_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5339/16-ц
Провадження № 2/520/3227/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

12.05.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 14.07.2006 року та зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 286. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, однак шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, а тому примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлені вимоги підтримують, та просять справу розглядати за їх відсутності. У заяві представник вказує, що після надання судом сторонам строку на примирення, подружжя все ж не примирилося, оскільки відповідач зраджує позивачу з іншим чоловіком, у зв'язку із чим, позивач просить шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник до судового засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. У судовому засіданні 19.07.2016 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову, так як вважав, що відсутні підстави для розірвання шлюбу. При цьому, представник вказував, що у сторін від шлюбу народилося двоє синів, у зв'язку із чим просив надати сторонам строк для примирення у три місяці.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 14.07.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /до шлюбу Салоїд/, уклали шлюб, який зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 286, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 027281 /а.с. 14/.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що слідує із відповідних свідоцтв про народження, батьками в яких вказані сторони по справі /а.с. 25-26/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 04 квітня 2016 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання синів, їхнього утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

В ході розгляду справи на виконання положень п. 10 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, судом за клопотанням відповідача надавався сторонам строк на примирення у максимальному розмірі 6 місяців.

За таких обставин, з урахуванням того факту, що матеріали справи містять заяву представника позивача про підтримання позовних вимог, а відповідач, повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явився, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 /до шлюбу Салоїд/ ОСОБА_7, зареєстрований 14.07.2006 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 286, які від шлюбу мають двох неповнолітніх синів, розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 /до шлюбу Салоїд/ ОСОБА_7, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «Волінецький».

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «Волінецька».

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.