Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/8593/15 Головуючий у 1 інстанції: Ярошенко А.Г.
№ провадження 22-ц/778/1428/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„17" березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2016 року за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі № 2-2810/09 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, їй на праві спільної часткової власності належить 18/25 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, а відповідачу належить 7/25 частин вказаного домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці площею 588 кв.м.

Порядок користування відведеною земельною ділянкою між ними фактично встановлений.

У період 2007-2008 років відповідач на земельній ділянці без узгодження із співвласниками збудував самочинні споруди, порушивши при цьому межі земельної ділянки та права власників суміжних земельних ділянок. Добровільно усунути перешкоди у здійсненні позивачем прав, як користувача земельної ділянки, ОСОБА_2 відмовляється, тому позивач звернулася до суду із позовом для захисту свого порушеного права.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2009 року, яке в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 і ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року було залишено без змін, позов задоволено(т.1, а.с.56,61, 75-76).

Зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 у здійсненні належних прав користувача земельної ділянки і звільнити земельну ділянку площею 588 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно збудованих нерухомих споруд: житлова прибудова літ. А 1, мансарда літ. Мс, сарай літ. Ц, сарай С, гараж літ. Т; усунути перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованих нерухомих споруд: житлову прибудову літ. А 1, мансарда літ. Мс, сарай літ. Ц, сарай С, гараж літ. Т. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Виконавчий лист № 2-2810 по даній справі було видано 16.04.2010 року, до Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ надійшов на виконання 19.04.2010 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2010 року було скасовано рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2009 року та додаткове рішення від 16 жовтня 2009 року, якими, зокрема, за ОСОБА_2 було визнано право власності на самовільно збудовані споруди по АДРЕСА_1 м. Запоріжжі: житлову прибудову літ 1-2, Т - гараж, С-сарай, Ц- сарай, провадження по справі у цій частині закрито, інші позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

До скасування названих рішень Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2 27.04.2010 року уклав договір купівлі-продажу об»єктів нерухомості, право власності на які були визнані за ним на підставі цих рішень, з ОСОБА_4, у зв»язку з чим 18 червня .2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя була постановлена ухвала про зміну сторони у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на ОСОБА_4

28.05.2010 року придбані у ОСОБА_2 об»єкти нерухомості ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу продала ОСОБА_5(т.1,а.с.138), у зв»язку з чим головним державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ була подана заява про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2810 від 16.04.2010 року з ОСОБА_4 на ОСОБА_5

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2011 року ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2011 року, якою заява про зміну сторони була задоволена, була скасована та постановлена нова, якою у задоволенні заяви головного державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ про заміну сторони виконавчого провадження було відмовлено(т.1,а.с.171-172).

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2009 року було оскаржено в апеляційному порядку також ОСОБА_4 і ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08 травня 2012 року залишено без змін(т.1.а.с.290-292).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2012 рок ухвала апеляційного суду Запорізької області від 20 червня 2012 року залишена без змін(т.1,а.с. 330-331).

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2015 року, якою в задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено, була скасована ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08 жовтня 2015 року та постановлена нова, якою заява ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання задоволена.

Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-2810/09 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Поновлення строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання(т.2,а.с.113-114,140-143).

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання дублікату виконавчого листа , що виданий на підставі ухвали апеляційного суду від 08 жовтня 2015 року, таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовує, зокрема, тим, що відповідно до ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя 18 червня 2010 року він, як сторона виконавчого провадження, був змінений на ОСОБА_4, яка на теперішній час також не є власником об»єктів нерухомості по АДРЕСА_1. Наступний же їх власник ОСОБА_5 правонаступником зобов»язань у виконавчому провадженні не визнана, згідно ухвали апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2011 року, отже боржник по даній справі взагалі відсутній.

Крім того, зазначає, що на нього, як співвласника, був покладений обов»язок знести самовільно збудовані споруди, які на теперішній час , враховуючи рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2009 року та додатковим рішенням від 16 жовтня 2009 року, такими не значаться, що підтверджується даними договору купівлі-продажу від 25.09.2013 року, за яким ОСОБА_5 продала ОСОБА_6 будинок та прибудови, витягу з реєстру прав власності від 25.09.2013 року, технічного паспорту від 09.04.2014 року, відомостями, наданими ПП «Міжрегіональний центр технічної інвентаризації».

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2016 року у задоволені заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати , справу направити до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як передбачено ч.2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч.4 ст. 369 ЦПК України, якщо обов»язок боржника відсутній повністю чи частково у зв»язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Матеріально-правові підставі для припинення цивільно-правових зобов»язань передбачені главою 50 розділу 1 книги п»ятої ЦК і можуть припинятися, зокрема, внаслідок добровільного виконання обов»язку боржником поза межами виконавчого провадження, припиненням зобов»язання переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили(крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь- яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред»явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред»явлення цього листа до виконання.

Зазначені у ч.4 ст. 369 ЦПК України інші причини для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, припинення обов»язку боржника, який підлягає виконанню, не стосуються.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2009 року ОСОБА_2 було зобов»язано звільнити земельну ділянку площею 588 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно збудованих нерухомих споруд: житлова прибудова літ. А 1, мансарда літ. Мс, сарай літ. Ц, сарай С, гараж літ. Т.

Зазначене рішення не виконано та не втратило законної сили, що встановлено ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08 жовтня 2015 року при вирішенні в порядку ст. 370 ЦПК України питання про видачу дублікату виконавчого листа для його виконання.

Порядок виконання судового рішення, за яким боржник зобов»язаний вчинити певні дії, врегульований ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, зокрема, проведення виконання і без участі боржника.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що наведені в ній причини, з яких заявник вважає, що отриманий ОСОБА_3 на підставі ухвали апеляційного суду дублікат виконавчого листа є таким, що не підлягає виконанню, до зазначених у ч.4 ст. 369 ЦПК України матеріально-правових чи процесуально-правових підстав для цього не відносяться, тому правомірно відмовив у задоволенні заяви за її безпідставністю.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що нерухомі споруди, обов»язок щодо знесення яких покладено на нього рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2009 року, не є самочинними, не можна визнати переконливими, враховуючи, що судові рішення, на підставі яких дані щодо вказаних об»єктів були внесені до реєстру нерухомості, скасовані, отже правових наслідків не мають.

Посилання в апеляційній скарзі на зміну сторони у виконавчому провадженні, як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не ґрунтуються на законі.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про припинення обов»язку щодо знесення самочинних будівель у зв»язку з тим, що на теперішній час ОСОБА_2 після відчуження своєї частки у домоволодінні не є користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1, враховуючи, що відповідно до ч.4 ст. 376 ЦК України за вимогою користувача земельної ділянки майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок, отже не пов»язується наявністю у такої особи прав на земельну ділянку.

Інші доводи апеляційної скарги повторюють обставини, що були викладені у заяві ОСОБА_7 і яким суд надав правову оцінку, додаткового правового аналізу вони не потребують.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2016 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: