Справа № 234/8830/16-ц
Провадження № 2/234/3848/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Фоміної Ю.В., при секретарі Науменко А.Е., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виселення,

В С Т А Н О В И В:

03.06.2016 року ОСОБА_4 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про виселення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.10.1984 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який 19.08.2015 року рішення суду було розірвано. На теперішній час неповнолітніх дітей не мають. 05.09.2000 року вона від свого батька прийняла в дар трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Її колишній чоловік весь цей час був зареєстрований у належній їй квартирі. До теперішнього часу ОСОБА_2 відмовляється добровільно знятися з реєстрації в належній їй квартирі, незважаючи на те, що має постійне місце праці, належну заробітну плату, рідних батьків, в яких також має можливість зареєструватися. Від дій ОСОБА_2 має матеріальні та моральні перешкоди, які повязані з тим, що стороння людина зареєстрована в належному їй житлі, заважаючи в теперішній час та в подальшому самостійно розпорядитися майном. Також вона не має можливості отримати повну субсидію на оплату житла, відповідач користується комунальними послугами та їх не сплачує. Просить суд виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що після розірвання шлюбу із відповідачем між ними було узгоджено, що відповідач залишить її квартиру протягом 3 місяців, але цього не сталося. Влітку між ними сталася сварка, бо відповідач не сплачує комунальні послуги, квитанції на сплату комунальних послуг їй не надавав. Коли вона попросила відповідача оплатити комунальні послуги, він її вдарив, у звязку із чим вона звернулася із заявою про злочин. Між ними постійно виникають сварки та вона була вимушена залишити квартиру. В теперішній час вона знімає іншу квартиру. Бажає, щоб стороння для неї людина виїхала з її житла.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та пояснив, що він з позивачкою взагалі не бачиться, між ними було узгоджено, що він буде залишати гроші. Він залишав гроші на тумбочці. З червня 2016 року він самостійно сплачує комунальні послуги. Позивачка приїжджає коли його не має вдома. З грудня 2015 року позивачка не ночує вдома та мешкає з іншим чоловіком в іншій квартирі. Квартиру вона залишила за своєю волею, ніяких перешкод він їй не створює. Дійсно вона казала йому, щоб він шукав собі житло, бо ця квартира належить їй та вона не підлягає розподілу. У нього не має іншого житла, він багато матеріально вклав в цю квартиру, робив ремонт, купував меблі. Про те, що відкрито кримінальне провадження щодо спричинення позивачці тілесних ушкоджень він не знав, його ніхто не викликав, підозру не вручав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та пояснила, що відповідач у 2001 році був зареєстрований у квартирі як чоловік, робив в квартирі ремонт, купував меблі, а отже підстав говорити про те, що він самоправно зайняв жиле приміщення не має, колишній член сімї не позбавляється права продовжувати мешкати у житлі, відомостей до ЄРДР внесені незаконно, бо такого факту не було. В той день відповідач знаходився в іншому місці, підозра відповідачу не вручена, допит не проводився, відомості до ЄРДР внесені безпідставно у звязку із чим нею були подані відповідні скарги до прокуратури. В теперішній час в провадженні Краматорського міського суду находиться інша цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання спірної квартири спільною власністю подружжя. Вважає, що підстави, встановлені законом для виселення відповідача відсутні. В задоволенні позову просить відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, повно та всебічно зясувавши обставини справи, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що з 13.10.1984 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.08.2015 року (а.с.15)

Відповідно до копії договору дарування квартири від 05.09.2000 року, ОСОБА_4 є власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_3 (а.с.11-14)

Відповідно до довідки про склад сімї, в спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_2 (а.с.16). Як вбачається з ксерокопії паспортів сторін, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровані у спірній квартирі з 23.07.2001 року. (а.с.4-9,34-38)

Відповідачем надані ксерокопії квитанцій про сплату комунальних послуг за обслуговування спірної квартири (а.с.54-60)

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо права власності за відповідачем ОСОБА_2 відсутні (а.с.67)

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0002175, 21.07.2016 року до ЄРДР внесені відомості про те, що 21.07.2016 року до чергової частини Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява від ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що 21.07.2016 року о 12.30 годині знаходячись за адресою своєї реєстрації по вул. Проїзна 143/55 в ході конфлікту зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, останній завдав тілесні пошкодження заявниці. (а.с.61)

Відповідно до листа начальника СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7, в Краматорському ВП ГУНП в Донецькій області дійсно перебувають матеріали кримінального провадження №0002175 від 21.07.2016 року за заявою ОСОБА_4 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України громадянином ОСОБА_2. За вказаним кримінальним провадженням проводяться заходи спрямовані на встановлення свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення, а саме за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 Про підозру нікому не повідомлялося. (а.с.74)

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК України.

Відповідно до ст.157 ЖК України, Членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 ЖК Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином, той факт, що відповідач вже не є чоловіком власника житла не є підставою для виселення. Суду не представлено достатніх та достовірних доказів того, що відповідач псує або руйнує спірне житло, або своїми систематичними діями робить неможливим проживання позивачки у квартирі. Факт наявності кримінального провадження №0002175 від 21.07.2016 року за заявою ОСОБА_4 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, остаточне рішення по якому не прийнято, підозра нікому не вручалася, не дає достатніх підстав для висновків про те, що відповідач своїми систематичними діями робить неможливим проживання позивачки у спірній квартирі. У звязку із чим суд прийшов до переконання у відмові в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, понесені позивачкою витрати на оплату судового збору 551.20 грн. не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 60, 213, 215, ЦПК України, ст.ст. 116,156,157 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виселення, - відмовити повність.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення був виготовлений 14.11.2016 року.

Суддя Ю.В. Фоміна