Справа №489/5557/16-ц
Провадження №2/489/2945/16
УХВАЛА

іменем України

11 листопада 2016 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кирильчук Олег Ігорович, вирішуючи питання прийнятності до розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, встановлення порядку спілкування із дитиною,

встановив:

Позов подано за місцем проживання позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

За змістом ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У відповідності до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

У позовній заяві зазначено, що дитина проживає із відповідачем, місце проживання якого: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Петрово-Солониха, що знаходиться поза межами Інгульського району м.Миколаєва. Доказів домовленості подружжя щодо розгляду справи про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання позивачу суду не надано.

Таким чином, позовна заява про розірвання шлюбу та встановлення порядку спілкування з дитиною подана до Ленінського районного суду м. Миколаєва з порушенням правил територіальної підсудності, а тому підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду за місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач просить стягнути аліменти сам із себе у розмірі ? частки з усіх видів його доходів, зазначаючи, що працює за трудовим договором. Відповідно до ч.1 ст.187 Сімейного кодексу України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства

Враховуючи, що цивільним процесуальним законодавством не передбачено можливість звернення за захистом права до самого себе, у відкритті провадження за позовом про стягнення аліментів слід відмовити.

Керуючись ст.115, п.1 ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про розірвання шлюбу та встановлення порядку спілкування із дитиною повернути позивачу.

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про стягнення аліментів.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., сплачений згідно квитанції №0.0.648582287.1 від 10.11.2016 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя