АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8947/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/789/1399/16 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участі секретаря - Шмигельська І.З.

апелянта ОСОБА_1

позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2016 року позов задоволено частково .

Стягнуто із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера МВС України за вислугу років, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, інд. номер НОМЕР_2) аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2016 року на час навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 551,20 гривень судового збору .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального права. Вказує на те, що суд не з'ясував ряд обставин, які мають значення для справи, а саме: не врахував стан здоров'я та матеріальне становише платника аліментів, перебування на його утриманні непрацездатної матері та стану здоров'я дитини, яка навчається на заочній формі навчання та має можливість працювати.

У судовому засіданні апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

Позивачка заперечила апеляційну скаргу, рішення суду вважає законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, суд обґрунтовано виходив з наявності правових підстав для задоволення вимог а саме, що донька сторін навчається і потребує матеріальної допомоги, а батько може надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 є спільною дитиною позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1

Шлюб між сторонами розірвано 26 лютого 2003 року .

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 стягувалися аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 в розмірі 535 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Згідно із Довідкою № 1-406, виданою 10 серпня 2016 року приватним підприємством "Східний масив" ОСОБА_2 разом із дочкою ОСОБА_3 зареєстровані та проживають ІНФОРМАЦІЯ_6.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 навчається на заочній контрактній формі навчання у Національній академії внутрішніх справ (навчально - науковий інститут № 4 Рівненське відділення, що стверджується довідкою № 173 від 15 серпня 2016 року, виданою згадуваним навчальним закладом .

Також, згідно із Договором № 15 - 02КРВ від 12 серпня 2014 про навчання загальна вартість навчання ОСОБА_3 відповідно до умов договору становить 41500 гривень, строк навчання 5 років (10 семестрів ), розмір плати за один семестр становить 4150 гривень .

З матеріалів справи вбачається, що дохід позивачки, яка працює на посаді головного спеціаліста економіста Головного управління статистики у Тернопільській області із травня по 30 вересня 2016 року становить 15731,33 грн.; з 17 серпня 2015 року по грудень 2015 року позивачка була зареєстрована як безробітна в Тернопільському МРЦЗ, отримавши дохід в загальному розмірі 8461,93 гривні.

Позивач звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, оскільки її доходів не вистачає на утримання та навчання доньки, а відповідач не надає матеріальної допомоги.

Суд першої інстанції, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права та, виходячи з положень ст. ст. 199, 200 СК України, обґрунтовано стягнув з відповідача 1/4 частину його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дочки , яка продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував стан його здоров'я та матеріальне становише, перебування на його утриманні непрацездатної матері, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Врахувавши обставини справи суд обґрунтовано виходив із того, що повнолітня донька яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на повнолітню доньку у розмірі визначеному судом, оскільки відповідач є працездатного віку ІНФОРМАЦІЯ_7, не є інвалідом по стану здоровя, отримує пенсію за вислугу років піля звільнення з органів внутрішніх справ.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4