Номер провадження: 22-ц/785/1264/16
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором кредиту,-

встановила:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк) звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів суму боргу за договором кредиту у розмірі 5323,16 доларів США.

Свої вимоги Банк обґрунтовує тим, що 19.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені договори поруки, відповідно до яких останні зобов'язалися відповідати перед кредитором за невиконання зобов'язань ОСОБА_3.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, то станом на 26.01.2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 5323,16 доларів США, яку Банк просив солідарно стягнути з відповідачів.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму боргу за договором кредиту у розмірі 5323,16 доларів США, що еквівалентно 112158,98 грн.. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості із поручителів, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості з поручителів, суд першої інстанції виходив з того, що порука ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припинилася, оскільки договорами поруки не визначено строку дії договору. Порушення виконання зобов'язання відбулося у 2008 році, строк повернення кредиту закінчився 18.09.2012 року, але кредитор протягом шести місяців з дня прострочення як чергового платежу так і строку повернення кредиту у повному обсязі, не пред'явив вимоги до поручителів.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову до ОСОБА_3 не оскаржується, тому в цій частині не переглядається.

Однак колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 19.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 9224,05 доларів США на термін до 18.09.2012 року. 27 вересня 2012 року між Банком та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода щодо реструктуризації боргу за кредитним договором.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені договори поруки від 19 вересня 2007 року та від 27 вересня 2012 року, відповідно до яких останні зобов'язалися відповідати перед кредитором за невиконання зобов'язань ОСОБА_3.

04.12.2014 року Банком була надіслана письмова вимога до боржника та поручителів про повернення простроченої заборгованості.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, то станом на 26.01.2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 5323,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.06.2015 року становить 112158,98 грн., яка складається з:

-заборгованість за кредитом - 2936,4 доларів США;

-заборгованість за відсотками за користування кредитом - 694,6 доларів США;

-пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 1692,16 доларів США.

Зазначену заборгованість Банк просив стягнути солідарно з боржників.

Оскаржуваним рішенням у стягненні заборгованості з поручителів відмовлено, з чим колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов висновку, що заборгованість за кредитним договором повинна бути стягнута лише з ОСОБА_3, оскільки договорами поруки не визначено строку дії договору, з чим колегія суддів не може погодитися.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У випадку, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладання договору поруки.

Але колегія суддів звертає увагу, що згідно з нормами цивільного кодексу, пропуск строку для пред'явлення кредитором вимог до поручителя 6 місяців застосовується лише у випадку, якщо договором поруки не встановлено строк його дії. В іншому випадку застосування пропуску строку є неправомірним.

З п. 12 договорів поруки вбачається, що порука за договором припиняється після закінчення п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Таким чином, договорами поруки встановлений конкретний строк, після спливу якого припиняється порука, і до якого вона не припиняється в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписали договори поруки добровільно, що свідчить про те, що всі умови сторонами визначено як обов'язковими для виконання, та ніяких заперечень щодо них відповідачами не висловлювалось.

Посилання представника ОСОБА_3 на те, що Банком неправильно нарахована сума заборгованості за кредитним договором, так як Банк задовольнив свої вимоги за рахунок продажу предмета застави за кредитним договором - автомобіля «Mitsubishi L 400», д.н. НОМЕР_4, не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки з наданого Банком договору купівлі-продажу транспортного засобу та детального розрахунку заборгованості вбачається, що сума від реалізації зазначеного автомобіля була врахована при визначені розміру заборгованості за кредитом.

Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у повному обсязі та стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи, що позивачем при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір, колегія суддів вважає за необхідне стягнути в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 514,19 грн., з кожного.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором кредиту задовольнити.

Стягнути солідарно: з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_3, на підставі договору поруки від 19 вересня 2007 року, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1, на підставі договору поруки від 27 вересня 2012 року, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»суму боргу за договором кредиту у розмірі 5323,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.06.2015 року становить 112158,98 грн..

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 514,19 грн., з кожного.

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко