Ухвала

іменем україни

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 11 листопада 2013 року на перехресті нерівнозначних доріг: бульв. Вернадського та вул. Депутатської у м. Києві з вини ОСОБА_4, яка керувала автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача на свою користь заподіяну внаслідок ДТП майнову шкоду у розмірі 80327,01 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 21216,01 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 11 листопада 2013 року на перехресті нерівнозначних доріг: бульв. Вернадського та вул. Депутатської у м. Києві ОСОБА_4 не уступила дорогу автомобілю «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який рухався головною дорогою, та здійснила зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів (постанова Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2013 року у справі про адміністративні правопорушення № 759/18560/13-п).

Відповідно до рахунку ТОВ «Автосоюз» від 26 листопада 2013 року вартість комплексного і повного ремонту автомобіля «Фольксваген» становить 65 110,74 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») за договором страхування від 21 травня 2013 року з лімітом страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до повідомлення про виплату від 09 грудня 2013 року ПрАТ «СК «Провідна» повідомила позивача про здійснення страхової виплати у сумі 24 430,03 грн.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 11 липня 2014 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача складає 104 757,04 грн., при цьому розмір матеріальних збитків, які були заподіяні останній, внаслідок пошкодження її автомобіля у результаті ДТП, яка сталась 12 листопада 2013 року, складає 71 216,01 грн.

Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За правилом п. 22.1 ст. 22 Закону страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно виходив із того, що з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача. Згідно висновку експерта розмір матеріальних збитків, які були заподіяні ОСОБА_3 внаслідок ДТП, складає 71 216,01 грн. Оскільки ліміт страхового відшкодування за полісом ПрАТ «СК «Провідна» становить 50 000 грн., то з ОСОБА_4 на користь позивача необхідно стягнути різницю між лімітом страхового відшкодування та фактично завданими збитками у розмірі 21 216,01 грн.

Вказаних висновків суди обох інстанцій дійшли на підставі досліджених належним чином доказів та з урахуванням всіх обставин, що мають суттєве значення для вірного вирішення справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до с. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, ухвалені у справі судові рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої звернулася ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

О.В.Умнова

І.М. Фаловська