АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3938/16 Головуючий 1 інст. Пашнєв В.Г.
Справа № 642/5531/15
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 простягнення суми заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що 08 серпня 2008 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобовязання за договором ОСОБА_2 належним чином не виконує, станом на 31 серпня 2015 року її заборгованість за кредитом складає 29 711,67 грн.

Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк», з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 711,67 грн., а також судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором від 08 серпня 2008 року 29 711,67 грн., а також суму судових витрат у розмірі 1 218 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити Банку у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що строк дії кредитної картки встановлений був на три роки та шість місяців, тобто до 28 лютого 2012 року, тому Банком пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Сторони про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином причин поважності неявки до суду не надали.

Відповідачка повторно не зявилася до судового засідання належних підтверджуючих документів про причини неявки у зв'язку з хворобою на які вона посилалася у своїх заявах до суду не надала.

22.06.2016 року відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 звернулися із заявами до суду апеляційної інстанції про відкладення розглядом апеляційної скарги призначеної на 23.06.2016 року у судовому засіданні у зв'язку з загостренням її хронічної хвороби та у зв'язку з виї'здом адвоката ОСОБА_4 з родиною на відпочинок до Болгарії у період з 23.06. по 06.07.2016 року. На підтвердження поважності неявки до суду відповідачка відповідних медичних документів не надала, а представник відповідачки надав довідку від туристичного оператора "Альф туристичний оператор" із зазначенням терміну туристичного туру до Болгарії з родиною у період з 26.06.2016р по 03.07.2016р..

За таких обставин, колегія суддів не приймає заяви відповідачки та її представника про причини неявки до суду, оскільки вони не зявилися у судове засідання без поважних причин та не дали належних документів про причини неявки.

Неявка представника позивача та повторно відповідачки, а також її представника, належно повідомлених про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином зобовязання за кредитним договором не виконала, тому підлягає стягненню сума заборгованості за цим договором.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 08 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9).

Договором передбачено, що клієнт ознайомлений та згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

У ч. 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Таким чином, ОСОБА_2 своїм підписом у Договорі підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування.

Відповідно до п. 1.1 умов надання банківських послуг договір про надання банківських послуг, кредитний договір складається з заяви позичальника, пам'ятки клієнта, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою і тарифами.

Згідно із п. 3.1 Умов надання банківських послуг договір про надання банківських послуг, для виконання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений в заяві та в пам'ятці клієнта.

Як зазначено у п. 6.5 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 8.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону до припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

За змістом п. 3.1.2 Правил, дата закінчення дій карток, виданих довіреним особам держателя, співпадає з датою закінчення дій картки держателя.

В п. 3.1.3 Правил зазначено, що по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що станом на 31 серпня 2015 року сума заборгованості за кредитним договором від 08 серпня 2008 року становить 29 711,67 грн., з яких:

-13 243,22 заборгованість по кредиту;

-14 315,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-500 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи:

-250 грн. штраф (фіксована частина);

-1 402,94 грн. штраф (процентна складова).

У разі порушення забовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання забовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Банку.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач вказав, що згідно з п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З розрахунку заборгованості, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_2 останній платіж по картці здійснила у квітні 2015 року (а.с.57).

За висновками Верховного Суду України про застосування ст.. 275 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року №6-14цс14, яка, відповідно до положень ст.. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх судів України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

За клопотанням ОСОБА_2 при відкритті апеляційного провадження їй було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст.. 82, 88 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1 339,80 грн., оскільки при подачі уточнених позовних вимог позивачем було сплачено 1 218 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1 339 грн. 80 коп. (однієї тисячи триста тридцять девять гривень) за реквізитами: одержувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, розрахунковий рахунок 0011, код отримувача - 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001, код суду 02894131.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

ОСОБА_5