Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Григоренко М.П.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: відповідача та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргу ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено:

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 638 110, 95 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 6 381, 11 гривень судового збору.

У поданій на рішення суду апеляційній скарзі відповідач покликався на його незаконність та необґрунтованість через неповне зясування обставин справи й порушення судом норм матеріального і процесуального права.

На її обґрунтування зазначав про неврахування судом при ухваленні рішення того, що сторони разом проживали до 2013 року, мали спільний бюджет, котрий використовувався в інтересах сім'ї. Про наявність у нього заборгованості по сплаті аліментів за період з 17.12.1998 року до 01.11.2013 року він дізнався в 2014 році. Судом не взято до уваги, що виконавчий лист, виданий в 1998 році, стягувачем було предявлено до виконання 4 березня 2013 року, в звязку із чим 5 березня 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Постанова йому не направлялась та про її існування він довідався під час розгляду цивільної справи. Крім того, вказує, що на даний час заборгованість зі сплати аліментів відсутня, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 26.07.2016 року.

З цих підстав просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Заслухавши думку судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості обставин уникнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь позивача на утримання дитини згідно з рішенням суду, через що виникла заборгованість з його вини, що є підставою для застосування правил ст. 196 СК України щодо нарахування і стягнення з відповідача 638 110, 95 гривень неустойки за прострочення сплати аліментів.

Проте з висновками про розмір неустойки та період, за який вона повинна стягуватись, погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 1 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 березня 2016 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2М, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет аспору,: Відділ державної служби Корецького районного управління юстиції Рівненської області; про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Встановлено, що рішенням Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 28 грудня 1998 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки Ірини, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 17 грудня 1998 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі цього рішення судом видано виконавчий лист, за яким з 17 лютого 1999 року до 1 листопада 1999 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 379, 17 гривень.

5 березня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, згідно з поданою 4 березня 2013 року заявою ОСОБА_2, відкрито виконавче провадження №36856251 по виконанню виконавчого листа №2-326, виданого 28 грудня 1998 року Переяслав-Хмельницьким районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки Ірини, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як видно з матеріалів справи, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.1999 року до 01.11.2013 року.

Згідно з довідкою-розрахунком №7846 від 12.11.2013 року загальна сума заборгованості в період з 17.12.1998 року до 01.11.2013 року становить 42 933, 65 грн. (а.с.8 - 9).

Відповідно до розрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів, доданого позивачем до позову, розмір неустойки (пені) по сплаті аліментів, який підлягає до стягнення з ОСОБА_1 за період з 01.01.1999 року по 01.11.2013 року складає 638 110, 95 гривень (а.с.2-5).

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд прийшов до висновку, що наданий позивачем розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, згідно з яким розмір неустойки за період з 01.01.1999 року до 01.11.2013 року складає 638 110, 95 гривень, відповідає положенням ст. 196 СК України. Однак колегія суддів вважає, що таке твердження суперечить обставинам справи та вимогам закону.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.195 СК України та ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості з виплати аліментів визначається державним виконавцем, а за наявності спору питання про розмір такої заборгованості вирішується за заявою заінтересованої особи судом у порядку, встановленому законом.

За основу для нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів взято довідку-розрахунок від 12.11.2013 року, відповідно до якої за період з 17.12.1998 року по 01.11.2013 року у відповідача існувала заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 42 933,65 гривень. Оскільки матеріали справи не містять відомостей про оспорення сторонами цієї довідки чи визнання її недійсною, а судом таких даних не здобуто, то судом першої інстанції правильно враховано її як документ, що підтверджує наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів та як наслідок нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів.

Пунктами 8, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз'яснено, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст.215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст. 60 ЦПК України).

Між тим, суд першої інстанції наведеного не врахував, а у своєму рішенні не зробив розрахунок неустойки, з якого він виходив при обчисленні її розміру, та не перевірив розрахунок, наданий ОСОБА_2 до позовної заяви, навівши обґрунтування його правильності.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності неустойки за прострочення сплати аліментів через недоведеність існування в платника аліментів умислу на несплату чи ухилення від сплати аліментів не заслуговують на увагу. Ці доводи також спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які були належним чином оцінені судом.

Роз'ясненнями, викладеними в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Статтями 180, 196 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину та відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідач не заперечує проти обовязку сплачувати аліменти на утримання дитини. Зазначає, що спільно проживав із позивачкою до 2013 року, вони мали спільний бюджет, котрий використовували в інтересах сім'ї, однак дані обставини не звільняли відповідача від обовязку належного виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини.

Окрім того, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про його обізнаність з наявністю заборгованості по сплаті аліментів лише в 2014 році, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Як убачається з довідки-розрахунку та встановлено судовими рішеннями, заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.01.1999 року до 01.11.1999 року у відповідача відсутня. Заборгованість зі сплати аліментів існувала за період з 01.11.1999 року до 01.11.2013 року, що не спростовано відповідачем. Відсутність заборгованості по їх сплаті на даний час не впливає на нарахування пені за прострочення сплати аліментів у зазначеному періоді.

Згідно з ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі №6-94цс15, яка згідно зі ст. 360 (7) ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Факт неповного виконання платником аліментів рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки не заперечувався, а також стверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними державним виконавцем.

При ухваленні рішення суд дійшов правильного висновку про покладення на відповідача обов'язку сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину.

Разом з тим, розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем до матеріалів справи, з яким погодився суд попередньої інстанції, було здійснено без урахування зазначених вимог закону.

З розрахунку заборгованості платника аліментів, складеного державним виконавцем станом на 12 листопада 2013 року, видно, що згідно з відміткою, зробленою у виконавчому документі КСП ім. Черняховського, аліменти утримані по 01.11.1999 року, а тому заборгованість із сплати аліментів виникла з 01.11.1999 року та за період з цього дня до 01.11.2013 року, а її розмір становить 42 933,65 гривень. Тому за період з 01.11.1999 року до 01.11.2013 року підлягає нарахуванню неустойка, яка обчислюється у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за кожен місяць прострочення, розрахованих державним виконавцем:

(29,55 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 1999р.) + 29,55 грн. х 1% х 31 день (за грудень 1999р.) + 33,47 грн. х 1% х 31 день (за січень 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 29 днів (за лютий 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 31 день (за березень 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 31 день (за травень 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 30 день (за червень 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 31 днів (за липень 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2000р.) + 33,47 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2000р.) + 42,52 грн. х 1% х 31 день (за січень 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 28 день (за лютий 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 31 день (за березень 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 31 день (за травень 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 31 день (за липень 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2001р.) + 42,52 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2001р.) + 49,24 грн. х 1% х 31 день (за січень 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 31 день (за березень 2002р.) + 49, 24 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 31 день (за травень 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 31 день (за липень 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2002р.) + 49,24 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2002р.) + 62,28 грн. х 1% х 31 день (за січень 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 31 день (за березень 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 31 день (за травень 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 31 день (за липень 2003р.) + 62.28 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2003р.) + 62,28 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2003р.) + 83,30 грн. х 1% х 31 день (за січень 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 29 днів (за лютий 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 31 день (за березень 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 31 день (за травень 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 31 день (за липень 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2004р.) + 83,30 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2004р.) + 130,00 грн. х 1% х 31 день (за січень 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 31 день (за березень 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 31 день (за травень 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 31 день (за липень 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2005р.) + 130,00 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2005р.) + 165,06 грн. х 1% х 31 день (за січень 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 31 день (за березень 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 31 день (за травень 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 31 день (за липень 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2006р.) + 165,06 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2006р.) + 223,94 грн. х 1% х 31 день (за січень 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 31 день (за березень 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 31 день (за травень 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 31 день (за липень 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2007р.) + 223,94 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2007р.) + 223.94 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2007р.) + 333,12 грн. х 1% х 31 день (за січень 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 29 днів (за лютий 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 31 день (за березень 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 31 день (за травень 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 31 день (за липень 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2008р.) + 333,12 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2008р.) + 373,50 грн. х 1% х 31 день (за січень 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2009р.) + 373, 50 грн. х 1% х 31 день (за березень 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 31 день (за травень 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 31 день (за липень 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2009р.) + 373,50 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2009р.) + 434,18 грн. х 1% х 31 день (за січень 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 31 день (за березень 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 31 день (за травень 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 31 день (за липень 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2010р.) + 434,18 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2010р.) + 504,12 грн. х 1% х 31 день (за січень 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 31 день (за березень 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 31 день (за травень 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 31 день (за липень 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2011р.) + 504,12 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2011р.) + 602,68 грн. х 1% х 31 день (за січень 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 29 днів (за лютий 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 31 день (за березень 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 31 день (за травень 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 31 день (за липень 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2012р.) + 602,68 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2012р.) + 642,50 грн. х 1% х 31 день (за січень 2013р.) + 642,50 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2013р.) + 642,50 грн. х 1% х 31 день (за березень 2013р.) + 642,50 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2013р.) + 642,50 грн. х 1% х 31 день (за травень 2013р.) + 642,50 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2013р.) + 642,50 грн. х 1% х 31 день (за липень 2013р.) + 642,50 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2013р.) + 642,50 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2013р.) + 642,50 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2013р.)

Зважаючи на викладене, на користь позивачки підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01.11.1999 року до 01.11.2013 року в розмірі 13 068, 32 гривень.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин уваги на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України спонуканнями для ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову є неправильне застосування судом норм матеріального права.

Судовий збір в силу правил ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст. 180, 196 СК України, 549 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі №6-94цс15, п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 19 серпня 2016 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (облікова картка платника податків: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (облікова картка платника податків: НОМЕР_2) 13 068 (тринадцять тисяч шістдесят вісім) гривень 32 копійки неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 (облікова картка платника податків: НОМЕР_1) 1 306 (одна тисяча триста шість) гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді :