АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1288/16 Справа № 205/9296/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи: Ленінська районна у м.Дніпропетровська рада, Дніпопетровська міська рада, Управління Дежземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, Відділ земельних ресурсів Держземагенства у м. Дніпропетровську про визнання відмови суміжного землекористувача у погодженні межі землекорисування неправомірною та визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень, зазначили, що їм належить на праві сумісної часткової власності по 1/2 частині домоволодіння №118-а по вул. Нарвській у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності від 24 серпня 1990 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,1000га, яка знаходиться у їхньому постійному користуванні.

У звязку із відмовою відповідачем погодити межі земельної ділянки, позивачі просили суд визнати відмову суміжного землекористувача земельної ділянки, розташованої по вул. Нарвська,буд.116-а у м. Дніпропетровську ОСОБА_8 у погодженні межі землекористування земельної ділянки по вул. Нарвська, буд.118-а, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протиправною; визнати погодженою межу за номером точек від В до Г земельної ділянки площею 0,1000 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Нарвська, №118-а- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із суміжним землекористувачем ОСОБА_8 без його підпису в актах про погодження меж земельної ділянки №142/20-06 від 20 серпня 2014 року та визнати за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право на приватизацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Нарвська, 118-а, загальною площею 0,1000 га без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_8.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особи: Ленінська районна у м.Дніпропетровську рада, Дніпропетровська міська рада. Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, Відділ земельних ресурсів Держземагенства у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області про визнання відмови суміжного землекористувача земельної ділянки, розташованої по вул..Нарвська,буд.116-а у м.Дніпропетровську Строчка ОСОБА_9 у погодженні межі землекористування земельної ділянки по вул..Нарвська, буд.118-а, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протиправною, визнання погодженою межу за номером точек від В до Г земельної ділянки площею 0,1000 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Нарвська, №118-а- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із суміжним землекористувачем ОСОБА_8 без його підпису в актах про погодження меж земельної ділянки №142/20-06 від 20 серпня 2014 року та визнання за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право на приватизацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Нарвська, 118-а, загальною площею 0,1000 га без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_8 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий дім на підставі виданого Ленінським відділом комунального господарства від 24.08.1990 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 належать по 1/2 частки домоволодіння за адресою: вул. Нарвська, 118а, у м. Дніпропетровську. /а.с.72,73, 74,75/

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.12.2013 р. № 53/45 ОСОБА_7, ОСОБА_6 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1000(га) по фактичному розміщенню індивідуальних жилих будинків, господарських будівель і споруд.

Надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок для садівництва. Надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок по фактичному розміщенню індивідуальних гаражів. Встановлено, що рішення втрачає чинність у разі, якщо при розробленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки виникне невідповідність між обєктом нерухомого майна, розташованим на земельній ділянці, та зареєстрованим у Державному реєстрі прав власності на нього./а.с.10-11,12/

Згідно протоколу засідання комісії з питань розгляду земельних спорів від 28.12.10 №5 вбачається, що відповідно до рішення та додаткам до рішення Ленінського виконкому від 13.11.1992р. №464/19 домоволодіння №116а по вул. Нарвській побудовано самовільно на земельній ділянці площею 3795м2. Вищезазначеним рішенням ОСОБА_8 відведена земельна ділянка площею 1320 м2.. Згідно з рішенням Ленінського виконкому від 14.07.1989 року №359/4 домоволодіння №118а по вул.. Нарвській побудовано самовільно на земельній ділянці площею 1090 м2. Геодезичні роботи виконані по фактичному використанню земельної ділянки.

Співвласникам домоволодіння №118а у м. Дніпропетровську, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запропоновано оформити документи на земельну ділянку згідно з вимогами чинного законодавства у межах, зазначених у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: вул. Нарвська, 118а без згоди підпису власника домоволодіння №116а по вул..Нарвській ОСОБА_8Ю./а.с.14/

04.02.2011 року рішенням Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради вирішено погодитись з висновками комісії з питань розгляду земельних спорів, які викладені у протоколі засідання комісії з питань розгляду земельних спорів від 28.12.10 р. №5 та зобовязати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 додержуватись правил добросусідства згідно з гл.17 Земельного кодексу України./а.с.15/

Згідно виписки із рішення виконкому Ленінської райради народних депутатів від 14.07.1989 року домоволодіння №118а по вул. Нарвській у м. Дніпропетровську, що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7, узаконено та прийнято в експлуатацію./а.с.48/

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулися до Управління держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області із заявою про перевірку документів та організацію робіт із виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка розташована за адресою: вул. Нарвська, 118а у м. Дніпропетровську, для її подальшої державної реєстрації./а.с.59/

Відповідач ОСОБА_8, не погодив межі земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної місцевої ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підстав технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Стаття 198 ЗК України не містить обов*язкових вимог щодо погодження меж з суміжними землекористувачами, а таке погодження при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянко, здійснюється з метою вірного визначення меж земельної ділянки, а не виявлення обмежень у можливості її використання, в тому числі з боку суміжних землекористувачів.

Згідно роз»яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. №7 (із змінами і доповненнями), згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, що законодавцем покладено принцип добровільності вчинення дій суб'єктами земельних правовідносин та відсутність у чинному законодавстві України обов'язку землекористувача з надання згоди по погодженню меж суміжних земельних ділянок, а тим більше обов'язку надання згоди на погодження у примусовому порядку. А відмова відповідача у наданні згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача (позивача) для останнього може мати негативні наслідки, однак не може розцінюватись як зловживання відповідачем своїми правами та як порушення прав позивача, оскільки така відмова є формою реалізації відповідачем свого права. Крім того, погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача з боку відповідача відбувається у формі відмови, і таке "погодження" повинно бути прийнято і враховано при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право на земельну ділянку.

Питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності , у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, відповідно до ст. 12 ЗК України, відноситься до компетенції відповідної сільської ради, а не суду.

Такі ж повноваження делеговані місцевим радам і відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», зокрема ст. 33 цього Закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Чинним законодавством України не передбачено обов»язок землекористувача з надання згоди по погодженню меж суміжних земельних ділянок. Взагалі відмова відповідача в погодженні меж земельної ділянки є формою реалізації свого права і не є підставою для відмови позивачу на подальше оформлення документів на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з відповідачем. Крім цього, положеннями ст. 152 Земельного кодексу України не передбачено такого способу захисту земельних прав громадян, як визнання погодженими меж.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову про визнання відмови суміжного землекористувача у погодженні межі землекористування неправомірною та визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем, оскільки законом не передбачено такого способу захисту земельних прав громадян, як зазначено у позові.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: