АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Шепеля Ігоря Миколайовича в інтересах Кредитної спілки «Народний кредит» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7782/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Демидовська А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року задоволено частково позов Кредитної спілки «Народний кредит» (далі - КС «Народний кредит») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Народний кредит» заборгованість за кредитним договором у сумі 7 962,02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Народний кредит» суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду Шепель І.М. в інтересах КС «Народний кредит» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зменшення розміру неустойки, оскільки в матеріалах справи відсутнє відповідне клопотання ОСОБА_2 Крім того, суд не врахував заяву про збільшення позовних вимог, подану Кредитною спілкою «Народний кредит».

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів та встановлено судом, 17 липня 2014 року між КС «Народний кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 18-140703/н, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7500,00 грн. строком на 24 місяці, а ОСОБА_2 зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом з дотриманням Графіку розрахунків у проміжні строки, що становлять 30 календарних днів.

Пунктом 3.1. кредитного договору визначено, що плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою. Річна ставка переплати за кредитом на умовах дотримання Графіку розрахунків становить 41,25%. Річний процент становить 80,30 %, з розрахунку нарахування 0,22% денних на суми залишку по кредиту за кожен календарний день користування кредитом.

Пунктом 7.3 кредитного договору передбачено, що у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково планово платежу, встановленого графіком розрахунків кредитодавець нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення від суми несплаченого в строк платежу.

Згідно пункту 7.4 кредитного договору, у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов'язань, встановлених п. 2.3 та 5.1, до позичальника застосовується штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку (а.с.9-10).

ОСОБА_2 допустила порушення умов договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

22 червня 2015 року КС «Народний кредит» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №18-140703/н від 17 липня 2014 року, яка відповідно до наданого нею розрахунку становить 9828,58 грн., з яких: 3733,11 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4053,18 грн. - заборгованість по процентам, 2042,29 грн. - неустойка (1866,56 грн. - штраф, 175,73 грн. - пеня).

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог КС «Народний кредит», стягнувши з ОСОБА_2 на користь КС «Народний кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 7962,02 грн., з яких: 3733,11 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4053,18 грн. - заборгованість по процентам, 175,73 грн. - неустойка.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України до 175,73 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків, а також за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Така правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року №6-100цс14.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. При цьому, слід враховувати, що неустойка є одним із видом забезпечення виконання зобов'язання, а не способом збагачення.

Під час розгляду справи, ОСОБА_2 подала клопотання, в якому зазначила, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює в державній установі та отримує маленьку заробітну плату, гроші, отримані як кредит, були витрачені на придбання військового обладнання для чоловіка ОСОБА_2, якого було мобілізовано. Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи вказані обставини та ступінь виконання ОСОБА_2 зобов'язань, а також виходячи з вимог розумності та справедливості дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки.

Відповідно, посилання представника КС «Народний кредит» на порушення судом положень ч. 3 ст. 551 ЦК України підлягають відхиленню як безпідставні.

Також, колегія суддів відхиляє посилання представника КС «Народний кредит» на те, що суд першої інстанції не врахував заяву про збільшення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви КС «Народний кредит» було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому було визначено складові боргу. Звертаючись до суду із заявою про збільшення позовних вимог, КС «Народний кредит» було надано інших розрахунок заборгованості, який є відмінним від попереднього. При цьому, подання заяви про збільшення позовних вимог представник позивача мотивував тим, що при складанні розрахунку, який був долучений до матеріалів позовної заяви, відбувся збій системи підрахунку, однак, не надав будь-яких доказів на підтвердження таких обставин.

Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Таким чином, враховуючи положення вказаних норм, суд першої інстанції при визначенні розміру стягнення обґрунтовано виходив з розрахунку, долученого до матеріалів позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Шепеля Ігоря Миколайовича в інтересах Кредитної спілки «Народний кредит» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль