№ 336/1305/16-ц
№ 2/336/1234/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 травня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Жупанової І.Б., при секретарі Когут С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про припинення обов'язку утримання повнолітньої працездатної дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому пояснив, що за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2013 року він щомісячно сплачує на користь ОСОБА_2 щомісячно 1/6 частину всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 20.05.2013 року і до закінчення його навчання і не довше досягнення ним 23 річного віку. Утримання аліментів здійснюється із його заробітної плати за місцем роботи позивача - Комунальне ремонтно-будівельне підприємство «Зеленбуд».

У липні 2015 року ОСОБА_3 закінчив навчання у Запорізькому авіаційному коледжі. Оскільки восени він продовжив навчання на денній формі у ЗДІА (металургійний факультет, спеціальність «машинобудування», в зв'язку з чим утримання аліментів було продовжено.

Починаючи з 20.07.2015 року ОСОБА_3 працевлаштувався слюсарем-ремонтником на КП «Водоканал». За таких обставин, позивач у позові вказує на відсутність у його сина потреби в отриманні матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, оскільки це навчання не є його основним заняттям.

Крім того, позивач зазначає, що на його утриманні на даний час знаходиться малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, а також матір, інвалід 2 групи.

Позивач в позові зазначає, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, до того ж ОСОБА_3 має власний заробіток.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи були повідомлена судом належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, в якому вони особисто розписалися за отримання завчасно судової повістки 29.04.2016 року. проти позову заперечень не надали.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши позов та докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2013 у справі №336/4005/13-ц присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно 1/6 частину всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 20.05.2013 до закінчення його навчання і не довше досягнення сином 23-річного віку.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, на підставі якого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрито відповідне виконавче провадження та за місцем роботи позивача -Комунальне ремонтно-будівельне підприємство „Зеленбуд", здійснювалось утримання аліментів із його заробітної плати.

У липні 2015 року ОСОБА_3 закінчив навчання у Запорізькому авіаційному коледжі, в зв'язку з навчанням в якому з позивача стягувалися аліменти на час навчання повнолітнього сина, отримавши професійну освіту, що випливає з рішення суду від 19.07.2013 р.

Згідно інформації від 24.02.2016 року за № 01-28/329, наданої деканом металургійного факультету Запорізької державної інженерної академії ОСОБА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається на третьому курсі денного відділення металургійного факультету за напрямом «машинобудування» за державним замовленням з 01.09.2015 року по теперішній час, виходячи з чого судом встановлено, що ОСОБА_3, отримавши професійну освіту, виявив бажання здобути більш високий її рівень шляхом денної форми навчання, одночасно поєднуючи навчання з роботою, з 20.07.2015 року ОСОБА_3 працює слюсарем-ремонтником 4 розряду на Комунальному підприємстві «Водоканал», що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 08.02.2016 року № 1364.

Згідно довідки про доходи, виданої Комунальним ремонтно-будівельним підприємством «Зеленбуд» (вих.. № 140 від 23.02.2016 року), ОСОБА_1 працює електрогазозварником на вказаному підприємстві та за період з серпня 2015 року по січень 2016 року загальна сума доходу без урахування аліментів становить 22992 гривні 14 копійок, сплачено аліментів за вказаний період на загальну суму 2183 гривні 10 копійок.

На утриманні перебувають малолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина - ОСОБА_6, та мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, інвалід ІІ групи.

Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено підстави, на яких виникає обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, а саме коли дочка, син потребують матеріальної допомоги, і якщо батьки можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Ст. 199 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, в якій визначено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

П. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006) визначено, що обов'язок батьків утримувати дитину, яка продовжує навчання після досягнення 18 років, виникає при одночасній наявності наступних фактів

1) вік дитини повинен перевищувати 18 років, але бути менше 23 років;

2) дитина повинна продовжувати вчитися;

3) дитина повинна потребувати матеріальної допомоги саме у зв'язку з його навчанням на стаціонарі (навчання дитини повинне бути його основним заняттям);

4) наявність у батьків матеріальних можливостей надати таку допомогу (тобто батьки повинні бути працездатними і мати дохід, який би дозволив утримувати себе і свого повнолітню дитину).

Наявність у ОСОБА_3 вже отриманого рівня професійної освіти, роботи вказує не лише на його можливість самостійно отримувати заробіток (його працездатність), а і на відсутність у нього потреби в отриманні матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, оскільки це навчання не є його основним заняттям, а бажання здобуття більш високого рівня освіти має базуватися на особистих фінансовими можливостях її отримання.

Також важливе значення має наявність таких обставин матеріального становища позивача, які не дозволяють йому надавати допомогу сину, а саме: невеликий розмір заробітної плати; наявність на утриманні позивача малолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, дружини а також матері, інваліда 2 групи.

Виходячи зх наведеного, суд вважає, що доводи позивача про відсутність у відповідача потреби в його матеріальній допомозі, а також про відсутність у нього можливості таку допомогу надавати, є доведеними суду належними і допустимими доказами, які не спростовані відповідачами, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 59-61, 208, 209, 212-215, 224, 226, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, ст.ст. 181 ч.3, 182, 191 ч.1, 199, 200 СК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити обов'язок ОСОБА_1 щодо утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у вигляді щомісячної сплати на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку у період до закінчення навчання ОСОБА_3 і не довше досягнення ним 23-річного віку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: