ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року. Справа № 174/351/16-ц

6/174/16/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за поданням головного державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_1, погоджене з начальником цього ж відділу ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за кордон, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_3, стягувач ПАТ КБ "Приватбанк",

У С Т А Н О В И В:

Згідно подання, що надійшло до суду 23.06.2016 року, зазначено, щона виконанні у відділі ДВС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню наказу № 904/5467/15 від 21.08.2015 року, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з Вільногірської міської організації Дніпропетровського обласного об'єднання ветеранів Афганістану на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 40 352,50 грн.

Державним виконавцем, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.11.2015 року, яку було направлено 12.11.2015 року на адресу боржника та стягувача рекомендованим листом з повідомленням.

17.11.2015 року державним виконавцем були направлені запити до установ, що реєструють майно, а саме: 17.11.2015 року - до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках, які зареєстровані за боржником.

12.2015 року отримано відповіді від Державної податкової служби України про наявність зареєстрованих рахунків за боржником.

22.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до Інформаційної довідки прав власності на нерухоме майно, за боржником жодного нерухомого майна не зареєстровано. 26.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено того ж дня до відповідних банків для належного виконання.

Разом з тим, 26.01.2016 року державним виконавцем винесено розпорядження для примусового списання грошових коштів з рахунків, зареєстрованих за боржником.

02.03.2016 та 03.03.2016 року до відділу надійшли відповіді від установ банків про відсутність грошових коштів на розрахункових рахунках зареєстрованих за боржником.

14.04.2016 року державним виконавцем з реєстру прав власності на нерухоме майно повторно отримано інформаційну довідку про відсутність зареєстрованого за боржником нерухомого майна.

В травні 2016 року держаним виконавцем отримано виписку з реєстру про отримання інформації про юридичні особи, де зазначено, що керівником юридичної особи-боржника являється ОСОБА_3.

Станом на момент подачі подання боржником вимоги виконавчого документа в строк для самостійного виконання та після нього, не виконані.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18. ч. 3 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» встановлено, що громадянинові України може буди тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 377- 1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів, вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, державний виконавець прохає:

1. Тимчасово обмежити в праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_3, податковий номер: НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Вільногірськ вул. АДРЕСА_1, без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України, до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням Господарського суду у Дніпропетровській області, про стягнення з Вільногірської міської організації Дніпропетровського обласного об'єднання ветеранів Афганістану на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 40 352,50 грн.

2. Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

В судове засідання головний державний виконавець не зявилася, керівник відділу ДВС надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний: - утримуватися від вчинення дій які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; - надавати у строк, встановлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; - своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; - письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18. ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» встановлено, що громадянинові України може буди тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів, вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Згідно п.8 ч.1 ст. 19 Закону України «Про прикордонну службу України», встановлено, що на Державну прикордонну службу, відповідно до визначених законом завдань, покладається, зокрема, запобігання та недопущення вїзду в Україну та виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну, або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, в тому числі згідно з дорученням прикордонних органів. Органи Державної прикордонної служби також мають право зясовувати підстави вїзду в Україну або виїзду з України, не пропускаючи через державний кордон України осіб, в тому числі тих, яким за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України (п.4 ч.1 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України»).

Дослідивши подання та долучені до нього копії виконавчих документів, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання, за його необґрунтованістю.

Державний виконавець посилається на відсутність коштів на рахунках боржника-юридичної особи і надає стосовно цього факту відповідні докази, проте не з'ясував джерело коштів, які можуть надходити на рахунки боржника. В поданні відсутні дані, що посадова особа, керівник юридичної особи-боржника, ОСОБА_3, здійснює будь-які заходи, які можливо оцінити як такі, що направлені на умисне ухилення юридичної особи-боржника від виконання судового рішення, відсутні дані про те, чи були роз'яснені керівнику боржника його права та обов'язки, передбачені ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в цілому державним виконавцем не обґрунтовано факт, саме, умисного ухилення керівника юридичної особи-боржника від виконання обов'язку, покладеного на нього судом.

Керуючись ст.ст. 207-210, 222,223,292-294 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про державну прикордонну службу України», Постановами Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03. 1995 року «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» (п.п. 22-25) та № 57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянина України (п.8), суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.