НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7651/15
№ 2/183/616/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., прокурора Жовнерчук Д.Л., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи-1 ОСОБА_4, третьої особи-2 ОСОБА_5, представника третьої особи-2 ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2, за участю: третьої особи-1 - Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, третьої особи-2 - ОСОБА_5, Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

подано позов Органу опіки та піклування Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, за участі Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини ОСОБА_7, АДРЕСА_2, та стягнути з ОСОБА_2 на користь особи чи закладу, на утриманні яких буде перебувати ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи від дня подання заяви до повноліття дитини.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що в АДРЕСА_1 разом із бабусею - ОСОБА_5 проживає малолітня дитина - ОСОБА_7, АДРЕСА_2. Матір'ю дитини записана ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько ОСОБА_7 - ОСОБА_8 привіз доньку до своєї матері - ОСОБА_5, де дитина проживає по теперішній час. В січні 2015 року ОСОБА_8 помер. Відповідач жодного разу не відвідала доньку, не робила спроб знайти її та поновити родинні стосунки, не цікавиться дитиною та не допомагає матеріально, а тому Орган опіки та піклування Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно доньки.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Вказав на те, що з часу проживання дитини у ОСОБА_5 мати не відвідувала доньку, не допомагала їй матеріально, не турбувалася про її розвиток, а тому підлягає позбавленню батьківських прав відносно дитини. З метою встановлення місця проживання відповідача представником позивача вчинювались дії, спрямовані на розшук матері, які не принесли результатів і відповідача повідомлено про виїзд ОСОБА_2 за межі України. Органом опіки надавалася допомога ОСОБА_5 в утриманні дитини, водночас, внаслідок неможливості встановлення місцезнаходження відповідача, з огляду на звернення мешканців села Ганнівка, було вирішено звернутися до суду із вимогою позбавлення батьківських прав матері дитини.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. В письмових запереченнях вказували на те, що після народження ОСОБА_7, у травні 2006 року відповідач разом із ОСОБА_8 та донькою стали проживати у ОСОБА_5 з якою згодом, під час спільного проживання у відповідача виникли неприязні відносини та ворожнеча. В жовтні 2007 року за домовленістю з ОСОБА_7 відповідач, фактично припинивши шлюбні відносини з ОСОБА_8, передала дитину на виховання батькові, який проживав із своєю матір`ю ОСОБА_5, а сама повернулася до с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області. Відповідач завжди цікавилася життям і здоров'ям дитини. З цією метою восени 2008 року та навесні 2012 року вона приїздила в с. Ганнівку, де бачилася та спілкувалася з дитиною і колишнім чоловіком. В період з осені 2008 року по весну 2012 року відповідач не могла приїздити до дитини, оскільки в цей період перебувала вагітною, у шлюбі з іншим чоловіком народила двох дітей, годувала їх груддю, тривалий час перебувала з дітьми на стаціонарному лікуванні. Проте весь цей час підтримувала постійний зв'язок по телефону з колишнім чоловіком ОСОБА_8, його сестрою Валентиною та сусідкою ОСОБА_4, в яких вона цікавилася про життя, фізичний і духовний розвиток дитини, про її навчання тощо. Востаннє відповідач бачилася та спілкувалася з дитиною у лютому 2016 року, приїхавши для цього в с. Ганнівка. Відповідач жодним чином не нехтувала своїми батьківськими обов'язками, і якщо й не в повній мірі їх виконувала, то це було лише з не залежних від неї причин. Відповідач не є алкоголіком чи наркоманом, ніколи раніше не була судимою та не притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності. Є матір'ю трьох дітей, на цей час у цивільному шлюбі виховує двох дітей, характеризується повністю позитивно, в тому числі як турботлива мати. Останнім часом істотно змінила своє ставлення до виховання дитини, має наміри воз'єднатися з дитиною, забрати її для виховання у свою сім'ю. Чоловік відповідача своєю заявою надав згоду на прийняття у їх сім'ю дитини. В судовому засіданні підтримали позицію викладену в запереченні.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала вимоги позову. Пояснила суду, що в липні-серпні 2006 року її син ОСОБА_8 привіз ОСОБА_7, та свою співмешканку ОСОБА_2 до неї для подальшого проживання. Внаслідок негідної поведінки відповідача, її постійних поїздок до Полтавської області, виникла підозра подружньої зради її сина відповідачем. Відповідач не виховувала дитину, не турбувалася її здоров`ям. Постійно залишала місце свого проживання. В наступному, відповідач поїхала до батьків в Полтавську область, а вона дізналася про наявність домовленості між відповідачем та її сином - ОСОБА_8 щодо місця проживання дитини, за якою дитина залишилася проживати з батьком. В наступному, вона та ОСОБА_8 турбувалися про дитину, займалися вихованням, духовним та фізичним розвитком, матеріально забезпечували її. Влаштували дитину у навчальний заклад. Відповідач жодного разу не турбувалася про дитину, не допомагала їй матеріально. Повідомила суд, що в наступному вона має намір виховувати дитину самостійно.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не підтримала, вказуючи на наявність конфлікту між третьою особою-1 та відповідачем, що стосується в тому числі і місця проживання дитини. Зазначила на те, що на час звернення з позовом відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відновлення зв`язку із дитиною, змінилося ставлення відповідача до батьківських обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав. Вказав на те, що на час звернення з позовом відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відновлення зв`язку із дитиною, змінилося її ставлення до батьківських обов`язків, внаслідок чого застосування такого крайнього заходу впливу на матір, як позбавлення її батьківських прав є недоцільним.

В судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_9, яка вказала на те, що в 2008 році та в 2012 році разом із відповідачем їздила до с. Ганнівка для зустрічей із донькою ОСОБА_2 - ОСОБА_7 Показала, що відповідач брала із собою дарунки для дитини. Пояснила їй, що існує конфлікт із бабусею дитини, внаслідок чого зустрічається із дитиною потайки. В 2012 році бачила, як ОСОБА_5 відмовилася брати від відповідача гроші на утримання дитини.

Допитана в судовому засіданні за участі спеціаліста з навчально-виховної роботи малолітня ОСОБА_7 показала суду, що проживає із бабусею - ОСОБА_5 в с. Ганнівка, де відвідує школу. Бабуся піклується про неї, виховує її, годує, допомагає в навчанні. Бачила, як ОСОБА_2 приїздила до бабусі в 2016 році, однак не спілкувалася із нею через вказівку бабусі. Бажає піклуватися про молодших братів та сестер, однак не хоче залишати бабусю.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_7 народилась АДРЕСА_2 року. Матір`ю дитини є ОСОБА_2, батьком - ОСОБА_8 /а.с.2/.

Батько малолітньої дитини помер 30 січня 2015 року /а.с. 3/.

Станом на день звернення з позовом дитина проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.4,6/.

Відповідно до довідок виконавчого комітету Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та відповіді Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, відповідач не зареєстрована та не проживає на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області з 2008 року /а.с.9,11,12/.

Згідно з довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Полтавській області, з 27 грудня 2008 року відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 16/.

Відповідач є матір`ю в тому числі і ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно з листом Служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації № К-01-27/06 від 09 лютого 2016 року, на обліку служби у справах дітей діти ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9, мати яких ОСОБА_2, не перебували. Будь-яка інформація щодо позбавлення батьківських прав вищезазначеної громадянки у службі відсутня.

У відповідності до довідки-характеристики Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області № 87 від 29 лютого 2016 року, довідки Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області № 547 від 02 березня 2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, прибула на територію сільської ради 27 грудня 2008 року. Проживає в громадянському шлюбі з ОСОБА_12 у складі сім'ї: ОСОБА_12 - співмешканець, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_10 - син, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_11 - дочка, ІНФОРМАЦІЯ_9. Сім'я проживає у житловому будинку, який на праві особистої власності належить ОСОБА_12, має присадибну ділянку на якій вирощує картоплю, овочі для власних потреб, утримують підсобне господарство. ОСОБА_2 турботлива мати: діти завжди доглянуті, охайно одягнені. Хороша господиня: в кімнатах будинку чисто, затишно, в наявності достатня кількість меблів, речей домашнього вжитку. Сім'я має добрі товариські стосунки з сусідами, доброзичливі, теплі стосунки з батьками ОСОБА_13. Компрометуючих матеріалів на ОСОБА_2 та її сім'ю сільська рада не має.

У відповідності до довідки-характеристики Керносівської загальноосвітньої школи, ОСОБА_7 навчається у школі з 1 класу, має середній рівень знань, вихована, старанна, привітна, доброзичлива, забезпечена необхідним шкільним приладдям, в школу завжди ходить чистою, охайною. Виховує дитину бабуся - ОСОБА_5, батьківські збори відвідує завжди, підтримує зв'язок з класним керівником, тримає на контролі навчальний процес онуки. Мати дитини до школи не з'являється, життям дитини не цікавиться /а.с.5/.

Згідно з характеристикою ОСОБА_5, виданою Виконавчим комітетом Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 12 травня 2016 року № 142/02-15, ОСОБА_5 проживає на території АДРЕСА_1. За місцем проживання характеризується зі зразкової сторони, спиртними напоями не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувалася. Користується авторитетом серед жителів села. ОСОБА_5 самостійно доглядає та виховує онуку ОСОБА_7, АДРЕСА_2. Компрометуючого матеріалу на гр. ОСОБА_5 сільська рада не має.

Згідно з висновком Органу опіки та піклування Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 63/02-15 від 09 березня 2016 року, після смерті батька дитини, ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1, видане 02 лютого 2015 року виконавчим комітетом Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області), дитина мешкає у родині бабусі ОСОБА_5. ОСОБА_7 навчається в Керносівській ЗОШ в 4 класі. Всі обов'язки по вихованню дитини взяла на себе бабуся ОСОБА_5, яка збирає дитину до школи, створює належні умови для проживання та навчання, забезпечує одягом, взуттям та повноцінним харчуванням. ОСОБА_5 являється пенсіонером за віком, проживає у власному будинку в АДРЕСА_1. Громадянка ОСОБА_2 жодного разу дитину не відвідала, не робила спроб знайти її та поновити родинні стосунки, або хоча б спілкуватися з нею, не цікавилася дитиною, не допомагала їй матеріально. Виходячи з вищезазначеного: мати дитини, ОСОБА_2, самоусунулась від виховання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною, матеріально не допомагає, внаслідок чого Орган опіки та піклування вважає за необхідне підтримати позов про позбавлення батьківських прав.

У відповідності до висновку Органу опіки та піклування Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про можливість повернення дитини матері, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Бутенківської сільської ради від 19 квітня 2016 року № 32, до органу опіки та піклування Бутенківської сільської ради звернулася ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає по АДРЕСА_2, з проханням про надання висновку про можливість повернення їй на виховання малолітньої дочки ОСОБА_7, АДРЕСА_2. Із поданих заявником документів органом опіки та піклування встановлено, що ОСОБА_14 має малолітню дочку ОСОБА_7, яка на цей час проживає з бабою (по лінії батька) ОСОБА_5 в с. Ганнівка Новомосковського району Дніпропетровської області. На цей час у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа №183/7651/15 за позовом органу опіки та піклування Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно дитини ОСОБА_7. За наявною в органу опіки та піклування інформацією, ОСОБА_14 не є алкоголіком чи наркоманом, ніколи раніше не була судимою та не притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, інші компрометуючі матеріали на неї відсутні. У шлюбі з ОСОБА_12 виховує двох дітей, характеризується повністю позитивно, в тому числі як турботлива мати та хороша господиня. Це підтверджується листом Служби у справах дітей Кобеляцької РДА та довідкою-характеристикою Бутенківської сільської ради. Орган опіки та піклування також враховує те, що ОСОБА_14 показує позитивне ставлення до виховання дитини ОСОБА_15, має тверді наміри воз'єднатися з дитиною, забрати її для виховання у свою сім'ю. її чоловік ОСОБА_12 надав згоду на прийняття у їх сім'ю дитини ОСОБА_15, у їхній сім'ї створені всі необхідні умови для проживання дитини ОСОБА_15 За таких обставин орган опіки та піклування Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області дійшов до висновку про можливість повернення дитини ОСОБА_7 на виховання її матері ОСОБА_14.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Водночас, як роз`яснено п.18 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, суд не може погодитись з висновками Органу опіки та піклування Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження саме свідоме нехтування відповідачем своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, відповідач пояснила, що між нею та бабусею дитини сталися неприязні стосунки, внаслідок яких відповідач не мала змоги спільно проживати з дитиною та батьком, належним чином дбати про її виховання, хоча має бажання приймати участь у вихованні доньки. Третя особа, своїми поясненнями щодо суті позову в судовому засіданні фактично підтвердила означені посилання. Підтверджено означене посилання також і самою дитиною, яка повідомила в суді, що під час відвідувань місця її проживання за вказівкою третьої особи не вийшла для зустрічі із матір`ю, внаслідок чого об'єктивних підстав, які-б надавали б змогу суду застосувати такого крайнього заходу державного впливу, як позбавлення батьківських прав судом не встановлено і в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, оскільки як відповідач так і третя особа визнали факт наявності угоди між батьком дитини та її матір`ю про місце проживання дитини, не містять доказів звернення як батька дитини так і третьої особи до відповідача з приводу надання допомоги на утримання дитини, вирішення питання щодо участі матері в допомозі на утримання дитини та її виховання, відмови відповідача в наданні допомоги, за умови обізнаності її про місце проживання дитини та осіб, які здійснюють її виховання. Крім того, з урахуванням обставин справи, які вказують на зміну відповідачем свого ставлення до виховання дитини, відсутність обізнаності про смерть батька дитини до дати звернення з позовом, наявність доказів на підтвердження перебування на утриманні відповідача двох малолітніх дітей, доказів на підтвердження факту можливості матеріального та морального утримання дитини, ініціації питання щодо повернення дитини на виховання матері - і підстав для застосування такого заходу, як відібрання дитини без позбавлення батьківських прав суд не вбачає.

Враховуючи відмову в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, суд також не вбачає підстав і для стягнення аліментів з матері на утримання дитини.

Вирішуючи питання щодо стягнення судового збору суд виходить з положень ст.88 ЦПК України та того, що позивача звільнено від сплати судового збору, а тому судові витрати з відповідача на користь позивача чи держави не стягуються.

Керуючись, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову Органу опіки та піклування Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2, за участю: третьої особи-1 - Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, третьої особи-2 - ОСОБА_5, Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено 17 червня 2016 року.

Суддя Д.О. Парфьонов