Справа № 369/7975/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/1461/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 24 24.05.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.

при секретарі: Петленко І.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

Встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 18 березня 2015 року о 15 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_3 на 25 км а/д Київ-Чоп в с. Капітанівці Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем «Фольксваген Транспортер» н/з НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем «КІА» н/з НОМЕР_2, під керуванням позивача, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року відповідач був визнаний винним у скоєнні ДТП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу. В результаті зіткнення автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, та їй заподіяна шкода згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 23 від 26.03.2015 року у сумі 30 968 грн. 86 коп. Крім того позивач сплатила за виконання експертизи 750 грн. та касові послуги 7 грн. 50 коп., поштові витрати 81,86 грн. та 55,10 грн., та сплатила судовий збір в сумі 487,20 грн. За страховим актом № 0419.609.15.01.01. від 18.05.2015 р. ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» відшкодувало позивачу 16 558,50 грн. Крім того, позивачу була заподіяна моральна шкода яку вона оцінила в 7 000 грн. Просила стягнути з ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» на її користь 15 792,02 грн. матеріальної шкоди та експертних та судових витрат. Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 7 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди витрати в розмірі 15 304,82 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Альфа Страхування» просить скасувати рішення в частині стягнення з апелянта вказаних сум та ухвалити нове, яким в позові в цій частині відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судове рішення вищезазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ПрАТ «СК «Альфа страхування» щодо виплати страхового відшкодування не було вчинено дій щодо сплати страхового відшкодування в повному обсязі, оскільки страховим не враховано висновок експертного автотоварознавчого дослідження, який був здійснено раніше ніж звіт ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» та саме висновок № 23 експертного автотоварознавчого дослідження від 26 березня 2015 року, місцевий суд взяв за основну при обчисленні суми страхового відшкодування та заподіяної позивачу шкоди.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Місцевим судом встановлено, що 18 березня 2015 року о 15 год. 30 хв., ОСОБА_3, на 25 км. а/д «Київ-Чоп» в с. Капітанівці Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем «Фольксваген Транспортер» н/з НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА» н/з НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно полісу № АІ/7705435 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування». В результаті настання страхового випадку, відповідачем ПрАТ «СК «Альфа-страхування» було складено страховий акт № 0419.609.15.01.01. В матеріалах страхової справи міститься звіт № 33/69.04.15 від 6 квітня 2015 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту КТЗ що належить позивачу складає 19 870,20 грн. Через систему грошових переказів «Аваль-експрес» ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було сплачено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 16 558,50 грн., та повідомлено її про те, що вартість ПДВ, що була тимчасово утримана з суми страхового відшкодування та становить 3 311,70 грн., буде перерахована після надання актів виконаних робіт та чеків про сплату ремонту ТЗ.

В той же час, позивачем було надано висновок № 23 експертного автотоварознавчого дослідження від 26 березня 2015 року, за яким розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу КІА Rio, реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 30 968,86 грн. Допитаний в судовому засіданні під присягою, експерт ОСОБА_4. правильність наданого ним висновку підтримав.

Відповідно до вимог ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

З матеріалів справи вбачається, що страхувальник - ПрАТ «СК «Альфа Страхування», взяті на себе договірні зобов'язання виконав, оскільки позивач звернулась до відповідача з заявою про настання страхового випадку 02.04.2015 року, а 05.04.2015 року, аварійний комісар провів натурний огляд пошкодженого автомобіля при участі позивача та склав Акт огляду колісного транспортного засобу (дефектну відомість). Відповідно до Звіту № 33/69.04.15 про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу ТЗ марки «КІА РІО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 19 870,20 грн. Відповідач визначив розмір страхового відшкодування на підставі проведеного Звіту експерта № 33/69.04.15 відповідно до якого вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за мінусом ПДВ складає 16 558.50 грн. грн. Вказану суму позивачка отримала.

Відповідно до вимог статті 990 ЦК України, яка регламентує умови та порядок здійснення страхової виплати, визначено, що страховик здійснює страхові виплати відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Аналогічні права страховика закріплені і в статті 26 Закону України "Про страхування".

Статтею 36 Закону України "Про страхування" передбачено, що після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Якщо особа, яка має право на отримання відшкодування, не задоволена рішенням страховика щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати до МТСБУ скаргу про перегляд вищезазначеного рішення. Якщо прийняте МТСБУ рішення не задовольняє таку особу, то вона має право подати позов до суду щодо відшкодування шкоди в установленому законом порядку задоволення заяви.

З матеріалів вказаної справи вбачається, що страхувальник - позивач ОСОБА_2 не подавала відповідачу будь яких претензій щодо визначення розміру страхової виплати, клопотання про проведення іншої незалежної експертизи не заявляла, а навпаки прийняла зазначені кошти.

При цьому, до доказу того, що розмір матеріального збитку, яку понесла позивачка, становить 32 350.52 грн., який за основу прийняв суд першої інстанції з посиланням на висновок № 23 експертного автотоварознавчого дослідження від 26 березня 2015 року, за яким розмір матеріального збитку, колегія суду відноситься критично з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Згідно положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги залишив поза увагою норми ст. 25 Закону України "Про страхування" , за якими виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком; визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків займаються аварійні комісари.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395). Крім того, згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 р. № 1175. страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей. Такої ж самої позиції притримується Верховний Суд України, яка вказана в Узагальненнях Верховного Суду України від 19.07.2011 року, щодо аналізу судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування.

Згідно із ст. З, ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Оцінка вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля регулюється Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів».

Відповідно до приписів ст. 36.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що сума страхового відшкодування у розмірі 16 558,50 грн. була проведена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за мінусом ПДВ, як того вимагає ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ». Також, колегія судів приходить до висновку, що посилання суду першої інстанції на висновок №23 від 26.03.2015 року не відповідає вимогам діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Позивач замовив авто товарознавче дослідження з власної ініціативи, а, відповідно до вимог ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Позивач мав право замовити авто товарознавче дослідження лише тоді, якщо представник ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» не з'явився у 10 денний строк для визначення розміру шкоди, про що вказувалось вище.

Відповідно до п. 34.2. З.У. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Пунктом. 34.3. З.У. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що звіт № 33/69.04.15 про оцінку колісного транспортного засобу є належними, допустимими та достовірним доказом вартості завданого відповідачем матеріального збитку, оскільки він відображає вартість завданого матеріального збитку на час настання дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, колегія судів вважає, що суд першої інстанції всупереч вищенаведеним вимогам законодавства,яке регулює спірні правовідносини та у порушення наведених вище норм матеріального права та вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не звернув уваги на те, що страховик виплатив позивачці страхове відшкодування, розмір якого визначено відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умов договору страхування.

Оскільки суд першої інстанції вищезазначеного не врахував та вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.п. 3, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в частині стягнення з відповідача матеріальної шкодиз ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 303, 304, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» - задоволити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року скасувати в частині відшкодування матеріальної шкоди.

В позові ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди- відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: