Справа № 192/1808/16-ц
Провадження № 2/192/282/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" червня 2016 р.Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Омелюх В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області та Покровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 28 жовтня 1998 року по 11 грудня 2001 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. Після розірвання шлюбу 11 грудня 2001 року дитина проживає з нею в смт.Покровське Покровського району Дніпропетровської області, проти чого не заперечував відповідач, та знаходиться на її утриманні, а рішенням Покровського районного суду від 03 липня 2006 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини. З моменту розірвання шлюбу відповідач перестав цікавитися життям сина, не виявляє жодного бажання спілкуватися з ним, а навпаки навмисно ухиляється від приймання участі у його вихованні та виконання своїх батьківських обовязків. На день розгляду справи судом синові виповнилося шістнадцять років, він майже не памятає відповідача, оскільки з моменту розірвання шлюбу він жодного разу його не бачив.
Відповідач не приймає участі і в утриманні дитини, оскільки навіть після стягнення аліментів за рішенням суду у розмірі 1/4 частини щомісячно, він ухиляється від його виконання, не цікавиться за які кошти забезпечується виховання сина, у звязку з чим син знаходиться на її повному утриманні..
Відповідач не бере жодним чином участі у вихованні дитини, у звязку з чим всі питання виховання та розвитку дитини вирішуються нею, хоча права та обовязки батьків по вихованню та утриманню дитини є рівними. На її одноразові звернення до відповідача, щодо прийняття ним участі в триманні сина, який потребує придбання необхідних товарів, речей для повноцінного забезпечення навчання у тому числі додаткових факультативних занять, відповідач не реагував, останні пять років взагалі не цікавиться долею сина, станом його здоровя та успіхами, у звязку з чим весь цей період життя та навчання сина в школі забезпечує вона сама, при цьому син має всі необхідні умови для повноцінного розвитку, навчання, розвитку розумових та творчих здібностей, в тому числі шкільну та спортивну форми, підручники, канцелярські приладдя, додаткову літературу, компютерну техніку та інше.
Відповідач не приймає участі і у шкільному житті сина, не цікавиться його навчанням та успіхами, не відвідував батьківські збори. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню і утриманню дитини, орган опіки та піклування, обстеживши матеріально-побутові умови проживання дитини, які вона забезпечує йому одна без участі відповідача, прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а вона змушена звернутися з даним позовом до суду та прохати позбавити відповідача батьківських прав.
У судове засідання позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.34) не зявилась. Згідно письмової заяви прохала проводити розгляд справи у її відсутність (а.с.43), позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Прохала долучити до матеріалів справи висновок Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3В.(а.с.44-45).
Відповідач ОСОБА_3, який про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання с.Тритузне вул.Нагорна,16 Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.18,26,27,39-40), звідки судові повістки про виклик його до суду повторно повернулися з відміткою «вибув», що свідчить про те, що насправді відповідач не проживає за вказаною адресою, в судове засідання 15 червня 2016 року не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.
Оскільки відповідачу ОСОБА_3 судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду з відміткою «вибув» через відсутність адресата, то суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
Представники третіх осіб - Солонянської районного державної адміністрації Дніпропетровської області (як орган опіки та піклування), Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області як орган опіки та піклування, які належним чином повідомлені про день та місце розгляду справи (а.с.38,42), в судове засідання не зявилися. Згідно заяви Покровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області як орган опіки та піклування прохали проводити розгляд справи у їх відсутність та надала висновок від 08 червня 2016 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.44-45). Представник третьої особи - Солонянської районного державної адміністрації Дніпропетровської області (як орган опіки та піклування) згідно заяви прохав проводити розгляд справи у його відсутність (а.с.46,48,49) та надав акт обстеження матеріально-побутових умов сімї від 14 червня 2016 року, згідно якого зі слів матері відповідач ОСОБА_3 проживає з сімєю в Брянській області (а.с.47).
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі ст. 224 ЦПК України у звязку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та за згодою позивача - в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини.
Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, а згідно положень ч.2 ст.157, ст.180-182 цього Кодексу той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Судом встановлено, що з 28 жовтня 1998 року позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі згідно актового запису №89 по відділу реєстрації актів громадянського стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, при цьому позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.6), який було розірвано 11 грудня 2001 року згідно актового запису №137 по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, при цьому позивачка змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.8).
В період шлюбу у сторін народилася спільна неповнолітня дитина: син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_3 (а.с.7) та який після розірвання шлюбу згідно довідки Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області №2544 від 01 квітня 2016 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сімї проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні за адресою: пров.Вишневий,6 с.Покровське Дніпропетровської області (а.с.10,11).
В судовому засіданні судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 14 червня 2016 року (а.с.47), відомостей адресно-довідкового сектору підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області (а.с.18) зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але за місцем реєстрації не проживає, про фактичне місце проживання суд не повідомив (а.с.47).
Як убачається із характеристики Покровської загальноосвітньої школи I-III ступенів №2 за період відвідування ОСОБА_2 шкільного закладу відповідач, як батько дитини, вихованням дитини не займається, батьківські збори не відвідує, не цікавиться життям дитини в навчальному закладі, в той же час вихованням дитини займається його мати - ОСОБА_1, яка відвідує батьківські збори та цікавиться життям дитини у навчальному закладі (а.с.12).
Згідно рішення Покровської районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2006 року у цивільній справі №2-623/2006р за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.9), при цьому з тексту судового рішення вбачається, що при розгляді справи судом відповідач позов визнав та підтвердив, що з 2001 року з позивачкою та дитиною спільно не проживає.
Згідно письмового висновку про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав від 23 лютого 2016 року №75 служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с.13) вбачається, що з моменту розірвання шлюбу відповідач не приймає участі у вихованні, навчанні та утриманні свого сина ОСОБА_2, так як аліменти не сплачує, не піклується про його здоровя, фізичний та духовний розвиток, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_1 та підписами сусідів, останні 5 років стосунків з дитиною не підтримує, вихованням не займається
У звязку з тим, що відповідач тривалий час, більше пяти років, ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини, не бере жодної участі у вихованні свого сина, не спілкується з ним та не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, не піклується та не дбає про фізичний, духовний стан та розвиток дитини, навчання, не створює умов для отримання ним освіти, навчання, не цікавиться його життям та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, як не приймає участі і в утриманні сина згідно судового рішення, про що свідчить і факт його вибуття з зареєстрованого місця проживання без повідомлення позивачки про фактичне місце проживання, суд приходить до висновку, що його необхідно позбавити відповідно до вимог ст.164 СК України батьківських прав, оскільки невиконання або ухилення від виконання обовязку по вихованню дітей може бути відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України підставою до застосування наслідків, передбачених Сімейним кодексом України, в тому числі і позбавлення батьківських прав, що вбачаться і з висновку Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року як органу опіки та піклування Дніпропетровської області щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13,44-45).
Крім цього, в звязку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 15, 141,150-155, 157-159, 180-182, п.2 ч.1 ст.164, ст.165 - 169 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області та Покровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, батьком якого він є.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: суддя