Справа №487/3431/15-ц 22.06.2016 22.06.2016 22.06.2016
Провадження №22-ц/784/1491/16
Справа 487/3431/15-ц
Провадження 22ц-/784/1491/16 Головуючий по 1 інстанції Темнікова А.О.
Категорія 50 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2016р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Мурлигіної О.Я.,

з участю: секретаря судового засідання Лівшенка О.С., позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2016р.

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

встановила:

У травні 2015р. ОСОБА_2 предявила позов до ОСОБА_4 про стягнення щомісяця 1200 грн. додаткових витрат на утримання дитини.

Позивач зазначала, що відповідач є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якого з останнього рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2007р. стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), які сплачуються нерегулярно.

Враховуючи те, що їх син є інвалідом з дитинства і потребує лікування, а її матеріальний стан погіршився (не працює, втратила право на житло), позивач просила про задоволення її вимог.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2016р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просила його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суду про відмову в задоволенні вимог, суд виходив з того, що позивач не довела належними та допустимими доказами факт наявності особливих обставин, які спричиняють необхідність додаткових витрат на дитину.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки до нього суд дійшов з порушенням закону.

Відповідно до ст.185 СК той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами ( розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2007р. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання їх сина ОСОБА_5 стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку. Аліменти відповідач сплачує нерегулярно, тому станом на 22 грудня 2015 року утворилась заборгованість, яка за розрахунком державного виконавця складає 9 478,18 грн.

Згідно медичного висновку № 18 на дитину (підлітка) інваліда з дитинства в віці до 16 року від 23 жовтня 2012 року дитина ОСОБА_5 є інвалідом дитинства, має вроджене захворювання - високо дегенеративну міонію обох очей. У звязку з цим потребує постійного медичного нагляду та лікування, а також постійного носіння окулярів, які з урахування росту дитини, зміни стану її здоровя, потребують регулярної корекції. Крім того, дитина має ряд інших захворювань, зокрема нічний енурез, що підтверджені наявними у справі медичними документами, та потребує у звязку з цим постійної медичної допомоги. Дитина неодноразово знаходилася на лікуванні в обласній офтальмологічній лікарні, міській дитячій лікарні та інших медичних закладах.

Зважаючи на стан здоровя ОСОБА_5, його мати ОСОБА_2 несе постійні витрати на його лікування, які враховуючі характер захворювань є передбачуваними.

Таким чином, ОСОБА_6, як батько дитини відповідно до ст.185 СК повинен брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема її хворобою. Зважаючи на те, що відповідач самостійно не сплачує додаткові витрати повязанні з її лікуванням, вони повинні бути стягнуті за рішення суду.

Враховуючи характер захворювань дитини, розмір витрат на її лікування, майновий стан сторін, суд приходить до висновку, що розмір додаткових витрат, які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача, складає 300 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття.

Отже, колегія суддів, дійшла висновку, що у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.309 ЦПК наявні підстави для скасування рішення суду з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2016р. скасувати та постановити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 в розмірі 300 грн. щомісячно з 06 травня 2015р. до досягнення його повноліття, а в дохід держави 511 грн. 56 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий: Судді: