У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявами відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області про заміну сторони виконавчого провадження, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 листопада 2015 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 25 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

9 жовтня 2015 року відділ державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області звернувся до суду першої інстанції із поданнями про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчими листами, виданими Тячівським районним судом Закарпатської області відповідно до рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 лютого 2014 року.

Подання обґрунтовано тим, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 10 лютого 2014 року було зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні дорогою, яка веде до будинку АДРЕСА_1, шляхом демонтування споруджених ним воріт на цій дорозі, заборони паркувати автомобіль на цій дорозі та не загромаджувати її сторонніми предметами, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6 066 грн 80 коп. На підставі цього рішення апеляційного суду судом першої інстанції було видано виконавчі листи, а відділом державної виконавчої служби - відкрито виконавчі провадження № 42533820 та № 42533908. 11 березня 2014 року померла ОСОБА_2, на час її смерті рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 лютого 2014 року не виконано. Спадщину після смерті ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку та земельної ділянки прийняв ОСОБА_3, що є підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалами Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 листопада 2015 року, залишеними без змін ухвалами апеляційного суду Закарпатської області від 25 січня 2016 року, подання державного виконавця задоволено.

У касаційних скаргах ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення у справі, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та постановити нові ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування ухвал судів першої інстанції та ухвал апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до п. 5 ст. 8 Закону у разі вибуття однієї зі сторін, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно із ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що прийнявши спадщину за заповітом після смерті стягувача ОСОБА_2, ОСОБА_3 прийняв і решту спадщини за законом, оскільки є її сином, що є підставою для заміни сторони у виконавчих провадженнях із ОСОБА_2 на ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_3 прийняв спадщину лише у вигляді майна, вказаного в заповіті, не є підставою для скасування оскаржуваних ухвал судів першої та апеляційної інстанції, оскільки такі доводи не спростовують висновків судів про прийняття ним спадщини за законом, як сином померлого стягувача ОСОБА_2

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційні скарги ОСОБА_1 відхилити.

Ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 листопада 2015 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова