Єдиний унікальний номер 340/358/16-ц Номер провадження № 2/340/207/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Данилюк М.П.,

з участю: секретаря Фурманюк В.М.,

позивачки ОСОБА_1І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 освіти Верховинської районної державної адміністрації про виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в Верховинський районний суд Івано-Франківської області із позовом про виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу до ОСОБА_2 освіти Верховинської РДА.

Вимоги мотивовано тим, що наказом відділу освіти Верховинської РДА №198-К від 31 серпня 2009 року її було прийнято на роботу вчителем географії Ільцівської ОСОБА_3 ступенів з неповним тижневим навантаженням з 01.09.2009 року. Наказом №325-К від 29.09.2010 року її було призначено на посаду директора даної школи з 04.10.2010 року по 03.10.2015 року на умовах викладених у контракті. Наказом №657 від 25.12.2013 року її було призначено на посаду директора даної школи з 25.12.2013 року. Наказ №325-К від 29.09.2010 року визнано таким, що втратив чинність. Наказом №57-К від 25.02.2014 року її було незаконно звільнено з посади вчителя та директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів.

01.07.2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ виніс Ухвалу про задоволення її позовних вимог, залишивши в силі рішення Косівського районного суду, де було постановлено поновити її на попередній роботі директора та вчителя Ільцівської ОСОБА_3 ступенів.

Дані рішення вищезазначених судів ОСОБА_2 освіти Верховинської РДА не виконувалися. Головним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, Пищ Маряною Степанівною, була винесена постанова про накладення штрафу на ОСОБА_2 освіти Верховинської РДА у сумі 680 гривень за невиконання без поважних причин рішення суду у повному обсязі, про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора та вчителя географії Ільцівської ЗОШ І-ПІ ступенів.

Наказом ОСОБА_2 освіти Верховинської РДА № 449-К від 05.10.2015 року її було звільнено повторно із посади директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів, на якій на той момент, вона не працювала, а тому змушена була знову звернутися до Верховинського районного суду про відміну даного наказу про звільнення її з роботи директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів та про поновлення на роботі директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів з 05.10.2015 року.

Судами І та II інстанцій її позов був задоволений, а наказ ОСОБА_2 освіти Верховинської РДА № 449-К від 05.10.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1І.» був визнаний недійсним та поновлено її на роботі на посаді директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів з 06.10.2015 року.

Виконавцем відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області видано Постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2016 року ВП № 5142208, згідно виконавчого листа №340/47/16-ц від 02.06.2016 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Ільцівської ЗОШ І-ІП ступенів з 06.10.2016 року. Однак відповідач до цього часу не поновив її на роботі, а тому вимушений прогул продовжується. Нею була написана заява до начальника ОСОБА_2 освіти Верховинської РДА ОСОБА_4 про те, скільки б становила її заробітна плата за час вимушеного прогулу на посаді директора та вчителя Ільцівської ЗОШ I- III ступенів з 05.10.2015 року по 30.06.2016 року.

Їй надійшла відповідь від начальника ОСОБА_2 освіти ОСОБА_4, де було зазначено, що сума нарахованої заробітної плати за посадою директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів за період з 05.10.2015 року по 30.06.2016 року становить 39565.40 грн. Якщо зняти податок, то сума повинна б становити 32443.63 грн. на руки з 05.10. 2015 року по 30.06.2016 року за час вимушеного прогулу на посаді директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, а саме просить стягнути з відповідача на її користь 39565,40 грн., тобто суму нарахованої заробітної плати за посадою директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів за період з 05.10.2015 року по 30.06.2016 року згідно довідки ОСОБА_2 освіти.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.28,31,34), про причини неявки суд не повідомив, а тому суд прийшов до висновку, що позов слід розглядати без участі представника відповідача відповідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України на підставі наявних доказів в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та поновлено її на попередній роботі на посаді директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів та на посаді вчителя географії з 25.02.2014 року (а.с.20-23).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 та залишено в силі рішення Косівського районного суду від 14.11.2014 року (а.с. 17-19).

На виконання рішення суду від 14.11.2014 року Косівським районним судом видано виконавчий лист №347/1531/14-ц від 03.08.2015 року. 07.08.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження до негайного виконання. Постановою про накладення штрафу від 21.08.2015 року по виконавчому провадженні №48373533 головним державним виконавцем Пищ Маряною Степанівною відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції в Івано-Франківській області, за невиконання без поважних причин рішення суду в повному обсязі накладено на боржника ОСОБА_2 Освіти, сімї молоді та спорту Верховинської РДА штраф у розмірі 680,00 грн. (а.с.7).

Наказом ОСОБА_2 освіти Верховинської РДА № 449-К від 05.10.2015 року ОСОБА_1 було звільнено повторно із посади директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів, у звязку з чим, вона повторно звернулася до Верховинського районного суду про відміну даного наказу про звільнення її з роботи директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів та про поновлення на роботі директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів з 05.10.2015 року.

Рішенням Верховинського районного суду від 17.03.2016 року та Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.05.2016 року позов ОСОБА_1 був задоволений, а наказ ОСОБА_2 освіти Верховинської РДА № 449-К від 05.10.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1І.» був визнаний недійсним та поновлено її на роботі на посаді директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів з 06.10.2015 року (а.с.9).

Виконавцем відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області видано Постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2016 року № 5142208, згідно виконавчого листа №340/47/16-ц від 02.06.2016 року виданого Верховинським районним судом про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Ільцівської ЗОШ І-ІП ступенів з 06.10.2015 року.

Як зазначено позивачкою в позовній заяві та стверджено в судовому засіданні, відповідач на час розгляду справи в суді не поновив її на роботі, а тому вимушений прогул продовжується.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст. 235 КЗпП України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові ВС України від 21.01.2015року у справі №6-203цс14 - відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина п'ята статті 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень за змістом статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися, а затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання такого наказу без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 14 ЦПК України).

У випадку невиконання цього обов'язку добровільно, рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначають Закон України "Про виконавче провадження", а також прийнята на виконання цього Закону Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Відповідно до зазначених нормативно-правових актів примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу та здійснюється останньою на підставі виконавчого документа.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, на думку суду є достовірно встановленими обставини про те, що після постановлення Верховинським районним судом Івано-Франківської області 17.03.2016 року рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі відповідачем, відділом освіти Верховинської РДА, якого у виконавчому листі, виданому 02.06.2016 року Верховинським районним судом визначено в якості боржника без поважних причин не було видано наказ про поновлення позивача на роботі на посаді директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів з 06.10.2015 року, а тому є підстави вважати, що має місце факт затримки з вини відповідача виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі, у розумінні ст. 236 КЗпП України, яка зумовлює відповідальність, передбачену цією нормою.

Позивачка з уточненням позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 39565,40 грн. за період з 05.10.2015 року по 30.06.2016 року.

Відповідно до довідки, яка міститься в матеріалах справи, виданої відділом освіти Верховинської РДА за вих. №8/01-25/01 від 02.07.2016 року, сума нарахованої заробітної плати за посадою директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів за період з 05.10.2015 року по 30.06.2016 року становить 39565,40 грн.(а.с. 6).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає до розрахунку у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Таким чином, уточнені позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відділу освіти Верховинської РДА на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу на посаді директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів за період з 05.10.2015 року по 30.06.2016 року в сумі 39565,40 грн.

На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн, оскільки при подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43,124 Конституції України, ст.ст. 235,236 КЗпП України, Законом України "Про виконавче провадження", правовими позиціями Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-435цс/15, постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", ст.ст. 3, 4, 10, 11, 14, 15, 57-61, 79, 88, 209, 213-218, 360-7 ЦПК України, суд -,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 освіти Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу на посаді директора Ільцівської ОСОБА_3 ступенів за період з 05.10.2015 року по 30.06.2016 року в сумі 39565,40 грн.(тридцять девять тисяч пятсот шістдесят пять грн. 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 освіти Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. ( пятсот пятдесят одну грн. 20 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : М.П.Данилюк