Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 333/9732/13Головуючий у 1-й інстанції Кулик В.Б.
Пр. № 22-ц/778/3647/16Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

23 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Крилової О.В., Трофимової Д.А.

за участі секретаря Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, про відвід судді - доповідача апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С.

у справі за заявою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, про відстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (надалі - Банк) до ОСОБА_3, ОСОБА_5, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про виселення

із апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2015 року у цій справі

ВСТАНОВИЛА:

Дана справа із апеляційною скаргою перебуває у провадженні апеляційного суду.

Розгляд цієї справи апеляційним судом не розпочато, останній був відкладений 29 вересня 2016 року, оскільки в апеляційного суду були відсутні дані про належне повідомлення про час та місце розгляду цієї справи боржника ОСОБА_5 на дане судове засідання.

15 листопада 2016 року представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подав апеляційному суду у цій справі заяву про відвід судді - доповідача апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С. з підстав, передбачених ст. 20 ч. 1 п. 4 ЦПК України - є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначав наступне. Розгляд цієї справи витікає із прав і обов'язків ОСОБА_3 перед Банком, що базуються на кредитному договорі №6241634 від 24.03.2008 р. й іпотечному договорі №6241634 від 24.03.2008 р., на підставі яких приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. вчинив виконавчий напис від 29.11.2011 р. на іпотечному договорі. Суміжною справою із цією, була справа №333/8913/14-ц, метою розгляду якої було визнання вищевказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Сторонами цієї справи були ОСОБА_3 та Банк. 27 березня 2015 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя зробив позитивний висновок по розгляд вимог ОСОБА_3, а саме позов задовольнив і визнав вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню повністю. Банк, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, звернувся до апеляційного суду Запорізької області із апеляційною скаргою, яку розглядала колегія суддів, у складі якої була суддя-доповідач Гончар М.С. Розглядаючи апеляційну скаргу по справі № 333/8913/14-ц, здійснюючи оцінку обставин справи, суддя-доповідач Гончар М.С. стала на сторону Банку, визнавши борг ОСОБА_3 за кредитним договором та існування невиконаних ним зобов'язань по іпотечному договору. Рішення на користь ОСОБА_3 було скасовано та ухвалено нове про відмову останньому в задоволенні його позову (рішення апеляційного суду від 27 березня 2015 року по справі №333/8913/14-ц, копія додається). Отже, суддя Гончар М.С., визначивши правомірність вимог Банку до ОСОБА_3, існування зобов'язань за кредитним договором (хоча предмет справи № 333/8913/14-ц зачіпав цю сторону взаємовідносин кредитора і боржника, проте безпосереднім об'єктом дослідження не був), а також правомірність вчинення виконавчого напису на іпотечному договорі, що є головним предметом дослідження цієї справи, пов'язана своїми доводами, висловленими у справі № 333/8913/14-ц. Навіть теоретично, боржник у цій справі позбавлений шансів на ухвалення рішення на користь сім'ї ОСОБА_3, оскільки задоволення апеляційної скарги у цій справі, вкаже на неправомірність задоволення апеляційної скарги Банку у справі № 333/8913/14-ц. Ст. 21 ЦПК України вказує на недопустимість повторної участі судді в розгляді справи. Хоча зміст цієї статті вказує на недопустимість участі саме в певній справі, а описані вище обставини відбувалися у межах двох різних справ, проте вищевказані справи пов'язані одним предметом, тими ж сторонами і базувалися на кредитних взаємовідносинах по договору № 6241634 від 24.03.2008 р. Зазначене, порушує право на справедливий суд і не сприяє з'ясуванню істини по справі. Тому, у відповідача є обґрунтований сумнів в неупередженості судді Гончар М.С. в справедливому розгляді цієї справи.

В силу вимог ст. 24 ЦПК України у разі заявлення відводу суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі (ч.1); заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч.2).

У судове засідання 23 листопада 2016 року повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України про час та місце розгляду цієї справи боржники ОСОБА_8 та ОСОБА_5, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6,а також представник органу опіки та піклування, вдруге не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При цьому, боржники про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, орган опіки та піклування подав апеляційному суду поштою заяву про розгляд цієї справи апеляційним судом без участі його представника (а.с.231-232).

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажними причини неявки боржників та на підставі ст. 305 ч.2 ЦПК України ухвалила заяву органу опіки та піклування задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх нез'явившихся осіб, які беруть участь у справі, за присутністю представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та представника Банку (стягувача) за довіреністю Бойченка Д.О.

Заслухавши у судовому засіданні заяву ОСОБА_2, який діє в інтересах боржника ОСОБА_3, про відвід судді - доповідача апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С. у цій справі до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, яку останній підтримав, просив задовольнити, пояснення представника Банку з приводу цієї заяви представника боржника, дослідивши зміст останньої, додані до неї матеріали та матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що вищезазначена заява ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, про відвід судді-доповідача апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С. у цій справі підлягає задоволенню.

В силу вимог ст. 20 ч. 1 п. 4 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Встановлено, що суддя - доповідач апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С. у складі іншої колегії суддів, як суддя-доповідач, в іншій цивільній справі ухвалювала рішення за участю Банку та боржника ОСОБА_3 з приводу виконання останнім зобов'язань за тим самим кредитним договором, а саме: рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року в цивільній справі ЄУН № 333/8913/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Банку, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова В.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю (додаток до заяви про відвід).

Цим рішенням в іншій цивільній справі апеляційну скаргу Банку було задоволено, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Банку, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова В.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю, відмовлено, вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, цим рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року, в ухваленні якого приймала суддя Гончар М.С. також як суддя-доповідач, фактично було залишено в силі виконавчий напис від 29.11.2011 року приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової В.М., зареєстрований в реєстрі за № 3334, яким було звернуто стягнення на суму 37065,65 доларів США на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 51,31 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3, як позичальнику за кредитним договором із Банком № 6241629 від 24.03.2008 рок,у та іпотекодавцю за договором іпотеки від 24.03.2008 року.

Саме наявність чинного на підставі рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року в іншій справі ЄУН № 333/8913/14-ц виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення Банком на вказану іпотечну квартиру боржника ОСОБА_3, який виконується у примусовому порядку, стало підставою для ухвалення судом у цій справі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2014 року (а.с. 73-76) про виселення боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, із іпотечної квартири за адресою: АДРЕСА_1, яке набрало законної сили, та про відстрочку виконання якого боржник ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_2 й просить у цій справі.

Зазначені обставини не є обставинами, які безпосередньо виключають участь судді-доповідача апеляційного суду Гончар М.С. у цій справі, а тому суддею-доповідачем Гончар М.С. заява про самовідвід у цій справі не подавалась.

Однак, ці обставини можна вважати за інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді Гончар М.С. у цій справі з боку боржника ОСОБА_3, що є підставою для відводу судді в силу вимог ст. 20 ч. 1 п. 4 ЦПК України.

Оскільки, згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий... розгляд його справи... незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 p.).

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що боржник ОСОБА_3, якого представляє у цій справі ОСОБА_2, як особа, яка бере участь у цій справі, має враження упередженості та необ'єктивності судді-доповідача Гончар М.С. у цій справі, щоб усунути сумніви щодо реалізації права останнього на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення у цій справі у відповідності до принципів ст. 6 Європейської Конвенції, вимог ст.ст.20, 23 ЦПК України та з метою виключення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді-доповідача Гончар М.С., заяву ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, про відвід судді-доповідача Гончар М.С. у цій справі слід задовольнити.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.20, 23 - 24, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, про відвід судді - доповідача апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С. у цій справі задовольнити.

Справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області для нового розподілу відповідно до вимог ст. ст. 11-1, 297 ЦПК України у зв'язку із відводом судді -доповідача Гончар М.С. у цій справі.

Ухвала окремому оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Крилова О.В.Трофимова Д.А.