Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1702/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Карпенко О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

18.10.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Карпенка О.Л.,

суддів : Гайсюка О.В., Голованя А.М.,

за участю секретаря Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 червня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

28 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство «Піреус банк МКБ» (далі ПАТ «Піреус банк МКБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 жовтня 2011 року між ПАТ «Піреус банк МКБ» та приватним акціонерним товариством «Креатив» було укладено кредитний договір № WCLoan/05759 до якого в подальшому вносились зміни, відповідно до додаткових договорів. На виконання умов договору ПАТ «Піреус банк МКБ» відкрито ПрАТ «Креатив» кредтину лінію з максимальним лімітом в період з 27 жовтня 2011 року по 26 серпня 2012 року 7 млн. доларів США, з 27 серпня 2012 року по 13 серпня 2013 року 10 млн. доларів США, з 14 серпня 2013 року по 27 серпня .2015 року 15 млн. доларів США.

У відповідності до п. 1.1 та п. 2.1 Додатку № 6 «Графік зміни доступного ліміту Кредиту»: кредитні кошти надаються для оформлення грошового покриття за акредитивами та/або на оплату за товари такі як насіння соняшника, ріпаку продовольчого,сої, рослинних олій; 7500000 доларів СШАі Боржник зобовязався повернути до 26 липня 2015 року, а решту, 7500000 доларів США, до 27 серпня 2015 року.

Станом на 28 серпня 2015 року вся сума кредиту у розмірі 15000000 доларів США є простроченою.

Згідно п. 1.4., п. 1.6., п. 3.1.-3.3. Додатку № 4 до кредитного договору за користування кредитними коштами ПрАТ «Креатив» зобовязаний сплачувати проценти 27 числа кожного календарного місяця. Ставка процентів складається з 9% річних маржі плюс процентна ставка LIBOR для трьохмісячних депозитів у доларах США, що оприлюднюється на сорінці REUTERS або іншому джерелі

Позичальник сплатив проценти за період з 27 квітня 2015 року по 26 травня 2015 року на загальну суму 115961 долар США 58 центів з простроченням, проценти за липень і серпень місяці 2015 року не сплачені взагалі.

Виконання зобовязань позичальника по своєчасному перерахунку коштів забезпечено пенею у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (п. 6.2. кредитного договору).

В забезпечення виконання умов вказаного вище кредитного договору між ПАТ «Піреус банк МКБ» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № WCLoan/05759/guar-2 від 27 жовтня 2011 року, з наступними змінами, внесеними додатковими договорами № 1 від 27 серпня 2012 року, № 2 від 14 серпня 2013 року, № 3 від 28 серпня 2014 року.

ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання перед ПАТ «Піреус банк МКБ» відповідати у солідарному порядку за виконання ПрАТ «Креатив» зобовязань, які виникають з кредитного договору.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 15629233 долари США 97 центів, яка складаються із суми неповернутого кредиту 15000000 доларів США, заборгованості по сплаті процентів 239897 доларів США 14 центів, пені за несвоєчасну сплату процентів 7145 доларів США 04 центи, пені за несвоєчасне повергнення суми кредиту 382191 долар США 78 центів.

Ленінський районний суд м. Кіровограда рішенням від 7 червня 2016 року позов ПАТ«Піреус банк МКБ» до ОСОБА_2 задовольнив частково: вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Піреус банк МКБ» 15000000 доларів США простроченого кредиту, 239897 доларів США 14 центів прострочених процентів а також 3654 грн. компенсації судового збору; в іншій частині позову відмовлено (т. 2 а. с. 124 129).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу (т. 2 а. с. 138 43) у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, рішення є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що на підставі положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припинилася в наслідок внесення сторонами кредитного договору без згоди поручителя змін до договору, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності. Зокрема, 18 серпня 2014 року і 28 серпня 2014 року ПАТ«Піреус банк МКБ» та ПрАТ «Креатив», без згоди поручителя, уклали Договір № 6 і договір № 7, відповідно, про внесення змін та доповнення до кредитного договору, яким банку надано право в односторонньому порядку збільшувати кредитний ліміт шляхом здійснення банком від імені позичальника сплати страхових платежів на суму не більше 150000 доларів США за договором страхування майна, яке виступає забезпеченням виконання кредитних зобовязань позичальника. Крім того, 28 серпня 2014 року сторони кредитного договору уклали Договір № 7 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, яким передбачено надання позичальнику пільгового періоду (відстрочки сплати кредиту), що потягло за собою збільшення періоду нарахування процентної ставки. Тим же договором банку надано право на свій розсуд здійснювати розподіл коштів, які надходять від позичальника на погашення заборгованості, тобто право самостійно вирішувати черговість погашення заборгованості, у тому числі такої, строк слати ще не настав, що може призвести до штучного створення ситуації порушення зобовязань з боку позичальника та нарахування санкцій за невиконання умов договору і відповідного збільшення відповідальності поручителя. Згоди на такі зміни умов кредитування він, як поручитель, не надавав, а про укладення Договору № 6 і № 7 не був обізнаний.

Оскільки звернення до суду поручителя з самостійними вимогами про припинення поруки не вимагається, суд самостійно зясувати це питання при вирішенні спору про відповідальність поручителя. Проте вказані ним в апеляційній скарзі обставини залишилися поза увагою суду, що мало наслідком ухвалення незаконного рішення.

Також відповідач послався на те, що суд позбавив його можливості самостійно представити свою позицію перед судом та надати докази на її підтвердження так, як суд відхилив його клопотання від 7 червня 2016 року про відкладення розгляду справи у звязку з терміновою госпіталізацією та припиненням ним повноважень всіх його представників.

Позивач скористався своїм правом подати письмові заперечення на апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 168 172), в яких викладено його незгоду з доводами відповідача, вважає скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що поручитель ознайомлений та погодився з умовами кредитного договору, які передбачають обовязок позичальника повернути кредит згідно графіка та сплатити обумовлені плату, в тому числі будь-якого збільшення процентів, комісії, штрафні санкції, відшкодування збитків та інші платежі передбачені договором. При цьому поручитель надав згоду на внесення будь-яких змін до кредитного договору, в тому числі що збільшують розмір відповідальності боржника. Така згода вважається наданою ним не залежно від того чи був він фактично ознайомлений із змінами умов кредитного договору. У звязку з укладенням Договору № 3 від 28 серпня 2014 року про внесення змін та доповнень до договору поруки № WCLoan/05759/guar-2 від 27 жовтня 2011 року поручитель надав свою згоду на збільшення кредитного ліміту до 15000000 доларів США та зміну умов і порядку визначення процентної ставки та інших платежів. а отже, на можливе подальше збільшення обсягу його відповідальності. Умови договору поруки передбачають можливість зміни умов кредитного договору без додаткової згоди на це поручителя. Крім того, позивач вважає, що доводи апеляційної скарги не наводилися відповідачем у суді першої інстанції, вимог щодо визнання поруки припиненню відповідач до суду не заявляв.

Представники АТ «Піреус банк МКБ» - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 надала до суду додаткові письмові пояснення (т. 2 а. с. 189 -192, 205 - 204) щодо обґрунтування суми простроченого кредиту і процентів, нарахованій пені по простроченим процентам та кредиту. Вони також наводить судження щодо обсягу відповідальності поручителя, відсутності підстав для визнання поруки припиненою. Зазначають, що суд першої інстанції з урахуванням зясованих обставин справи та досліджених доказів дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 особисто в судове засідання не зявився.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Вона надала пояснення про те, що ОСОБА_2, приймаючи на себе зобовязання поручителя за виконання ПрАТ «Креатив» зобовязань перед ПАТ «Піреус банк МКБ», які виникають з кредитного договору, надав згоду не на будь-які зміни кредитних зобовязань, а лише на пролонгацію кредитного договору, зміну розміру процентної ставки. Вважає, що внаслідок укладення договорів № 6 і № 7 про внесення змін і доповнень до кредитного договору збільшився розмір відповідальності як позичальника, так і поручителя. Проте таке збільшення відповідальності відбулося без згоди поручителя та не у звязку із пролонгацією договору чи зміною процентної ставки, а отже такі зміни зобовязання мають наслідком припинення поруки в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Представник позивача ОСОБА_4 заперечила проти доводів апеляційної скарги посилаючись на невірне тлумачення представником відповідача умов договору поруки зі змінами.

Представник третьої особи, ПрАТ «Креатив» - ОСОБА_7 у судовому засіданні визнала факт невиконання ПрАТ «Креатив» зобовязань перед позивачем по кредитному договору та законність вимог позивача. Проте правильність обрахування позивачем всіх су заборгованості підтвердити або спростувати не змогла.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив і матеріалами справи підтверджується, що 27 жовтня 2011 року між ПАТ «Піреус банк МКБ» та ПрАТ «Креатив» було укладено кредитний договір № WCLoan/05759, предметом якого є відкриття банком позичальник відновлювальної відкличної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 7000000 доларів США на строк з 27 жовтня 2011 року по 27 лютого 2013 року взамін на зобовязання позичальника використати кредит за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі повернути його та сплатити банку нараховані за користування кредитом проценти, належним чином виконувати інші зобовязання.

Згідно п.п. (і) п. 1.1. кредитного договору максимальний ліміт кредиту може бути збільшено банком та надано позичальнику без необхідності отримання окремої заявки чи погодження та укладення додаткових угоди про внесення змін і доповнень до цього договору в частині максимального ліміту кредиту, з чим позичальник погоджується та надає свою згоду, у випадку здійснення банком спати від імені та за рахунок позичальника чи його майнових поручителів страхових платежів з метою страхування майна, яке було передано банку в забезпечення виконання позичальником боргових зобовязань за цим договором, за умови невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань згідно п. 5.1.20. 5. 1. 21. цього договору. При цьому сума, на яку буде збільшено максимальний ліміт кредиту не повинна перевищувати 70000 доларів США, визначеній згідно з офіційним обмінним курсом/крос-курсом НБУ на ату збільшення ліміту.

Згідно п. 3.1. договору сторони дійшли згоди про встановлення плаваючої процентної ставки по кредиту, яка змінюється в порядку, встановленому п. 1.6. цього договору і розраховується, виходячи з процентної ставки LIBOR для трьохмісячних депозитів у доларах США + маржа банку у розмірі 9% річних, що визначена станом на дату укладення цього договору.

Умови зміни розміру маржі встановлені п. 3.4. договору.

Виконання позичальником своїх зобовязань перед банком забезпечено неустойкою (штрафом та пенею), згідно п. 6.2. кредитного договору.

27 жовтня 2011 року, з метою забезпечення виконання умов вказаного вище кредитного договору між ПАТ «Піреус банк МКБ» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № WCLoan/05759/guar-2 (т. 1 а. с. 52 - 54).

Згідно зі змістом п. 1.1., п. 2.1. цього договору поруки забезпеченими є вимоги банку за кредитним договором № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року, укладеним між банком та ПрАТ «Креатив», зокрема щодо повернення кредиту в сумі 7000000 доларів США відповідно до графіку, в тому числі у разі будь-якого збільшення суми кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інші платежі, передбачені кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки поручитель засвідчує, що він ознайомлений з умовами кредитного договору та повністю погоджується з ними. Підписання цього договору, поручитель надає згоду на внесення будь-яких змін в кредитний договір, в т. ч. змін, що збільшують розмір зобовязань боржника, а саме: щодо пролонгації кредитного договору, щодо змін розміру процентної ставки за кредитним договором тощо, в порядку та на умовах визначених кредитним договором та підтверджує, що така згода вважається наданою ним незалежно від того чи був він фактично ознайомлений із зміненими умовами кредитного договору.

Згідно з п. 4.1. договору поруки відповідальність поручителя і боржника перед банком є солідарною, але п. 3.1.1. передбачено, що банк має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя.

Поручитель відповідає за зобовязаннями, згідно з Кредитним Договором перед Банком в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо (п. 4.2 договору поруки).

В пункті 8.1.7. договору поруки сторони передбачили, що поручитель підписанням цього договору підтверджує, що всі зміни умов кредитного договору здійснені та/або будуть здійснені за його згодою й є обовязковими для нього, та є забезпеченими його порукою за цим договором, а у випадку невнесення сторонами змін до цього договору в частині зміни будь-яких умов кредитного договору, цей договір вважається таким, що змінений у відповідності до нових умов кредитного договору за взаємною згодою сторін.

28 жовтня 2011 року між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» кладено договір № 1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року (т. 1 а. с. 18), яким додаток № 4 до кредитного договору (Графік зміни плаваючої процентної ставки у звязку із зміною ставки LIBOR) викладено в новій редакції.

8 грудня 2011 року між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено договір № 2 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року (т. 1 а. с. 19), яким виклали п.п. 5.1.15, п.п. 5.4.7. розділу 5 у новій редакції, які стосуються забезпечення належного рівня застави та моніторинг вартості предметів застави.

19 січня 2012 року між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено договір № 3 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року (т. 1 а. с. 20 - 22), яким виклали п.п. 5.1.15, п.п. 5.2.3., п.п. 5.4.7. розділу 5 у новій редакції та доповнили п.п. 5.4.9. і п.п. 8.16. а також виклали додаток № 1 до кредитного договору в новій редакції, які стосуються забезпечення належного рівня застави та моніторинг вартості предметів застави.

Окремої згоди на зміну умов кредитного договору на підставі договорів № 1, № 2 і № 3 поручитель не давав.

27 серпня 2012 року між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено договір № 4 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року (т. 1 а. с. 23 - 26), яким виклали п. 1.1., п. 1.5., перший абзац п. 2.1., п. 3.5., п.п. 12 п. 4.1., п. 5.1.15, п. 5.1.30., 5.4.8 5.4. 10. а також виклали додаток № 1 до кредитного договору у новій редакції та доповнили договір п. 5.1.46., п 5.1.47., п. 5.2.4., п. 5.3.2., п.п. ff«» і «gg» п. 7.1. У звязку з внесенням вказаних змін, зокрема: розмір кредитного ліміту збільшено до 10000000 доларів США; визначено пільговий період, за виключенням суми кредиту. Наданого відповідно до п. 1.1. (і) цього договору, на строк 3 календарних місяці для кожного траншу, наданого в межах суми максимального ліміту кредиту; розширено цільове використання кредитних коштів позичальником; умови надання траншів та їх повернення; збільшено розмір страхових платежів за рахунок яких може збільшуватися кредитний ліміт до 100000 доларів США; збільшено розмір застав; передбачено збільшення маржі банку по процентах в разі невиконання позичальником певних умов договору, комісії за надання та управління кредитом.

Того ж дня між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено Договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору поруки № WCLoan/05759/guar-2 (т. 1 а. с. 52) яким сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. договору поруки в новій редакції згідно якої Боржник зобовязаний повернути Банку кредит в сумі 10000000 доларів США, в строк не пізніше 27 жовтня 2013 року, відповідно до графіку повернення кредиту, визначеному в кредитному договорі, та в порядку, відповідно до умов кредитного договору, в тому числі у разі будьякого збільшення суми кредиту, з платою за користування кредитом за ставкою ЗМ LIBOR + 9% річних у доларах США, в тому числі у разі будь якого збільшення процентів за користування кредитом, а також всі інші суми та інші платежів передбачені кредитним договором (комісій, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інші платежі, передбачені кредитним договором).

14 серпня 2013 року між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено договір № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року (т. 1 а. с. 27 - 30), яким виклали п. 1.1., п. 1.3., перший абзац п. 2.1., п. 5.1.5., п. 5.1.30., 5.1.47, 5.2.3., 5.4.7., 5.4.9., 5.2.4., а також виклали додаток № 1 до кредитного договору у новій редакції, та доповнили договір п. 3.1.1., п 8.7.1. У звязку з внесенням вказаних змін, зокрема: розмір кредитного ліміту збільшено до 15000000 доларів США; збільшено розмір страхових платежів за рахунок яких може збільшуватися кредитний ліміт до 150000 доларів США; змінено дату остаточного повернення кредиту не пізніше 27 жовтня 2014 року; передбачено максимальний розмір змінюваної процентної ставки, який не може перевищувати 20% річних.

Того ж дня між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено Договір № 2 про внесення змін та доповнень до договору поруки № WCLoan/05759/guar-2 (т. 1 а. с. 51) яким сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. договору поруки в новій редакції згідно якої боржник зобовязаний повернути банку кредит в сумі 15000000 млн. дол. США, в строк не пізніше 27 жовтня 2014 року, відповідно до графіку повернення кредиту, визначеному в кредитному договорі, та в порядку, відповідно до умов кредитного договору, в тому числі у разі будь якого збільшення суми Кредиту, з платою за користування кредитом за ставкою ЗМ LIBOR + 9% річних у доларах США, в тому числі у разі будь якого збільшення процентів за користування кредитом, а також всі інші суми та інші платежів передбачені кредитним договором (сплати процентів, комісій, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інші платежі, передбачені кредитним договором). Крім того договір доповнено п. 7.3., п. 7.4. щодо стосовно використання персональних даних та інформації.

18 серпня 2013 року між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено договір № 6 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року (т. 1 а. с. 31), яким виклали п. 1.1. у новій редакції. У звязку з внесенням вказаних змін, зокрема, визначені періоди доступності кредитного ліміту в певному розмірі в межах загального розміру кредитного ліміту - 15000000 доларів США.

28 серпня 2014 року між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено договір № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року (т. 1 а. с. 32 - 35), яким виклали п. 1.1., п. 1.3., абзац 1 і 2 п. 2.1., п. 5.1.20., п. 5.1.30., п. 5.1.15, п. 5.1.16, п. 5.1.46., п. 5.1.47., п. 5.2.3., п. 5.4.7., п. 5.48, а також виклали додатки № 1, № 6, № 7 до кредитного договору у новій редакції, та доповнили П. 7.1. договору п.п. «hh», «іі». У звязку з внесенням вказаних змін, зокрема: змінено дату остаточного повернення кредиту не пізніше 27 серпня 2015 року; визначено, що позичальнику надається пільговий період (відстрочка сплати основного боргу тіла кредиту), що встановлюється згідно графіку зміни доступного ліміту кредиту, що визначений у додатку № 6 до цього договору; позичальником уповноважено банк на здійснення розподілу отриманих сум в рахунок виконання позичальником боргових зобовязань на погашення належних до сплати сум за кредитом враховуючи, на розсуд банку, графік погашення відповідного траншу чи кредиту, кінцеву дату погашення, а також у випадку, якщо позичальником не вказано на погашення якого саме траншу перераховано грошові кошти.

Того ж дня між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено Договір № 3 про внесення змін та доповнень до договору поруки № WCLoan/05759/guar-2 (т. 1 а. с. 50) яким сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. договору поруки в новій редакції згідно якої боржник зобовязаний повернути банку кредит в сумі 15000000 доларів США, в строк до 28 серпня 2015 року, та в порядку, відповідно до умов кредитного договору, в тому числі у разі будь якого збільшення суми Кредиту, з платою за користування кредитом за ставкою ЗМ LIBOR + 9% річних у доларах США, в тому числі у разі будь якого збільшення процентів за користування кредитом, а також всі інші суми та інші платежів передбачені кредитним договором (сплати процентів, комісій, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інші платежі, передбачені кредитним договором). Крім того сторони домовилися про те, що розмір процентної ставки не може бути більшим ніж 20 % річних.

Суд першої інстанції також встановив, що ПрАТ «Креатив» допустив порушення своїх зобовязань перед ПАТ «Піреус банк МКБ» за кредитним договором № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року а їх розмір становить 15239987 доларів, 97 центів США, а саме: основна сума кретину - 15000000 доларів США, проценти 239897 доларів 14 центів США.

Правильність встановлення районним судом вказаних обставин не оспорюється.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «Креатив» не виконав у повному обсязі зобовязання перед ПАТ «Піреліус банк МКБ» за кредитним договором і оскільки в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука не припинилася. Позивач має право вимагати від поручителя виконання зобовязання в повному обсязі.

Відмовляючи у стягненні пені, суд виходив з того, що позивач невірно здійснив обрахунок неустойки та не довів її розмір.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення неустойки фактично не оспорюється так, як відповідних доводів апеляційна скарга відповідача не містить. У звязку з цим колегія не переглядає рішення в не оскаржуваній частині.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Частиною 1 статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. 1, ч. 2 ст. 553 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України).

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобовязання про дострокове повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо.

Особи, які беруть участь у справі а також суд першої інстанції не вважали, що внаслідок укладення між ПАТ «Піреус банк МКБ» і ПрАТ «Креатив» укладено договорів № 1, № 2, № 3, № 4 і № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № WCLoan/05759 від 27 жовтня 2011 року порука припинилася.

Так договори № 1, № 2 та № 3 не передбачають таких змін умов кредитного договору, які б мали наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Зміни, внесені до кредитного договору договорами № 4 від 27 серпня 2012 року та № 5 від 14 серпня 2012 року, погоджені поручителем ОСОБА_2 шляхом укладення між банком і поручителем договорів № 1 від 27 серпня 2012 року і № 2 від 14 серпня 2013 року про внесення змін та доповнень до договору поруки від 27 жовтня 2011 року № WCLoan/05759/guar-2, якими приведено у відповідність до кредитного договору зміст забезпечуваного зобовязання.

У апеляційній скарзі відповідач стверджує, що внаслідок укладення 18 серпня 2014 року та 28 серпня 2014 року між ПАТ«Піреус банк МКБ» та ПрАТ «Креатив», без його згоди, договорів № 6 і № 7 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, а саме до п. п. (і) п. 1.1., банку було надано право в односторонньому порядку збільшувати кредитний ліміт шляхом здійснення від імені позичальника сплати страхових платежів на суму не більше 150000 доларів США за договором страхування майна, яке виступає забезпеченням виконання кредитних зобовязань позичальника.

Проте аналогічного змісту умова містилася у п. 1 договору № 5 від 14 серпня 2013 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 27 жовтня 2011 року № WCLoan/05759. Тобто умови кредитного договору в цій частині були змінені ще 14 серпня 2013 року.

Тоді відповідні зміни були узгоджені з поручителем шляхом укладення між банком і поручителем договору № 2 від 14 серпня 2013 року про внесення змін до договору поруки за умовами якої поручитель погодився не тільки на збільшення максимального ліміту кредитної лінії до 15000000 доларів США і збільшення строку кредитування до 27 жовтня 2014 року, а й на будь-яке збільшення суми кредиту та процентів за користування ним, а отже і збільшення кредитного ліміт в результаті здійснення банком за рахунок боржника сплати страхових платежів.

У звязку з цим колегія суддів дійшла висновку, що змін до п. п. (і) п. 1.1. в частині можливого збільшення кредитного ліміту у звязку із сплатою банком страхових платежів були узгоджені з поручителем.

Безпідставними вважає колегія суддів твердження відповідача про припинення поруки внасідок внесення, без його згоди, змін та доповнень до кредитного договору пунктом 1 договору № 7 від 28 серпня 2014 року, яким передбачено для боржника пільговий період (відстрочка сплати основного боргу тіла кредиту), що встановлюється згідно графіку зміни доступного ліміту кредиту, що визначений у додатку № 6 до цього договору.

Пільговий період (відстрочка сплати тіла кредиту) був передбачений первісним текстом кредитного договору (п.1.1.), але строком на три календарних місяці для кожного траншу в межах суми максимального ліміту кредиту, за виключенням суми, наданої відповідно до п. 1.1. (і).

Аналогічну умову містили договори № 4, № 5 і № 6 про внесення змін та доповнень до кредитного договору.

Договором № 7 про внесення змін та доповнень передбачено пільговий період на строк, встановлений графіком зміни доступного ліміту кредиту (Додаток № 6, який також передбачений цим договором).

З графіку зміни доступного ліміту кредиту вбачається, що пільговий період по сплаті 7500000 доларів США встановлено до 27 липня 2015 року. а стосовно решти 7500000 доларів США до 27 серпня 2015 року, тобто в межах загального строку кредитування.

При цьому максимальний ліміт відновлювальної кредитної лінії в період з 28 серпня 2014 року (дати укладення договору № 7) по 27 серпня 2015 року мав становити 15000000 доларів США.

Відновлювальна (відклична) кредитна лінія надає можливість позичальнику упродовж дії договору неодноразово отримувати та погашати суму кредиту в межах установленого ліміту.

Отже незалежно від тривалості пільгового періоду позичальник міг неодноразово повертати і отримувати кредит або, після внесення змін до кредитного договору, постійно користуватися ним без зміни у звязку з цим періоду нарахування процентів. За умовами кредитного договору, як первісного, так і зміненого, тривалість нарахування процентів залежить лише від фактичного строку користування кредитом.

Таким чином твердження апеляційної скарги про наявність підстав для припинення поруки у звязку із зміною тривалості пільгового періоду без згоди поручителя є безпідставним.

Щодо збільшення загального строку кредитування до 27 серпня 2015 року, то поручитель надав на це згоду уклавши договір № 3 від 28 серпня 2014 року про внесення змін та доповнень до договору поруки.

Стосовно внесення договором № 7 від 28 серпня 2014 року змін до кредитного договору, а саме пункту 2.1., яким позичальником уповноважено банк на здійснення розподілу отриманих сум в рахунок виконання позичальником боргових зобовязань на погашення належних до сплати сум за кредитом враховуючи, на розсуд банку, графік погашення відповідного траншу чи кредиту, кінцеву дату погашення, а також у випадку, якщо позичальником не вказано на погашення якого саме траншу перераховано грошові кошти.

Колегія суддів відзначає, що право банку здійснювати розподіл отриманих від сум в рахунок виконання позичальником боргових зобовязань з урахуванням графіку погашення відповідного траншу чи кредиту, кінцевої дати погашення, а також у випадку, якщо позичальником не вказано на погашення якого саме траншу перераховано грошові кошти (абзац 3 п. 2.1. кредитного договору).

Аналіз змісту абзацу 3 п. 2.1. кредитного договору, в редакції договору № 7 від 28 серпня 2014 року, не дає підстав для висновку про необмежене нічим право банку свавільно здійснювати розподіл отримуваних від позичальника сум, в тому числі на погашення платежів, строк сплати яких не настав або настане пізніше, про що вказував відповідач.

Нова редакція цього пункту, як і попередня, обмежує волю банку у здійсненні розподілу коштів графіком погашення траншів чи кредиту, кінцевою датою погашення, а також у випадку, якщо позичальником не вказано на погашення якого саме траншу перераховано грошові кошти.

Отже факт збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни редакції абзац 3 п. 2.1. кредитного договору є недоведеним.

Крім того, колегія суддів вважає, що поручитель дав згоду на внесення змін до кредитного договору, на які посилається відповідач, про що свідчить зміст п. 1.1. - згода на будь-яке у майбутньому збільшення кредиту та процентів, п. 1.2. - згода на внесення будь-яких змін в кредитний договір, в тому числі, що змінюють розмір зобовязань боржника 9вживання «у тому числі», «тощо» вказує на невичерпний перелік умов, на зміну яких надається згода, що дає підстави вважати, що змінними є і інші умови), п. 8.1.7. - договору поруки - згода на внесення у майбутньому всіх змін до кредитного договору та визнання їх обовязковості для поручителя та автоматичну зміну умов поруки відповідно до змінених умов кредитного договору.

За вказаних вище обставин доводи апеляційної скарги щодо припинення поруки внаслідок зміни зобовязання без згоди поручителя із збільшенням обсягу його відповідальності є безпідставними.

Отже встановивши факт невиконання боржником зобовязань, забезпечених порукою, і те, що порука не припинилася, суд першої інстанції обґрунтовано поклав цивільно-правову відповідальність на поручителя.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права відповідача на особисту участь у розгляді справи та захист від предявлених до нього вимог, то колегія суддів відзначає, що це не вплинуло на правильність вирішення спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка являється частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумний строк розгляду справи судом є гарантією права особи на суд.

При цьому розумний строк розгляду справи - необхідний проміжок часу для розгляду справи і реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Станом на 7 червня 2016 року (дату ухвалення судом рішення) провадження по справі тривало девять місяців і три дні. За цей час відбулося кілька судових засідань, відповідач приймав участь у справі через своїх повноважених представників, неодноразово клопотав про відкладення розгляду справи (т. 1 а. с. 82, 225, 236, т. 2 а. с. 20), зупинення провадження у справі (т. 1 а. с. 159 160), надав суду заперечення проти позову (т. 1 а. с. 246 247) та обґрунтував свою позицію.

Отже він мав достатньо час і можливостей особисто надати пояснення суду та представити необхідні докази.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: