Справа № 700/675/16-ц
Провадження № 2/700/305/16
20 жовтня 2016 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої Добриднюк Н.О.
при секретарі Кравець І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
В обґрунтування своїх вимог пояснила, що 12 лютого 2005 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб.
Від шлюбу вони мають двох дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.
Одруження з ОСОБА_2 виявилось невдалим. Сімейні відносини, сумісне проживання та ведення спільного господарства припинені.
30.07.2013 року шлюб між ними було розірвано. За час шлюбу, а саме 19.12.2006 року, за кошти що належали їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності, був придбаний житловий будинок, розташований за адресою с.Будище, вул.. Перемоги,75, Лисянського району, Черкаської області.
При цьому стороною у договорі купівлі-продажу будинку виступив лише відповідач.
Тому вона просить визнати житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями в с.Будище, по вул..Перемоги,75, Лисянського району, Черкаської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, здійснити поділ будинку між ними та визнати за нею та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частини житлового будинку.
В судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій підтримує свої позовні вимоги та просить справу розглянути без її участі.
Відповідача в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.
12 лютого 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтва про одруження серії І-СР №100523 від 12.02.2005 року.
Від шлюбу сторони мають двох дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Лисянського районного суду №2/700/371/13 від 30.07.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

19.12.2006 року ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою с.Будище, вул.. Перемоги,75, Лисянського району, Черкаської області, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку №5164 від 19.12.2006 року посвідчений державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори.

При цьому стороною у договорі купівлі-продажу будинку виступив лише відповідач.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Ст.63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно до ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Ст.71 СК України передбачає, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч.4,5 ст.71 СК щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попередивши внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попередньо внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, враховуючи, що набуте сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства житлового будиноку в с.Будище по вул.. Перемоги,75 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, необхідно визнати житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями в с.Будище, по вул..Перемоги,75, Лисянського району, Черкаської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, здійснити поділ будинку між ними та визнати за сторонами право власності по 1/2 частини житлового будинку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 63,65,69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст.183,368,372 ЦК України, 10, 60, 212-215 ЦПК України, п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити.

Визнати житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями в с.Будище по вул..Перемоги, 75, Лисянського району, Черкаської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Здійснити поділ будинку, розташованого за адресою с.Будище, вул.. Перемоги,75, Лисянського району, Черкаської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Будище по вул..Перемоги.75, Лисянського району.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Будище по вул..Перемоги.75, Лисянського району.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча