Справа № 487/2651/16-ц
Провадження № 2/487/1604/16
Заводський районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

20.05.2016 року звернувся до суду з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності за набувальною давністю.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що з січня 2003 року він з батьками проживав та в подальшому був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3. 08.01.2003 року між ОСОБА_3, яка діяла на підставі доручення за громадянина ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який діяв від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого батько позивача ОСОБА_2 придбав зазначену квартиру. Після придбання даної квартири відповідач усно повідомив позивача, що квартира придбана для нього і після закінчення школи він зможе проживати в квартирі. В квітні 2006 року позивач разом із своїми речами переїхав проживати у дану квартиру і з зазначеного часу і по теперішній час проживає у квартирі, сплачує витрати по її утриманню, відкрито та безперервно володіє квартирою та виконує в ній ремонтні роботи. Але в квітні 2016 року позивачу стало відомо, що на даний час власником квартири є батько позивача, відповідач по справі ОСОБА_2 Зважаючи на те, що визнання права власності на квартиру в порядку набувальної давності можливе лише після визнання права власності на нього в судовому порядку, позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Позивач до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 08.01.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., реєстровий № 125. Вищевказана квартира зареєстрована за вказаним власником в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 04.02.2003р., реєстровий номер 121.

Відповідно до довідки №661, наданої ОСББ «Наш дом», ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3, з 03.09.2005 року, крім того, в зазначеній квартирі мешкає без права на площу відповідач ОСОБА_2

ОСОБА_1 постійно мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з квітня 2006 року і по теперішній час. Сплачує комунальні послуги. В квартирі знаходиться його майно, що підтверджується актом про проживання, виданим ЖЕК №2 «Бриз»

Згідно акту про проживання від 19.05.2016 року, виданим ОСББ «Наш дом» ОСОБА_2 постійно мешкає у квартирі АДРЕСА_3 з 2003 року і по теперішній час. В квартирі знаходиться його майно.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Таким чином суд враховує, що в строк, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується строк після квітня 2006 року, тобто з моменту заволодіння позивачем майном ОСОБА_2 пройшло більше 10 років (ч. 1 ст. 344 ЦК України).

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в зазначеній квартирі ніколи не проживав. З 2004 року позивач відкрито, безперервно володіє та користуються вищевказаною квартирою, а також самостійно сплачує у повному обсязі всі необхідні платежі за проживання та утримання цієї квартири.

Виходячи із приписів зазначеного законодавства та позиції ВССУ, суд вважає, що в даному випадку наявні всі передбачені законодавством підстави для визнання за позивачем права на майно - квартиру АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Керуючись ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати в порядку набувальної давності за позивачем - ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 08.01.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., реєстровий № 125 та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 04.02.2003р., реєстровий номер 121.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його оголошення.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст. 294 - 296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська