Справа № 204/2114/16-ц
Провадження № 2/204/1223/16
УХВАЛА

28 березня 2016 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне» Дніпропетровської міської ради про виведення квартири із статусу службового житла та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне» Дніпропетровської міської ради про виведення квартири із статусу службового житла та визнання права власності.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що наявні підстави для залишення позовної заяви без руху, оскільки позивачем не вказана ціна позову, та не надано документів, які підтверджують сплату судового збору за вимогами майнового характеру.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, Позивач просить визнати право власності на нерухоме майно, проте не зазначає ціну позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, крім вимог немайнового характеру позивачем заявлена вимога майнового характеру про визнання права власності на квартиру.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року N 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» яким були внесені зміни до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням внесених змін, за подання позовної заяви майнового характеру фізичною або фізичною особою-підприємцем судовий збір справляється у розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної загробної плати.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

На 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати в Україні становить 1 378,00 грн.

З огляду на наведене, розмір судового збору за подання фізичною особою заяви майнового характеру становить 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної загробної плати.

Положеннями п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду, яке позивач просить визнати за ним та повинна бути підтверджена відповідними відомостями.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічні положення містяться у п. 2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких встановлено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. з наступними змінами і доповненнями, розяснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. На підставі відомостей про дійсну вартість спірної квартири, за яку її можливо продати у м. Дніпропетровську, виходячи з середньої ринкової вартості на аналогічні квартири у цьому районі м. Дніпропетровська, суд приходить до переконливого висновку про те, що позивачем не вірно визначений розмір судового збору.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги що Позивачем не вірно визначена ціна позову, суд попередньо визначає розмір судового збору у максимальному розмірі - 6 890,00 грн., оскільки згідно ЗУ «Про судовий збір», судовий збір сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що дорівнює 6 890,00 грн.

Приймаючи до уваги сплату позивачем судового збору у розмірі 551,20 грн. за вимоги немайнового характеру, сума судового збору, яку позивачу слід сплатити за вимоги майнового характеру становить 6 890,00 грн.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

«Отримувач коштів - Управління Державної казначейської служби України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253, Банк отримувача - ГУДКСУ у Дніпропетровській області, Код банку отримувача (МФО) 805012, Рахунок отримувача 0008, Код класифікації доходів бюджету 22030001, Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)».

Крім того, згідно п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлена вимога про виведення з статусу службового житлаАДРЕСА_1 у житловому будинку № 7, літ. А-1 по вул. Кедріна у м. Дніпропетровську, проте у позовній заяві відсутнє обґрунтування вказаної позовної вимоги.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: привести позовну заяву у відповідність вимогам ст. 119 ЦПК України зазначивши ціну позову відповідно до дійсної вартості нерухомого майна; сплатити судовий збір на розрахунковий рахунок суду у встановленому судом розмірі та надати суду відповідні документи, що підтверджують сплату судового збору, уточнити зміст позовних вимог та навести їх обгрунтування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд,

У х в а л и В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне» Дніпропетровської міської ради про виведення квартири із статусу службового житла та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків три дні з моменту отримання копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез