Справа № 159/987/16-ц
Провадження № 2/159/481/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря Канашкової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Прохає визнати за ним право власності на 13/25 часток у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вул. Шевченка,92 в смт. Голоби Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, яка померла 21 травня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 21 травня 2015 року померла бабуся позивача ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належне спадкодавцеві за життя майно, у тому числі на домоволодіння, розташоване за адресою вул. Шевченка,92 в смт. Голоби Ковельського району Волинської області. За життя ОСОБА_4 залишила заповітне розпорядження за яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт. Голоби вул. Шевченка,92 та усе майно заповіла в рівних частинах позивачеві та відповідачеві. У строк та спосіб, встановлені чинним законодавством, позивач прийняв спадщину яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2, відмовилась від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Спадкоємці майна ОСОБА_4, які відповідно до вимог ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні. Право власності на обєкт нерухомого майна, якмй увійшов до спадкової маси, а саме на домоволодіння, розташоване по вул. Шевченка,92 в смт. Голоби Ковельського району Волинської області, спадкодавець ОСОБА_3 набула на підставі двох правовстановлюючих документів, а саме: 12/25 часток вказаного житлового будинку спадкодавець набула на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори 03 вересня 1979 року та 13/25 часток житлового будинку спадкодавець набула у власність на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Ковельською державною нотаріальною конторою 05 серпня 1977 року після смерті батька, ОСОБА_5. За життя спадкодавця Волинським ОБТІ у передбаченому законом порядку було здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 12/25 часток у спірному домоволодінні. У той же час право власності на 13/25 часток домоволодіння, набутого спадкодавцем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач не зареєструвала. Вказана обставина завадила позивачеві оформити право власності на 13/25 часток у спірному домоволодінні. Зокрема приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану частину домоволодіння з покликанням на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за змістом яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. У зв'язку з неможливістю надати нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документів на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву у якій прохає справу розглядати за її відсутності, позов визнала і не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 09.12.2015 року, житловий будинок №92, розташований по вул. Шевченка в смт. Голоби Ковельського району Волинської області належить на праві власності ОСОБА_4. Реєстрація права власності на 12/25 часток будинку здійснена на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-проджу від 03.09.1979 року №5078, державна реєстрація права власності на 13/25 часток не здійснена.

Вказана обставина доводиться і реєстраційним посвідченням, виданим Луцьким міжміським бюро технічної інвентаризації 31 березня 1980 року, виданим спадкодавцеві ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори 03 вересня 1979 року, згідно якого ОСОБА_6 продала ОСОБА_4 12/25 частин житлового будинку, розташованого в селищі Голоби по вул. Шевченка,92.

Право власності спадкодавця ОСОБА_4 на 13/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованими по вулиці Шевченка,92 в смт. Голоби Ковельського району Волинської області, доводиться матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про смерть серї 1-ЕГ №171390 від 21 травня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Голобської селищної ради, ОСОБА_4 померла 21 травня 2015 року.

Згідно заповіту, посвідченого 15 березня 2001 року секретарем Голобської селищної ради, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт. Голоби вул. Шевченка,92 та усе майно ОСОБА_3 заповіла в рівних частинах позивачеві ОСОБА_1 та відповідачеві ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами спадкової справи №70/2015 року, відкритої 27 жовтня до майна померлої 21 травня 2015 року ОСОБА_4, доводиться та обставина, що позивач ОСОБА_1, відповідно до норм ст. 1269 ЦК України 27 жовтня 2015 року звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після Смерті ОСОБА_3 11 лютого 2016 року приватним нотаріусом видано позивачеві ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на дві земельні ділянки (кадастрові номери :01:001:0439 та :01:001:0440) ( а.с.36-58).

Із заяви спадкоємця ОСОБА_2, поданої приватному нотаріусу 27 жовтня 2015 року, яка міститься у матеріалах спадкової справи, убачається, що відповідач ОСОБА_2 відмовилась від прийняття всієї спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 21.05.2015 року, на користь позивача ОСОБА_1.

Згідно ч.1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкодавців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Згідно актового запису про смерть №18 від 12 липня 1990 року, ОСОБА_7, чоловік спадкодавця ОСОБА_3, помер 11 липня 1990 року.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу ОСОБА_8 від 29.02.2016 року №87/01-16, позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове домоволодіння житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Шевченка,92 в смт. Голоби Ковельського району, з посиланням на норми п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. (а.с.22).

Згідно відомостей з Державного реєстру іпотек, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, та Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна від 15.03.2016 року №55142860, державна реєстрація права власності на домоволодіння, розташоване по вул. Шевченка,92 в смт. Голоби Ковельського райну Волинської області не здійснювалась, під обтяженнями вказане домоволодіння не перебуває.

Згідно даних технічного паспорту на обєкт нерухомого майна, виготовленого станом на 23 березня 2016 року, спірний жтиловий будинок побудований у 1978 році.

Згідно п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та розташовані в межах міст і селищ міського типу УРСР. Тобто Інструкцією не передбачався обовязок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селах.

Згідно ч.1,2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обовязковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відтак позивач позбавлений можливості реалізувати своє право зареєструвати, у встановленому законом порядку, право власності на успадковане нерухоме майно.

Згідно даних технічного паспорту спірне домоволодіння не містить самочинного будівництва і складається з: житлового будинку А-1 1978 року побудови, загальною площею 52,4 м.кв., житловою площею 30,5 кв.м., підсобною площею 21,9 м.кв., до складу якого якого входять коридор площею 7,0 кв.м., кладова площею 4,1 кв.м., кухня площею 10,8 кв.м., кімната площею 7,6 кв.м., кімната площею 10,7 кв.м., кімната площею 12,2 кв.м.; прибудови «а» 1978 року побудови площею 13,0 м.кв.; сарая Б-1 1978 року побудови площею 53,4 кв.м.; вбиральні 1978 року побудови площею 1,2 м.кв.; огорожі та воріт 1978 року побудови.

Судовий збір позивачем сплачено відповідно що ціни позову.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом

За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України.

На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328, 1233,1235,1236,1258, 1269, 1270 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, яка померла 21 травня 2015 року, на 13/25 часток домоволодіння, розташованого по вул. Шевченка,92 в смт. Голоби Ковельського району Волинської області, до складу якого входить: будинок А-1 1978 року побудови, загальною площею 52,4 м.кв., житловою площею 30,5 кв.м., підсобною площею 21,9 м.кв.; прибудова «а» 1978 року побудови площею 13,0 м.кв.; сарай Б-1 1978 року побудови площею 53,4 кв.м.; вбиральня 1978 року побудови площею 1,2 м.кв.; огорожа та ворота 1978 року побудови.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова