АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Аркада»

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 19 січня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що під час шлюбу з відповідачем ними було набуто рухоме та нерухоме майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи, що на момент подачі позовної заяви сторони не домовились про порядок поділу майна, просить визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на частину рухомого і нерухомого майна, що було набуто в шлюбі за спільні кошти.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 січня 2016 року визнано за ОСОБА_3, право власності на нерухоме майно:

- офісне приміщення № 5 в м. Полтаві по вул. Степового Фронту, будинок № 18-28 загальною площею 54,4 кв.м., яке складається з № 1 тамбура площею 1,9 кв.м., № 2 торгівельного залу площею 26,9 кв.м., № 3 торгівельного залу площею 16,6 кв.м., № 4 підсобного приміщення площею 5,9 кв.м., № 5 санвузла площею 3,1 кв.м.;

- квартиру № 48 в м. Полтава по вул. Коваля, 2, загальною площею 187,0 кв.м., житловою площею 107,6 кв.м, яка складається з № 1 коридору 24,1 кв.м., № 2 санвузла площею 4,2 кв.м., № 3 кухні площею 16,5 кв.м., № 4 кімнати площею 43,5 кв.м., № 5 кімнати площею 17,2 кв.м., № 6 кімнати площею 25,1 кв.м., № 7 кімнати площею 21,8 кв.м., № 8 санвузла площею 6,1 кв.м., № 9 коридору площею 17,2 кв.м., І балкона площею 6,1 кв.м., ІІ балкона площею 5,2 кв.м.

Ухвалою постановлено, що ОСОБА_2 відмовляється від будь-яких претензій до ОСОБА_3, в тому числі і на нерухоме майно, на яке визнано право власності за цією мировою угодою.

Позовні вимоги в іншій частині залишено без розгляду.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - закрито.

Також в ухвалі вказано, що право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно - офісне приміщення № 5 в м. Полтаві по вул. Степового Фронту, будинок № 18-28 загальною площею 54,4 кв.м., яке складається з № 1 тамбура площею 1,9 кв.м., № 2 торгівельного залу площею 26,9 кв.м., № 3 торгівельну залу площею 16,6 кв.м., № 4 підсобного приміщення площею 5,9 кв.м., № 4 санвузла площею 3,1 кв.м.; - квартиру № 48 в м. Полтава по вул. Коваля, 2, загальною площею 187,0 кв.м., житловою площею 107,6 кв.м, яка складається з № 1 коридору 24,1 кв.м., № 2 санвузла площею 4,2 кв.м., № 3 кухні площею 16,5 кв.м., № 4 кімнати площею 43,5 кв.м., № 5 кімнати площею 17,2 кв.м., № 6 кімнати площею 25,1 кв.м., № 7 кімнати площею 21,8 кв.м., № 8 санвузла площею 6,1 кв.м., № 9 коридору площею 17,2 кв.м., І балкона площею 6,1 кв.м., ІІ балкона площею 5,2 кв.м., підлягає державній реєстрації.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2016 року заяву ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали суду від 19 січня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Роз'яснено, що в звязку з рішенням позачергової третьої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 29 березня 2016 «Про надання згоди на поділ земельних ділянок по вул. Степового Фронту 18-28» ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 січня 2016 року по справі № 554/10494/15-ц визнане право власності, яке підлягає державній реєстрації, на нерухоме майно: офісне приміщення № 5 в м. Полтаві по вул. Степового Фронту, будинок № 22, загальною площею 54,4 кв.м., яке складається з № 1 тамбура площею 1,9 кв.м., № 2 торгівельного залу площею 26,9 кв.м., № 3 торгівельного залу площею 16,6 кв.м., № 4 підсобного приміщення площею 5,9 кв.м., № 5 санвузла площею 3,1 кв.м.

Не погодившись з ухвалою суду від 19 січня 2016 року, Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Аркада» (далі ПАТ АКБ «Аркада») подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди, посилаючись на те, що під час її постановлення судом було вирішено питання про права та обовязки ПАТ АКБ «Аркада», який згідно договору про участь ОСОБА_3 у Фонді фінансування будівництва виступає управителем обєкта інвестування, зокрема, приміщення №5 у житловій забудові по вул. Ст.Фронту, 18-28 у м. Полтаві.

Також у скарзі зазначено, що розгляд справи неправомірно проведено без залучення банку, судом неповно зясовано обставини справи, порушено норми процесуального та матеріального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить скаргу ПАТ АКБ «Аркада» відхилити, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 19 січня 2016 року залишити без змін, так як право власності на нерухоме майно відповідачем набуто правомірно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ АКБ «Аркада», представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяву про визнання мирової угоди, у якій зазначили, що на підставі ст. 175 ЦПК України, з метою мирного вирішення спору уклали мирову угоду у справі, згідно якої просили визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- офісне приміщення № 5 по вул. Степового Фронту, будинок № 18-28, в м. Полтаві, загальною площею 54,4 кв.м., яке складається з № 1 тамбура, площею 1,9 кв.м., № 2 робочого приміщення, площею 26,9 кв.м., № 3 робочого приміщення, площею 16,6 кв.м., № 4 робочого приміщення (кладової) площею 5,9 кв.м., № 5 робочого приміщення (санвузла), площею 301 кв.м;

- квартиру №48 в м. Полтава по вул.Коваля, 2, загальною площею 187,0 кв.м., яка складається з № 1 коридору, площею 24,1 кв.м., № 2 санвузлу, площею 4,2 кв.м., № 3 кухні, площею 16,5 кв.м., № 4 кімнати, площею 43,5 кв.м., № 5 кімнати, площею 17,2 кв.м., № 6 кімнати, площею 25,1 кв.м., № 7 кімнати, площею 21,8 кв.м., № 8 санвузлу, площею 6,1 кв.м., № 9 коридору, площею 17,2 кв.м., І балкон, площею 6,1 кв.м., ІІ балкон, площею 5,2 кв.м.

При цьому, ОСОБА_2 відмовився від будь-яких претензій до ОСОБА_3 в тому числі і на нерухоме майно, на яке визнається право власності за цією мировою угодою. Позовні вимоги в іншій частині просили залишити без розгляду, визнати мирову угоду і закрити провадження у справі на підставі ст. 205 ЦПК України.

Затверджуючи мирову угоду сторін, суд першої інстанції виходив з того, що право власності відповідачкою на вказані обєкти нерухомого майна набуто правомірно, усе майно придбано ОСОБА_3 у шлюбі, за рахунок її особистих коштів, отриманих від батьків, заявлені сторонами вимоги в частині визнання права власності відповідають даним технічної інвентаризації. А тому суд прийшов до висновку про можливість затвердження мирової угоди, оскільки умови мирової угоди не порушують права, інтереси сторін та інших осіб, є підстави для вирішення спору у добровільному порядку.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Згідно з правової позиції, викладеної у п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Таким чином, суд зобовязаний перевірити, чи не суперечить мирова угода законодавству, а також, чи не порушує вона прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Якщо умови мирової угоди суперечать закону та порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Згідно договору про участь у Фонді фінансування будівництва №Р4-нп від 17 вересня 2013 року ОСОБА_3 взяла на себе зобовязання передати ПАТ АКБ «Аркада» в управління кошти з метою отримання у власність обєкт інвестування - нежитлове приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Степового Фронту, 18-28, номер 5, поверх 1.

Даним договором передбачений порядок набуття у власність обєкта інвестування (обовязки довірителя), зокрема, обовязок ОСОБА_3 здійснити після прийняття обєкта будівництва в експлуатацію остаточні розрахунки з управителем (ПАТ АКБ «Аркада»), отримати від управителя довідку про право довірителя на набуття у власність обєкта інвестування; підписати із забудовником акт прийняття-передачі закріпленого обєкта інвестування. Після підписання акту прийняття-передачі забудовник оформлює та надає довірителю визначений законодавством пакет документів щодо закінченого будівництвом обєкта будівництва. Оформлення документів про право власності та реєстрація права власності на нежитлові приміщення здійснюється довірителем самостійно та за свій рахунок. (п.9 договору).

Аналогічний порядок закріплений у ст. 19 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Як вбачається із листів ПАТ АКБ «Аркада», ОСОБА_3 було повідомлено про необхідність отримання довідки про право на набуття у власність обєкта інвестування та підписання акта прийняття-передачі. (а.с. 105-107, 109).

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Виникнення права власності на новостворений обєкт нерухомості на підставі судового рішення нормою статті 331 ЦК України не передбачено.

Порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на обєкт інвестування після прийняття такого обєкта до експлуатації визначено Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен був встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року у справі

№ 6-244цс14 та в постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15.

Відтак, на час постановлення судом ухвали про визнання мирової угоди право власності на нежитлове приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Степового Фронту, 18-28, номер 5, поверх 1, як обєкт нерухомого майна у сторін не виникло, а тому на нього не може бути визнано право власності на підставі визнання мирової угоди.

Безпідставними є доводи ОСОБА_2 наведені у запереченні про те, що згідно договору від 12 серпня 2014 року про уступку майнових прав, укладеного між ПАТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_3, останній передано майнові права на обєкт інвестування, а тому права банку не порушуються та він не наділений правом апеляційного оскарження судових рішень.

Так, майном як особливим обєктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обовязки (частина перша статті 190 ЦК України).

Майновими правами визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

У відповідачки право власності на спірні приміщення не виникло, за змістом договору про уступку майнових прав ОСОБА_3 отримала лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно.

Разом з тим, відповідно до ст. 3 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» суб'єктами системи фінансово-кредитних механізмів при будівництві житла є довірителі, управителі, забудовники, страхові компанії, емітенти сертифікатів ФОН та власники сертифікатів ФОН.

У даному випадку ПАТ АКБ «Аркада» згідно договору про участь у Фонді фінансування будівництва від 17 вересня 2013 року виступає управителем, тобто фінансовою установою, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду.

Таким чином, вирішення питання щодо виникнення права власності на нерухоме майно, зокрема, обєкт інвестування за договором про участь у Фонді фінансування будівництва, істотно впливає на інтереси ПАТ АКБ «Аркада».

Посилання у запереченнях ОСОБА_3 на неналажне виконання банком умов договору про участь у Фонді фінансування будівництва від 17 вересня 2013 року не можуть бути підставою для визнання за ОСОБА_3 права власності на обєкт інвестування та не стосуються правовідносин сторін справи, які виникли з приводу поділу спільного майна подружжя.

Окрім того, будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 зверталася із скаргами щодо неналежного надання ПАТ АКБ «Аркада» послуг з управління фінансами або якості надання таких послуг за договором про участь у фонді фінансування, чи щодо інших порушень умов договору управителем, сторонами справи надано не було, а банк до участі у справі не залучався.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ПАТ АКБ «Аркада» слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а матеріали справи повернути до місцевого суду для продовження розгляду.

При цьому слід зазначити, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки у апеляційній скарзі банку викладена незгода з висновками ухвали місцевого суду, що стосуються приміщення № 5 в м. Полтаві по вул. Степового Фронту, 18-28; вирішення судом питання щодо іншого нерухомого майна сторін інтереси банку не зачіпаються та банком не оскаржуються.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 311, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Аркада» - задовольнити частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 19 січня 2016 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

ОСОБА_4