Справа № 465/456/15 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/206/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Курій Н. М., Шандри М. М.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ЛКП «Новатор-Ремпроект», з участю третьої особи: ФРА ЛМР про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

23 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ЛКП «Новатор-Ремпроект»про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покикався на те, що з 09.04.2004 року працював у ЛКП «Новатор-Ремпроект» на посадах інженера та інженера-інспектора. З 22.12.2014 року по 01.01.2015 року перебував на лікарняному. 05.01.2015 року вийшов на роботу де надав відповідачу листок непрацездатності для оплати. Однак, керівництвом ЛКП «Новатор-Ремпроект» його було повідомлено, що згідно наказу №13-к від 22.12.2014 року його звільнено із займаної посади у звязку із скороченням штату. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки всупереч ст. 49-2 КзПП України, його не було попереджено про звільнення за два місяці до такого, жодних документів з-приводу цього він не підписував, інша робота йому запропонована не була. Протиправність дій відповідача полягає і в тому, що у день звільнення він перебував на лікарняному. На підставі наведеного просив позов задовольнити.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та зазначив, що у відповідача відсутні допустимі докази, які б свідчили, що на підприємстві (ЛКП «Новатор-Ремпроект») дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, а саме: скорочення штату. Фактично, не відбулось ні ліквідації, ні скорочення штату, а усі накази керівництва відповідача приймались лише з однією метою - звільнення його з роботи у будь-який спосіб. Вказує, що йому не було відомо про наявність наказу № 10 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП», про такий він дізнався у ході судового розгляду. Вважає зазначений наказ незаконним та таким, що прийнятий з порушенням Статуту підприємства. Крім того, відповідач був зобовязаний врахувати його переважне право на залишення на роботі, оскільки його трудовий стаж на підприємстві становив більше десяти років та був більшим, ніж у інших працівників, яких залишено на роботі. Просив визнати незаконним та скасувати наказ №10 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект»» від 17.10.2014 року в частині скорочення із займаної посади інженера- інспектора та виведення такої посади із штатного розпису, визнати незаконним та скасувати Наказ № 13-к від 22.12.2014 року по Львівському комунальному підприємству «Новатор-Ремпроект», яким ОСОБА_2 звільнено із займаної посади інженера інспектора у звязку із скороченням штату відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України; поновити його на займаній посаді з 22.12.2014 року; стягнути з відповідача у його користь середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 22.12.2014 року по день поновлення; стягнути з відповідача у його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним,ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що що не відповідають фактичним обставинам справи.

У апеляційній скарзі зазначає, що всупереч положенням Статуту ЛКП «Новатор-Ремпроект», відповідач 17.10.2014 р. видав наказ № 10 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників ЛКП «Новатор-Ремпроект», який в частині скорочення посади інженера - інспектора та виведення даної посади зі штатного розпису є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, адже зміни в структурі підприємства на час видачі наказу не були погоджені Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, а тому є протиправними та вчиненими поза межами компетенції керівника підприємстава та з порушенням Статуту підприємства. Крім того, судом першої інстанції не надано оцінки тій обставині, що з 22.12.2014 р. по 01.01.2015 р. він перебував на лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності, копія якого знаходиться в матеріалах справи, а оскаржуваний ним наказ № 12-к виданий саме під час перебування його на лікарняному 22.12.2014 р. У зв»язку з цим, скорочення штату відбулося з порушенням вимог ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України, оскільки відповідач порушив процедуру звільнення його з роботи, не попередивши його за два місяці про наступне вивільнення та під час перебування його на лікарняному.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 подав суду заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача в його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Просить провадження у справі в цій частині закрити. Наслідки відмови від позову, передбачені ч.3 ст.206 ЦПК йому зрозумілі.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, колегія суддів вваажає, що клопотання слід задоволити, прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Провадження у справі в цій частині закрити.

Роз»яснити ОСОБА_2, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. 205, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позовних вимог про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди та в цій частині провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Курій Н. М.

ОСОБА_3