Справа № 307/102/16-ц
Провадження № 2/307/380/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2016 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Тячівської районної державної адміністрації про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд з позовом про поновлення на роботі та стягнення суми втраченого заробітку. За її заявою, ухвалою суду, позов у частині стягнення заробітку було залишено без розгляду.

Посилається на те, що 16.12.2015 р. Управлінням освіти Тячівської РДА було видано наказ № 846-К «Про звільнення», яким її було звільнено з посади директора Углянської ЗОШ І-ІІІ ступенів за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а саме, що нею не було забезпечено навчально-виховний процес у школі - доступ учнів до класних приміщень (двері шкоди були зачинені), діти на холоді гуляли по подвір'ї та, нібито, її вчинок сприяв зриву навчально-виховного процесу.

14.12.2015 р. вона вийшла на роботу після тривалого лікування, зайшла у методичний кабінет та повідомила ОСОБА_7, яка виконувала обов'язки директора школи, що хоче приступити до виконання обов'язків директора школи. ОСОБА_7 їй сказала, щоб вона звернулася до начальника управління освіти. Документацію школи, печатки, штампи, ключі, тощо, їй передані не були. 15 грудня, в 7.45 год., вона прийшла у школу та побачила, що на подвір'ї багато дітей, вчителів та батьків учнів. Двері школи були зачинені. Не маючи можливості відчинити двері, вона попросила свого чоловіка викликати поліцію. Потім приїхала начальник управління освіти, яка разом з батьками та вчителями проводила збори у сільській раді.

Відчиняти двері школи входить до функцій завгоспа школи та чергового техпрацівника, які навмисно зачинили чи не відчинили двері. Ні охоронця, ні техпрацівника в той час не було, щоб відкрити школу. Завгосп не відповідала на телефонні дзвінки. Незважаючи на це, вона знаходилася у школі повний робочий день.

ОСОБА_7 направляла всіх вчителів та учнів до сільської ради. Повернувшись, вони повідомили, що її буде усунуто з посади директора школи, а обов'язки директора буде виконувати ОСОБА_8

16.12.2015 р. ОСОБА_5 приїхала в школу з наказом № 846-К про звільнення її із займаної посади, який вручила їй у кабінеті заступника директора навчально-виховної роботи ОСОБА_9

Вважає, що даний наказ підлягає скасуванню з наступних підстав. По-перше, її не ознайомлено з наказом № 480 від 15.12.2015 р. По-друге, від неї не було відібрано пояснення по жодному наказу управління освіти Тячівської РДА. По-третє, її не допущено до робочого місця, їй не було передано технічну документацію, печатку, нові ключі після заміни замків, розклад проведення уроків, що підтверджується відсутністю акту прийому-передачі. По-четверте, після звільнення з посади директора школи їй не надано відповідну кількість уроків.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала. Пояснила, що 14.12.2015 р., за вказівкою начальника управління освіти ОСОБА_5, вона разом з іншими працівниками управління поїхали в Углянську ЗОШ, так як директор школи ОСОБА_1, яка тривалий час знаходилася на лікарняному, вийшла на роботу. Приїзд комісії був викликаний тим, що між колективом вчителів та директором школи уже тривалий час існує конфлікт.

Виконуюча обов'язки директора школи, ОСОБА_7, передала позивачці шкільні документи та вручила їй ключі від вхідних дверей школи й дверей кабінету директора, тому що було змінено замки.

Відкрити сейф позивачка відмовилася. Печатку їй не передали, оскільки необхідно було завірити відомості на заробітну плату.

Зранку, 15.12.2015 р., хтось повідомив начальника управління освіти про те, що Углянська школа зачинена і неможливо розпочати навчальний процес. ОСОБА_5 поїхала в Углю, а вона - ОСОБА_3 -, після обіду відібрала пояснення у вчителів, які прийшли до школи на 07.30 год., так як начальник управління дала їй вказівку оформити цей випадок, бо мав місце зрив навчального процесу.

16.12.2015 р. вона разом з ОСОБА_5 приїхали до школи. З собою вони мали наказ на звільнення ОСОБА_1 із роботи за зрив навчального процесу. Дати пояснення по факту зриву навчального процесу ОСОБА_1 відмовилася, про що було складено відповідний акт і вручено їй копію наказу про звільнення та призначення ОСОБА_10 виконуючою обов'язки директора школи.

Просить відмовити у задоволенні позову через безпідставність позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнала. Пояснила, що працює начальником управління освіти Тячівської РДА. 15.12.2015 р., зранку, коли вона збиралася їхати на роботу, їй зателефонував голова РДА та запитав, чи відомо їй про ситуацію, яка склалася в Углянській школі. Вона відразу поїхала в Углю і, приблизно в 8.30 год., була на території школи. На подвір'ї знаходилися учні та інші люди. На її запитання ОСОБА_1 відповіла, що не знає, чому не навчаються учні. Через деякий час їй зателефонував сільський голова і запросив у сільську раду, де знаходилися учні, батьки та вчителі. Вона запропонувала ОСОБА_1 піти з нею, але та відмовилася. У сільській раді вона переконала вчителів та учнів повернутися до школи. Коли вони прийшли, двері школи були відчинені. Вона знову запропонувала ОСОБА_1 дати пояснення, чому була зачинена школа, але та відмовилася, про що було складено акт. Провівши службове розслідування, управління освіти зясувало, що бездіяльність директора привела до зриву навчального процесу, у результаті чого не навчалися близько 300 учнів, не відбулося майже 137 уроків. Зрив навчального процесу в результаті бездіяльності директора вважає одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків. Тому було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади директора.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав. Вважає, що ОСОБА_1 допустила одноразове грубе порушення своїх обов'язків, та була правильно звільнена з посади директора.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право, в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала на посаді директора Углянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

Наказом Управління освіти Тячівської РДА № 846-К від 16.12.2015 р. ОСОБА_1 було звільнено з посади директора на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, яке виразилося в тому, що 15.12.2015 р. вона не забезпечила навчально-виховний процес у школі, доступ учнів школи до класних приміщень (двері школи були зачинені), діти в холоді гуляли по подвір'ю. Такий її вчинок сприяв зриву навчально-виховного процесу, підриву авторитету навчального закладу.

Підставою для винесення наказу про звільнення позивачки з посади управління освіти Тячівської РДА вважало випадок, що мав місце 15.12.2015 р., коли перед початком навчального процесу, який починається о 8-й годині, двері Углянської ЗОШ І-ІІІ ступенів були зачинені, що завадило учням та вчителям увійти до приміщення школи.

Показаннями сторін та свідків стверджено, що між позивачкою та більшою частиною трудового колективу Углянської ЗОШ І-ІІІ ступенів існує певний конфлікт. 14 грудня 2015 року, після тривалого перебування на лікарняному, ОСОБА_1 вийшла на роботу і повідомила в.о. директора школи ОСОБА_7 про намір приступити до роботи. Після цього у школу прибула комісія з управління освіти, яка запропонувала ОСОБА_1 надати для перевірки шкільну документацію. Та відмовила, посилаючись на те, що щойно вийшла з лікарняного, на якому знаходилася з кінця серпня. Наступного дня, 15.12.2015 р., навчальний процес не розпочався через те, що учні, вчителі та й сама ОСОБА_1 не мали можливості увійти у приміщення школи, так як вхідні двері були зачинені на замок. По проханню ОСОБА_1, її чоловік, ОСОБА_11, у 8.09 год., зателефонував у Тячівський ВП ГУНП в Закарпатській області та повідомив, що група вчителів погрожують його дружині звільненням з роботи. Того дня навчальний процес так і не розпочався. Вчителі, учні, їхні батьки та керівництво управління освіти збиралися у будівлі сільської ради, де обговорювали ситуацію, що склалася. ОСОБА_11 на ці збори не ходила.

16.12.2015 р. начальник управління освіти Тячівської РДА ОСОБА_5 і юрисконсульт ОСОБА_3 приїхали в школу та попросили від ОСОБА_11 дати письмові пояснення з приводу зриву навчального процесу 15 грудня. Після її відмови було складено відповідний акт та вручено їй копію наказу про звільнення, який ОСОБА_5 привезла з собою.

Отже, суд достовірно з'ясував ту обставину, що письмові пояснення від ОСОБА_11 по факту вчинення нею одноразового грубого порушення трудових обов'язків, до накладення дисциплінарного стягнення, не відбиралися.

Це стверджується поясненнями позивачки, поясненнями представника відповідача ОСОБА_3, даними під час розгляду справи, наказом № 846-к від 16.12.2015 р., у якому зазначено, що підставою для видачі наказу про звільнення ОСОБА_11 із посади директора школи є акт комісії управління освіти, акти вчителів, висновок комісії по службовому розслідуванню. А також актом від 16.12.2015 р., який підписаний чотирма працівниками управління освіти, із якого убачається, що у приміщенні Углянської ЗОШ І-ІІІ ступенів, о 12.41 год., ОСОБА_1 відмовилася надати пояснення з приводу зриву навчально-виховного процесу 15.12.2015 р. Посилання на пояснення позивачки або на акт про її відмову дати пояснення у наказі відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Враховуючи, що законом не передбачено вимагати від працівника повторного пояснення, суд вважає, що наявність акту від 16 грудня є доказом того, що пояснення від ОСОБА_1 вимагалися вже після винесення наказу про її звільнення, так як наказ начальник управління привезла із собою в Углю, і він був вручений позивачці відразу після відмови надати пояснення.

Посилання представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на те, що пояснення від позивачки вимагали 15.12.2015 р., до винесення наказу про звільнення, і її відмова їх надати була зафіксована відповідним актом, який ОСОБА_3, по невідомих причинах, не надала суду, суд до уваги не приймає, виходячи з обставин, викладених вище.

Їхні клопотання про приєднання до справи акту від 15.12.2015 р. та про допит у судовому засіданні свідків, при яких ОСОБА_1 15 грудня відмовлялася дати письмові пояснення з приводу зриву навчального процесу, судом були відхилені, так як у супереч вимогам ст. 131 ЦПК України вони були заявлені під час розгляду справи по суті, тобто після того, як ОСОБА_1 заявила, що письмові пояснення у неї вимагали тільки 16.12.2015 р. Посилання представників відповідача на те, що причиною несвоєчасного подання доказів стали неправильні дії попереднього представника управління освіти, суд не вважав поважною причиною.

Крім того суд з'ясував, що у школі був встановлений порядок, який зберігся і на час тривалого перебування позивачки на лікарняному, згідно якого на ніч у школі залишався охоронець (сторож), який чергував до 7-ї години. У сьомій годині в школу приходила чергова техпрацівниця, після чого він, охоронець, йшов додому, і двері школи не зачинялися на замок. Крім позивачки цю обставину ствердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14

Однак, критичного дня, невстановлена особа зачинила двері школи на замок, чим перешкодила учням та педагогічному колективу увійти у приміщення школи.

Висновком комісії, яка була створена начальником управління освіти для службового розслідування обставин та причин зриву навчально-виховного процесу 15.12.2015 р. в Углянської ЗОШ І-ІІІ ступенів стверджено, що: «… комісією взято пояснення від технічних та педагогічних працівників ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, (який сам є членом комісії), ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, які в своїх поясненнях написали, що 15.12.2015 р. вони прийшли до школи, двері були зачинені, директор ОСОБА_1 сварилася із батьками, діти в холоді бігали біля школи. Директор школи навіть не намагалася забезпечити відкриття дверей, щоб діти та вчителі могли зайти до школи та розпочати навчально-виховний процес. Близько 8.30 год. до школи приїхала начальник управління освіти ОСОБА_5, яка вимагала у ОСОБА_1 забезпечити учням та вчителям доступ до класних приміщень. Однак ОСОБА_1 на це не реагувала і сиділа в котельні до кінця робочого дня. В цей день директор школи не здійснювала керівництво педагогічним колективом, а навчально-виховний процес був зірваний. Внаслідок своєї бездіяльності директор школи ОСОБА_1 вчинила грубе порушення своїх трудових обов'язків і її дії підпадають під ознаки п. 1 ст. 41 КЗпП України».

Цим висновком також стверджено, що пояснення від ОСОБА_1 по факту зриву навчального процесу не відбиралися 15 грудня, і акт про її відмову надати пояснення не складався, інакше він би був згаданий у висновку.

Крім того, із вказаного висновку вбачається, що порушення директором школи своїх трудових обов'язків полягає у тому, що вона не вжила заходів для відкриття дверей. Разом з тим суд констатує, що комісія навіть не намагалася з'ясувати, хто і з якою метою зачинив двері, чому ще до початку навчального процесу, (як убачається із висновку), до школи прийшли батьки учнів і сварилися з ОСОБА_1.

За наведених обставин є всі підстави вважати даний висновок тенденційним та упередженим.

Разом з тим, він підтверджує слова позивачки про те, що коли вона в 7.45 год. прийшла до школи, двері уже були зачинені, а на подвір'ї знаходилися вчителі, учні та батьки.

Враховуючи, що доводи ОСОБА_1 про відсутність у неї ключів від приміщення школи не спростовані актом передачі, суд вважає, що у ситуації що склалася, у неї не було реальної можливості відчинити двері школи.

Доказом того, що школу зачинили особи, зацікавлені в тому, щоб не допустити позивачку до роботи, є показання свідка ОСОБА_11, який у судовому засіданні показав, що о 07.45 год., 15.12.2015 р. він привіз свою дружину ОСОБА_1 та сина до школи і, біля сільської ради побачив багато людей, серед яких була ОСОБА_7 Йому зателефонувала ОСОБА_1 та попросила повідомити у чергову частину поліції, що вона не може відчинити вхідні двері школи через відсутність чергового та техпрацівника. Потім він зателефонував на гарячу лінію в Управління освіти, в міністерство та голові Тячівської РДА і повідомив про даний факт. Через 40 хвилин приїхала оперативна група, а через дві години ОСОБА_5 Біля 10-ї год. ОСОБА_20 відчинила школу.

Листом начальника Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області стверджено, що проведеним прослуховуванням реєстратора запису телефонних переговорів добових нарядів чергової частини за 15 грудня встановлено, що в 08.09 год. від ОСОБА_11 надійшло повідомлення, що його дружині, директору Углянської ЗОШ І-ІІІ ступенів, погрожують звільненням група вчителів. Дане повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку за № (а.с. 94).

З висновку старшого інспектора Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області щодо розгляду матеріалів ЄО № від 15.12.2015 р. убачається, що ОСОБА_1 просить вжити заходи та провести перевірку по факту зриву навчального процесу 15.12.2015 р. в Углянській ЗОШ І-ІІІ ступенів, який був здійснений в.о. директора школи ОСОБА_7, завгоспом ОСОБА_20 та групою вчителів. Опитати по даному факту ОСОБА_7, ОСОБА_20 та вчителів не вдалося, так як вони відмовилися від давання пояснень згідно ст. 63 Конституції України (а.с. 31, 32).

Під час розгляду справи ОСОБА_7 давала показання і ствердила, що з 15 грудня по 15 січня 2016 р. знаходилася на лікарняному.

Ці показання спростовуються показаннями позивачки та показаннями свідка ОСОБА_21,(викликаного за клопотанням представників відповідача), які ствердили, що ОСОБА_7 була у сільській раді, коли там проводили збори вчителів, учнів та батьків.

Це дає можливість суду утвердитися у висновку, що критичного дня невстановленими особами було сплановано та проведено зрив навчального процесу з метою дискредитації та усунення з посади директора школи ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні показала, що 14.12.2015 р. до школи приїжджала комісія з Управління освіти Тячівської РДА, одна із членів комісії сказала: «ОСОБА_1 немає за що звільнити, тому давайте думати, як це зробити». 15.12.2015 р., відправляючи сина до школи, вона побачила у шкільному автобусі техпрацівницю, яка раніше до цього ніколи не їздила разом з учнями, так як приходила на роботу раніше. Прийшовши до школи, побачила ОСОБА_1, ОСОБА_23 та декількох учнів, які ходили по території школи. Шкільний автобус разом з учнями не зупинився біля школи, а поїхав у бік центру села.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні пояснив, що 15.12.2015 р. йому зателефонувала дружина, ОСОБА_22, та сказала, що необхідно забрати їхнього сина, який знаходиться на дворі школи. Він поїхав у центр села і побачив, що шкільний автобус знаходиться напроти сільської ради, а всі учні знаходилися на другому поверсі сільради.

Із показань свідка ОСОБА_25 убачається, що 15.12.2015 р. він прийшов у школу приблизно в 7.45 год. На подвір'ї школи побачив багато людей. Двері школи були зчинені на замок. Хтось із вчителів повідомив йому, що директор не пускає учнів та вчителів до школи. Йому було цікаво чому ОСОБА_1 викликала оперативну групу на вчителів та учнів. Потім вчителі та учні пішли в сільську раду. Позивачка відмовилася брати участь у зборах, а ОСОБА_7 була на них присутня. Між колективом вчителів та ОСОБА_1 існує конфлікт. На території школи він бачив працівників поліції. Ключі від вхідних дверей мають сторожі, техпрацівники, завгосп і директор школи. Коли ОСОБА_1 була на лікарняному замки на вхідних дверях мінялися.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що в його обов'язки входить забезпечити збереження об'єкту - школи. З 21-ї год. по 07-у год. він знаходиться у школі, а вранці приходить чергова, яка має свої ключі. 15.12.2015 р., зранку, коли він ішов додому, школа була відчинена.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що з 2005 по 2006 роки вона працювала директором Углянської ЗОШ. На той час ключі від школи були в неї, техпрацівника та чергового. В школі працює п'ять техпрацівників. 15.12.2015 року працювала ОСОБА_26 Вона приходить до школи о 07.40-07.45 год. 15.12.2015 р. в такий час школа була зачинена. Вчителі, учні та їх батьки знаходилися на подвір'ї школи, тому вона разом з ними пішла до сільської ради. Вона не бачила, як ОСОБА_1 зачиняла двері школи. По даному факту ОСОБА_5 просила позивачку надати пояснення, але вона відмовилася, про що було складено відповідний акт.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснив, що працює вчителем в Углянській ЗОШ. 15.12.2015 р., близько 07.30 год., він прийшов до школи, хоча в нього не було першого уроку, зайшов у методичний кабінет, залишив свої речі та пішов до доньки, яка проживає неподалік. Коли він повернувся до школи, то вхідні двері були зачинені. Дехто з учнів сказав, що всі пішли у сільську раду, тому він пішов за ними. Коли вони повернулися з іншими вчителями, учнями та батьками, школа була відчинена і на її території знаходилися працівники поліції. Хто саме відчинив школу йому не відомо. В той день працювала ОСОБА_26, техпрацівник Углянської ЗОШ. Він бачив, як ОСОБА_5 розмовляла з позивачкою на сходах школи та просила надати пояснення, але ОСОБА_1 відмовилася.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показав, що він працює в Углянській ЗОШ оператором котельні. 15.12.2015 р. чергував ОСОБА_28, а він мав стати на зміну наступного дня. Приблизно в 7.30 год. він прийшов до школи, щоб забрати свої ключі і побачив, як ОСОБА_1 замкнула двері школи та пішла у котельню. Після цього пішов у село, тому що всі люди, учні і батьки пішли в сільську раду. У котельню він не заходив. ОСОБА_7 в той день теж була у сільській раді. Через 30 хвилин вони повернулися до школи.

Свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні показала, що 15.12.2015 р. у неї не було першого уроку, але близько 08-год. вона прийшла до школи де побачила багато людей. У їхній присутності ОСОБА_1 зачинила двері школи та пішла до котельні. Більше вона її не бачила.

Свідок ОСОБА_14 ствердила, що 15 грудня, приблизно у 7.30 год. прийшла у школу і прибирала у деяких класах. Біля 8-ї години побачила, що на подвір'ї зібралося багато людей. Вийти на подвір'я вона не могла, так як двері були зачинені на замок. Хто замкнув двері не знає. У приміщенні школи, в той час, нікого не бачила. Черговою того дня вона не була.

Показанням свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_29 в тій частині, що стосується закривання школи позивачкою, суд дає критичну оцінку, так як вони не узгоджуються із показаннями інших свідків, викликаних за клопотанням представників відповідача та суперечать навіть між собою. Так свідок ОСОБА_21 ствердив, що бачив як ОСОБА_1 зачиняла двері у 7.30 год., а ОСОБА_29 показала, що позивачка зробила це у 7.55 або у 8.00 год. ОСОБА_21 пояснив, що учні та батьки в той час уже пішли до сільської ради, а ОСОБА_29 свідчить, що ОСОБА_1 зачинила школу, коли на подвір'ї було багато людей.

Однак з показань обох свідків убачається, що батьки, вчителі та працівники школи, навіть ті, що не мали у той час уроків, дуже оперативно зібралися на території школи, а потім пішли в сільську раду, де проводили збори.

Відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Пунктами 22, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06.11.1992 р. роз'яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Саме до цього зводяться правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України у справі № 6-33цс14 від 21.05.2014 року. Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема, у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу). Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Згідно з пунктом 1.3. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 9 квітня 2008 року № 189, непрацездатність (утрата непрацездатності) - це стан здоров'я (функцій організму) людини, обумовлений захворюванням, травмою тощо, який унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров'я. Отже, факт тимчасової непрацездатності працівника унеможливлює виконання ним своїх трудових обов'язків з поважних причин і на законних підставах звільняє його від їх виконання та відповідальності за їх невиконання. Відповідно до частини третьої статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Таким чином, трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачена частиною третьою статті 40, частини другої статті 41 КЗпП України заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності. Отже, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 та статті 240 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення позивача відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та доведеними, в зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1-ї ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 41 ч. 1, 149, 234, 235, 237-1 КЗпП України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Наказ начальника управління освіти Тячівської районної державної адміністрації № 846-К від 16.12.2015 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Углянської ЗОШ І-ІІІ ступенів визнати незаконним та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Углянської ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Стягнути з Управління освіти Тячівської РДА до спеціального фонду Державного бюджету України п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.