Справа№ 640/8236/16-ц
"08" листопада 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі - Газіній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та володінні власністю та виселення, -
Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить усунути перешкоди в користуванні та володінні квартирою № 28 по пр. Жуковського, б. 15 в м. Харкові та виселити відповідача з вказаної квартири.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира № 28 по вул. Жуковського, б. 15, в м. Харкові. В квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у 2006 році зареєстрували шлюб. В листопаді 2012 р. ОСОБА_2 вмовив позивача тимчасово, на короткий термін, перебувати в квартирі, до підшукання ним варіанту оренди іншого житла. Проте відповідач ніяких дій з пошуку житла не здійснював, замість цього почав вживати алкогольні напої, вести себе грубо, агресивно, висловлювати погрози в бік позивача. Відповідач в квартирі не зареєстрований. Вказані обставини змусили позивача неодноразово звертатись до правоохоронних органів у тому числі з письмовими заявами. Таким чином, відповідач без законних підстав займає квартиру, яка належить позивачці, погрожує її здоровю та життю.
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити, усунути перешкоди в користування позивачем належною їй на праві приватної власності квартирою шляхом виселення відповідача.
Відповідач в судове за сідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, відповідно до поданої суду нотаріальної посвідченої заяви позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити, справу слухати за його відсутності.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази в обґрунтування вимог, дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з свідоцтва від 09.07.1999 р. про право власності на квартиру № 28 по пр. Жуковського, б. 15, в м. Харкові, квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_1.
Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 9604692 від 18.01.2006 року, ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 09.07.1999 р. виданого Київською районною радою м. Харкова, є власницею 5-ти кімнатної квартири в м. Харкові по пр. Жуковського, б. 15, кв. 28.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 62276108 від 29.06.2016 р. пятикімнатна квартира за адресою: м. Харків, пр. Жуковського, б. 15, кв. 28, на праві приватної власності належить ОСОБА_1
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб.
Аналогічні положення містяться в п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до якого власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Приписами ч. 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
З наданих суду копій квитанцій вбачається, що позивач несе витрати по сплаті комунальних послуг за належну їй квартиру за адресою: м. Харків, пр. Жуковського, б. 15, кв. 28.
Відповідно довідки КП «Жилкомсервіс дільниця №18» за № 1053 від 17.05.2016 року за адресою: м. Харків, пр. Жуковського, б. 15, кв. 28, зареєстровано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
За правилами ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій заяв позивача від 21.03.2016 та 16.05.2016 р., наданих в судовому засіданні пояснень представника позивача, позивач неодноразово зверталась до Київського ВП ГУНП в Харківській області з приводу того, що відповідач незаконного займає належну їй на праві власності квартиру.
За наслідками розгляду заяви позивача від 21.03.2016 року Київським ВП ГУНП в Харківській області надано відповідь за № 61/7-977 від 31.05.2016 року відповідно до якої за наслідками розгляду заяви повідомлено про те, що підстав для внесення даних, які містяться у цій заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має, що не позбавляє права повторно звернутись із заявою до правоохоронних органів, у якій конкретно викласти обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
У звязку з проживанням відповідача в належній позивачу квартирі позивач вимушена винаймати житло для власного проживання про що свідчать надані копії договорів оренди від 20.07.2011 р., 14.08.2012 р., 15.07.2013 р.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дала свідчення про те, що є матірю ОСОБА_1 Пояснила, що їй відомо про те, що її донька ОСОБА_1 проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 з 1984-1985 р. Придбали вказану квартиру та проживали в ній. В них народився спільний син ОСОБА_6 Приблизно в 1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили проживати разом, усно обумовивши, що квартира залишається ОСОБА_1 та їх спільному сину. ОСОБА_2 одружився та почав проживати з іншою жінкою. В 2012 році ОСОБА_2 попросив у ОСОБА_1 пожити в квартирі на невеликий проміжок часу. Після цього постійно почали виникати скандали ініціатором яких був ОСОБА_2 ОСОБА_1 постійно просила його залишити квартиру. В червні 2016 року ОСОБА_2 змінив замки в вказаній квартирі. Її донька ОСОБА_1 була вимушена орендувати квартиру.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач по теперішній час чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права власності на майно, законних підстав для користування спірним житловим приміщенням, яке належить на праві власності позивачу, відповідач не має.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом примусового виселення відповідача ОСОБА_2 з квартири № 28 по пр. Жуковського, б. 15, в м. Харкові.
Керуючись ст.ст. 16, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні та володінні квартирою № 28 по пр. Жуковського, б. 15, в. м. Харкові.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з квартири № 28 по пр. Жуковського, б. 15, в м. Харкові.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко