем орган місцевого самоврядування. Суд, слухаючи справу за відсутності сторін, не з'ясував дійсних обставин справи, та ухвалив рішення, що порушує права апелянта, як одного з спадкоємців спірного майна. Тому просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не прибула оскільки поштові повідомлення повертаються до суду за терміном зберігання в зв'язку з небажанням їх отримувати. Тому апеляційну скаргу слід розглянути у її відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позов ОСОБА_4 є підставним, оскільки остання є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_5, який в свою чергу успадкував ? частину будинковолодіння,АДРЕСА_1 після смерті батьків, фактично вступивши в управління спадковим майном.

Проте, з таким висновком колегія суддів не погоджується.

Встановлено, що ? частини будинковолодіння, АДРЕСА_1 належала ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 19.06.1965 року посвідченого державним нотаріусом Івано-Франківської державної нотаріальної контори за № 222/Д та акту закінчення будівництва затвердженого рішенням виконкому від 14.10.1987 року за №306. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його дружина - ОСОБА_7

Суд на підставі поданих доказів вважав, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків був їх син - ОСОБА_5, який прийняв спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і єдиним спадкоємцем за законом є його дружина - ОСОБА_4, яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка складається з ? частини будинковолодіння, АДРЕСА_1. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця на дане майно, а тому суд захистив її право, визнавши право власності на дане майно в судовому порядку.

Разом з тим, як вбачається доданої до апеляційної скарги копії свідоцтва про народження в ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є дочка ОСОБА_2 (ОСОБА_2.) - спадкоємець першої черги після їх смерті. (а.с. 66)

Як вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_2, вона разом з сім'єю проживала в спірному будинковолодінні на час смерті батьків, а тому також вважається такою що прийняла спадщину.

Згідно із ст.525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Приписами ст. 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Захист прав та інтересів особи реалізують за допомогою широких процесуальних гарантій, а незалучення кого-небудь з цих осіб до розгляду справи, інтересів яких стосується цей спір, позбавляє їх можливості скористатися для захисту своїх прав та свобод процесуальними правами та гарантіями.

Відповідно до п. 1 листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року.

Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Колегія суддів вважає, що місцевим судом порушено норми процесуального закону, а саме не встановлено коло всіх спадкоємців на ? частину будинковолодіння,АДРЕСА_1 і не вирішено питання про залучення їх до участі у справі.

Позивач у даній справі не залучила до участі у справі ОСОБА_2, яка також входила в коло спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що впливає на забезпечення її прав у разі спадкування.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення вирішив питання про права та обов'язки апелянта, не залучивши її до участі у справі, а апеляційний суд не має права залучити таку особу до участі у справі на стадії апеляційного провадження.

Законодавець, виключивши можливість апеляційного суду скасувати у такому випадку рішення з направленням справи на новий розгляд, не змінив положення ст.303 ЦПК України, згідно з якою апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Отже, у даному випадку безспірно встановлено, що права ОСОБА_2 рішенням суду першої інстанції порушені, і таке рішення не може залишатись в силі і підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у позові.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 жовтня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Я.Д. Горблянський

Р.Й. Матківський

В.Д. Фединяк