Головуючий суду 1 інстанції - Бондаренко Л.І.
Доповідач - Лозко Ю.П.
Справа № 2-25/12
Провадження № 22ц/782/271/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» липня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Назарової М.В., Украінцевої Л.Д.

за участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 06 лютого 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИЛА:

25 січня 2012 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 15 серпня 2010 року між ним та його дідусем ОСОБА_5 було укладено договір купівлі - продажу автомобіля ВАЗ -21011 д. н. НОМЕР_1, 1978 року випуску та причепу марки ПГА д. н. НОМЕР_2, 2003 року випуску, про що свідчить розписка та договір купівлі - продажу складений у вільній письмовій формі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, тому вказаний договір нотаріально не був посвідчений у встановленому законом порядку.

Позивач вважає, що після смерті його дідуся ОСОБА_5 на підставі ст. 1268 ЦК України, фактично спадок прийняла дружина померлого відповідачка ОСОБА_4. Посилаючись на те, що оскільки при житті ОСОБА_5 вказаний договір нотаріально посвідчено не було, позивач вважає, що право власності на спірне майно набуто ним правомірно та посилаючись на вимоги ст. 328, ч.2 ст.220 ЦК України, просив суд визнати договір купівлі - продажу, за яким ОСОБА_3 придбав, а ОСОБА_5 продав автомобіль марки ВАЗ -21011 д. н. НОМЕР_1, 1978 року випуску та причепу марки ПГА д. н. НОМЕР_2, 2003 року випуску. Визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ -21011 д. н. НОМЕР_1, 1978 року випуску та причепу марки ПГА д. н. НОМЕР_2, 2003 року випуску.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 06 лютого 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі - продажу за яким ОСОБА_3 придбав, а ОСОБА_5 продав автомобіль марки ВАЗ -21011 д. н. НОМЕР_1, 1978 року випуску та причепу марки ПГА д. н. НОМЕР_2, 2003 року випуску. Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль ВАЗ -21011 д. н. НОМЕР_1, 1978 року випуску та причепу марки ПГА д. н. НОМЕР_2, 2003 року випуску.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 15 грудня 2015 року ОСОБА_2, як особа яка не брала участі у справі на підставі ст. 292 ЦПК України, звернувся до суду апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зазначивши, що оскаржуваним рішенням порушені його права.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_3 та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що судом вказані вимоги закону у повному обсязі не дотримано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з вимог ст. ст. 328, ч. 220 ЦК України та дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Таких висновків суд дійшов помилково.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 є онуком ОСОБА_5. Згідно копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та НОМЕР_4 власником спірного рухомого майна, а саме, автомобіля марки ВАЗ -21011 д. н. НОМЕР_1, 1978 року випуску та причепу марки ПГА д. н. НОМЕР_2, 2003 року випуску є ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Апелянт ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_5 (а.с. 62) тобто спадкоємцем першої черги за законом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, не встановив коло усіх можливих спадкоємців після смерті ОСОБА_5 та не притягнув їх до участі у справі, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, що потягло неправильне вирішення спору, та ухвалення незаконного рішення по справі про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

У відповідності зі ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін;

2) скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду;

Як встановлено ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 06 лютого 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення але може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: