Справа № 583/344/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого Мовчан Н.В., за участі секретаря Мороз О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

02.02.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 24.01.2004 уклав з відповідачкою шлюб, мають двох спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час позивач та відповідачка проживають на території України Спільне життя з відповідачкою не склалося, постійно виникають сварки, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачкою, що і стало причиною звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та просив його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4., є громадянами Російської Федерації та проживають на території України, що підтверджується матеріалами справи.(а.с.4-6)

Судом встановлено, що сторони 24.01.2004 року зареєстрували шлюб у комітеті РАГС адміністрації «місто окружного значення Нєфтєюганськ», актовий запис № 40, що підтверджується копією свідоцтва про заключення шлюбу серії НОМЕР_1 від 24.01.2004. (а.с. 7)

Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.(а.с.8-9 )

Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства, і якщо міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно із п. 1 ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної у м. Мінську 22 січня 1993 року, ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94ВР (Протокол до Конвенції підписано у м. Москва 28 березня 1997 року і ратифіковано Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98ВР) - надалі Конвенція, по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви.

Відповідно до ст. 29 цієї Конвенції, по справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 1 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо на момент подачі заяви подружжя проживає на території іншої Договірної Сторони, то компетентні також установи цієї Договірної Сторони.

Згідно із ст.ст. 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу; правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

Статтею 16 цього Закону визначено, що особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Враховуючи, що сторони по справі є громадянами Російської Федерації, дані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу Російської Федерації (далі - СК РФ).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК РФ розірвання шлюбу проводиться в судовому порядку за наявності у подружжя спільних дітей, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 19 даного Кодексу або за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу.

Згідно із ч.1 ст. 22 СК РФ розірвання шлюбу в судовому порядку проводиться, якщо судом встановлено, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 СК РФ суд зобов'язаний протягом трьох днів з дня вступу в законну силу рішення суду про розірвання шлюбу направити виписку із цього рішення в орган запису актів цивільного стану по місцю державної реєстрації укладення шлюбу.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнала, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і суперечать інтересам кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 212 -215, 410, 414 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 січня 2004 року у комітеті РАГС адміністрації «місто окружного значення Нєфтєюганськ» Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, актовий запис № 40.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Протягом трьох днів з дня набрання рішення законної сили направити виписку з даного рішення до комітету РАГС адміністрації «місто окружного значення Нєфтєюганськ» Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області Російської Федерації для реєстрації розірвання шлюбу.

Повний текст рішення складено 28 березня 2016року.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.В. Мовчан