Справа № 639/5953/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого-судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за заявою:

ОСОБА_1, заінтересована особа- Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту постійного проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона народилася у Магаданській області та разом з матірю переїхала у 1970 р. до м.Харкова і з того часу постійно проживає по теперішній час в квартирі матері АДРЕСА_1, навчалася у школі, потім в училищі, отримала паспорт з реєстрацією місця проживання, працювала, в м. Харкові також одружилася, народила сина, який зареєстрований за вказаною адресою. Приблизно в 1995 р., після припинення шлюбно-сімейних відносин з чоловіком ОСОБА_2, у нього залишилися всі документи заявника, в тому числі паспорт, свідоцтва про освіту, народження, паспорт і він відмовився їх повертати. ОСОБА_1 стверджувала, що на протязі багатьох років вона зверталася із заявами про отримання паспорту громадянки України, відновлення документів, але у неї вимагали підтвердити, що вона не є громадянином ОСОБА_3, в консульстві таку інформацію не надали і тільки у 2012 р. заінтересованою особою видана довідка про встановлення її особи та місця мешкання. Головне управління ДМС України в Харківській області письмово порекомендувало заявнику звернутися з клопотанням про встановлення юридичного факту до суду, після чого до територіального підрозділу ДМС України за місцем проживання для оформлення належності до громадянства України, а в подальшому документуванням паспортом громадянина України.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи- Головного Управління державної міграційної служби України в Харківській області в судовому засіданні при вирішенні питання про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

Cуд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Статтею 1 Закону України «Про громадянство» визначено, що проживання на території України на законних підставах, це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Належність та набуття громадянства України згідно цього закону пов'язується із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України або особи, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України"(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Із свідоцтва про народження ( повторне) вбачається, що ОСОБА_4 народилася 14.04.1967 р. у с. Усть-Тайожне Магаданської області Російської федерації. Матірю ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 після шлюбу) С.М. є ОСОБА_5.

З довідки школи-інтернату № 14 м.Харкова випливає, що ОСОБА_4 з 13.11.1978 р. по 10.06.1982 р. навчалася у цьому комунальному закладі.

Відповідно до пояснень позивача, вона постійно проживала з матірю у м. Харкові з 1970 р. , після закінчення школи навчалася у профтехучилищі взуттєвої промисловості, проживали у гуртожитку від навчального закладу з 01.09.1982 р. по 01.09.1984 р. і 01.09.1984 р прийнята на роботу в Харківське взуттєве обєднання заготовщиком 1 розряду, після чого з 1987 р. по травень 1991 р. працювала в яслах-садку Південної залізниці, на виробничому обєднанні "Завод ім.Малишева", на Харківському канатному заводі. 22.03.1986 р. у заявника народився сина ОСОБА_6 Зазначені обставини підтверджуються відповідними письмовими доказали, копією трудової книжки заявника ОСОБА_4, виданої 02.09.1984 р., свідоцтвом про народження дитини.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 21.07.2016 р., ОСОБА_4 21.03.1991 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 і прийняла його прізвище.

Заявник стверджувала, що після реєстрації шлюбу вона стала проживати у квартирі чоловіка та 11.07.1991 р. прийнята на роботу в Жовтневий оптово-роздрібний плодоовочевий комбінат м.Харкова, який в подальшому реорганізований в АТЗТ "Еліта-овоч » і АТЗТ «Гонг» ( на тепер ПАТ «Гонг») і звільнилася 30.08.1999 р., що відповідає даним трудової книжки та виданим 28.10.2016 р. довідкам ПАТ «Гонг» і фотокопії особової картки працівника Жовтневого ОРПК.

Після припинення шлюбно-сімейних відносин з чоловіком у 1995 р., за поясненнями заявника, вона повернулася проживати до матері, яка на той час була одружена з ОСОБА_7 , отримала квартиру АДРЕСА_2. Вказана адреса, як адреса проживання, внесена в особову картку ОСОБА_1 в період роботи в Жовтневому ОРПК та ця адреса реєстрації була зазначена в паспорті ОСОБА_1 серії Х1У-ВА № 519779, виданого 1 ВВС Жовтневого РВК м.Харкова 21 травня 1991 р.

Згідно довідки з місця проживання від 03.06.2016 р., мати заявника ОСОБА_8 з 15.01.1991 р. проживала разом з чоловіком ОСОБА_9 і онуком ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_1-ОСОБА_8 померла у березні 2016 р., ОСОБА_9 у 2009 р. Як пояснила позивачка, вона залишилася проживати в квартирі, яка є її єдиним постійним місцем мешкання, в якій вона була зареєстрована на момент видачі паспорту ( травень 1991 р.).

Факт постійного проживання на території м.Харкова заявника підтвердили також свідок ОСОБА_10, яка працювала з ОСОБА_1, свідок ОСОБА_11- сусідка по квартирі з 1991 р., свідок ОСОБА_12- подруга заявника.

З довідки СГІРФО Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 20.04.2012 р. та відповіді від 24.07.2013 р. на звернення ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Харківській області вбачається, що заявник зверталася з приводу видачі паспорта замість утраченого, в тому числі на урядову телефонну «гарячу лінію», проведеною перевіркою встановлено особу заявника і не встановлено належності до громадянства будь-якої країни, згідно з карткою реєстрації ( форми-А) ОСОБА_1 дійсно була зареєстрована з 02.11.1990 р. по 02.11.1991 р. за адресою, за якою проживає-вул. Баварська, 9-А, кв. 7 в м. Харкові. Суд також зазначає, що рішенням суду ОСОБА_1 не визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, але зареєстрованій в квартирі вона не значиться з 02.11.1991 р.

З огляду на встановлені обставини та надані належні докази суд вважає їх достатніми для задоволення вимог ОСОБА_1 і підтвердження факту її постійного проживання та реєстрації в Україні станом на 24 серпня 1991 р.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218, 256 ч.2 ЦПК України, ст.3 Закону України «Про громадянство України », суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа- Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області,- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1, яка народилася 14.04.1967 р. у смт.Усть-Тайожне Магаданської області, станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ-