Справа № 357/9672/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 09.06.1990 р. він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними за спільні кошти було придбано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось і на даний час вони припинили шлюбно сімейні відносини та ведення спільного господарства. А тому, позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири та 1/2 частини залишити за відповідачкою.

Позивач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, направив до суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме просив визнати за ним право власності на 1/3 частини квартири, а за відповідачкою визнати право власності на 2/3 частини даної квартири та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, направила до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, позов визнала в повному обсязі та просила слухати справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.06.1990 року. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 02.12.1994 р. сторонами за спільно нажиті кошти була придбана трьохкімнатна квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за відповідачкою.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини / навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку/ доходу/. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне позов задовільнити та визнати за позивачем право власності на 1/3 частини вказаної вище квартири, а за відповідачкою визнати право власності на 2/3 частини квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60,70,71 СК України, ст.ст.10,11,60,61,88, 174, 209-218, 292,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири, що за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини квартири, що за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3