Справа № 645/3989/16-ц
Провадження № 2/645/2302/16
16 грудня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Горпинич О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Денісенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИСЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Товариство з обмеженою відповідальністю «КИСЕТ» звернулися до суду із вищевказаним позовом, яким просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь 7790,36 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витрати в розмірі 1378,00 грн.
В обґрунтування позову посилався на те, що 29 травня 2016 року о 17 годині 05 хвилин по вул. Олімпійській в районі будинку № 1 за участю автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, знаходячись у нетверезому стані, було скоєно ДТП, внаслідок якого було пошкоджено торгівельний кіоск ТОВ «КИСЕТ». Відносно ОСОБА_1 були складені відповідні протоколи та постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.07.2016 року відповідача визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідачки ТОВ «КИСЕТ» було завдано матеріальної шкоди у звязку із пошкодженням його торгівельного кіоску, з урахуванням розбитих вітринних склопакетів, пошкодженого майна, розбитого і зіпсованого товару та ремонтних робіт у розмірі 7790,36 грн. У добровільному порядку відповідачка відмовилась відшкодовувати завдану шкоду.
На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов.
В судовому засідання представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила про обставини, викладені в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надала.
Враховуючи умови ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, розглянуто справу в заочному порядку.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також дослідивши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 липня 2016 року встановлено наявність у діях водія ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України, які знаходились у причинному звязку з вищезазначеною дорожньо-транспортною пригодою та останню притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Вищезазначена постанова судді набрала законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Виходячи з положень ст. 61 ЦПК України, яка передбачає постанову суду у справі про адміністративне правопорушення як підставу звільнення від доказування, суд вважає встановленим, що шкоду майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 29 травня 2016 року завдано з вини відповідача.
Крім того, згідно рапорту поліцейського роти № 8 батальйону № 4 УПП МВС у м. Харкові рядового поліції ОСОБА_5, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зазначалось, що під час складання протоколу АП2 № 097131 у фабулі помилково не було вказано, що водій врізався також у сигаретний кіоск «КИСЕТ».
Відповідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Частина 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до розяснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Таким чином, суд вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу шкоду, завдану йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до наданої копії № ЗиФ 805692 від 02.06.2016 року була придбана урна стаціонарна вартістю 694,14 грн.
Також, згідно кошторису робіт по відновленню кіоску «КИСЕТ» за адресою: вул. Олімпійська було витрачено 6150,00 грн.
Крім того, як вбачається з акту на списання товарів від 30.05.2016 року, в звязку із неприродністю для подальшого використання було списано товар на суму 946,22 грн.
Таким чином, сума матеріальної шкоди, що утворилася внаслідок вищезазначеної ДТП і підлягає відшкодуванню саме винною особою, тобто відповідачем, складає 7790,36 грн. (946,22+694,14+6150,00).
Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Докази повинні бути належними та допустимим, відповідно до вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України.
Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір.
Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим.
Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано належних, допустимих доказів на підтвердження того, що шкоду завдано не з її вини, не надано доказів на підтвердження доводів, що пошкодження кіоску «КИСЕТ», які він зазнав під час ДТП, не відповідають пошкодженням, зазначеним у кошторису робіт по відновленню кіоску «КИСЕТ» за адресою: вул. Олімпійська.

Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 57, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 86, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КИСЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИСЕТ» () в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди грошові кошти в розмірі 7790 (сім тисяч сімсот девяносто) гривень 36 копійок, а також судові витрати з судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя