16.11.2016 227/4313/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Хоменко Д.Є.
при секретарі Малашко С.В.
за участю заявника ОСОБА_3.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України, про встановлення факту смерті, -
Заявник звернувся до суду з даною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Високе Охтирського району Сумської області, який був зареєстрований та проживав за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1. Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті від 14.11.2016 року № 899/15.32-24, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 (далі за текстом - Наказ).
Встановлення факту смерті заявнику необхідно для реєстрації смерті у відділі РАЦС на території України.
Просить встановити факт смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Високе Охтирського району Сумської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Старомихайлівка Мар'їнського району, Донецька область.
Заявник ОСОБА_3. в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Представники заінтересованих осіб, Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану та Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Допитаний у судовому засіданні, в якості свідка гр.ОСОБА_2. пояснив суду, що знав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. близько двадцяти років як сусіда, колегу по роботі і свата. ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер в с.Старомихайлівка Донецької області, вул.Леніна. Свідок був присутній на похованні ОСОБА_1., якого поховали на кладовищі с.Старомихайлівка, яке називається «ялинки». Підтвердив в судовому засіданні достовірність фотографій поховання.
Допитана в якості свідка гр.ОСОБА_4. дала суду показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_2., також підтвердила достовірність фотографій поховання.
Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, беручи до уваги показання свідка вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Заявник є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження на ім'я ОСОБА_3., яке видано 07.07.1972 року Старомихайлівським РАЦС Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 50.
Заявник звертався до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті батька, але 14.11.2016 року йому було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній Наказом.
З наданої копії лікарського свідоцтва про смерть №23, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 року Старомихайлівською амбулаторією загальної практики-сімейної медицини, вбачається фіксування смерті гр. ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Старомихайлівка Мар'їнського району, Донецька область, Україна. Вказана копія лікарського свідоцтва про смерть видана закладом, яке розташоване на тимчасово неконтрольованій органами державної влади України території.
Встановлення факту смерті заявнику необхідно для реєстрації смерті у відділі РАЦС на території України.
У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
В судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01.07.2010 р. державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
За ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Згідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Надане заявником лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_1., яке видано установою на тимчасово окупованій території України, суд керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вважає, що дані документи не є дійсними і не можуть створювати правових наслідків.
Між тим, суд приймає до уваги роз'яснення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування положень ст.257-1 ЦПК України викладені у листі від 15.04.2016 року №9-1130/0/4-16, та практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справах проти Туреччини("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також справах проти Молдови та Росії("Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilasku and Others v. Moldova and Russia), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, із врахуванням «намібійського винятку», приходить до висновку, що рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст.213 ЦПК України, щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.
При цьому, суд звертає увагу заявника на позицію Верховного суду України, викладену в п.18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно якої, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Отже, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.
Підсумовуючи викладене, приймаючи до уваги викладені заявником обставини, показання свідків, фотознімків місця поховання гр.ОСОБА_1., з огляду на сукупність досліджених доказів, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту смерті підлягають задоволенню.
Керуючись ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 10, 60, 212-216, 223, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України, про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Високе Ахтирського району Сумської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с. Старомихайлівка Мар'їнського району Донецької області, Україна.
У порядку ст.257-1 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Суддя Д.Є. Хоменко