Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/5892/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Редько О.В.
Провадження № 22-ц/778/2900/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретаря Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки ,-

ВСТАНОВИЛА :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про звернення стягнення на іпотечне майно за іпотечним договором № 55 від 27.12.2012 року. В обґрунтування позову зазначає, що 27.12.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 був укладений договір про іпотечний кредит № 55, на підставі якого відповідачу був наданий кредит в сумі 310000 грн. терміном повернення не пізніше 27 грудня 2022 року. Кредит надавався на придбання нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 27 грудня 2012 року розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Костянтинівка вул. Дорожна буд. 2в

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором, 27 грудня 2012 року між ПАТ « Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Костянтинівка вул. Дорожна буд. 2в, загальною площею 156, 2 кв. м.

На теперішній час кредит та відсотки за користування кредитом відповідачем належним чином не сплачуються, відповідно до уточнених позовних вимог загальна сума боргу складає 433892 гривні 38 коп., у тому числі 278992,00 грн. заборгованість за кредитом; 87375,69 заборгованість за відсотками за кредит; 17679,27 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості; 1680,66 грн заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту.

На підставі вищевикладеного, відповідно до уточнених позовних вимог, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором про іпотечний кредит № 55 від 27 грудня 2012 року в розмірі на загальну суму 433892 грн. 38 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме : будівлю (Ж-1) загальною площею 156,2 кв.м., основною площею 98,8 кв.м.; убиральню (О), навіси (П, Р, С, Т, Х), літнього майданчику «№2», зливної ями «№3», що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Костянтинівка вул. Дорожна буд. 2в, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме: укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем з правом реєстрації нерухомості в органі реєстрації, отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також наданням Позивачу повноважень, необхідних для здійснення продажу з визначенням початкової ціни предмету іпотеки за іпотечним договором № 55 від 27.12.2012 року для його подальшого продажу за оцінкою, визначеною субєктом оціночної діяльності, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, позивач просив суд передати йому предмет іпотеки в управління на період до його реалізації, що дасть змогу останньому можливість доступу до нього, приймати заходи належного зберігання, підготовки необхідних документів для його продажу. При цьому Банк поилається на ст. 34 Закону України "Про іпотеку",.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором № 55 від 27.12.2012 року комплекс, який складається з: будівлі (Ж-1) загальною площею 156,2 кв.м., основною площею 98,8 кв.м.; убиральні (О), навісів (П, Р, С, Т, Х), літнього майданчику «№2», зливної ями «№3», що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Костянтинівка вул. Дорожна буд. 2в на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - для погашення боргових зобовязань ОСОБА_3 за договором про іпотечний кредит № 55 від 27.12.2012 року на загальну суму 433892 гривні 38 коп., у тому числі 278992,00 грн. заборгованість за кредитом; 87375,69 заборгованість за відсотками за кредит; 17679,27 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості; 1680,66 грн заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту, 2019,20 грн. заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків, 46145,55 сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме: укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем з правом реєстрації нерухомості в органі реєстрації, отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також наданням Позивачу повноважень, необхідних для здійснення продажу з визначенням початкової ціни предмету іпотеки за іпотечним договором № 55 від 27.12.2012 року для його подальшого продажу за оцінкою, визначеною субєктом оціночної діяльності, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0292 філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати в розмірі 3254,05 гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову про передачу предмета іпотеки на період до його реалізації в управління іпотекодержателю, ПАТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрнтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Предметом перегляду апеляційним судом є рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про передачу предмета іпотеки на період до його реалізації в управління Банку, в іншій частині рішення суду не переглядається, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем розміру кредитної заборгованості позичальника та наявності у банка права вимоги до іпотекодавця щодо стягнення такої кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, що передбачає укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем з правом реєстрації нерухомості в органі реєстрації, надання ПАТ « Державний ощадний банк України» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу з визначенням початкової ціни предмету іпотеки за іпотечним договором від 27.12.2012 року для його подальшого продажу за оцінкою, визначеною субєктом оціночної діяльності в порядку ст. ст. 38 Закону України « Про іпотеку».

Відмовляючи в задоволенні позову в частині передачі предмета іпотеки в управління ПАТ " Державний ощадний банк України» до моменту реалізації предмета іпотеки, районний суд виходив з того, що позивачем не доведено необхідності передачі іпотекодержателю в управління предмета іпотеки до моменту його реалізації, наявності перешкод зі сторони відповідача в здійсненні реалізації відповідного заставного майна.

З таким висновком суду можна погодитись.

Згідно зі ст. 34 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначення предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається заходи щодо забезпечення збереження предмету іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Таким чином, передача майна в управління не є безумовною в разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Підставою передачі іпотечного майна в управління законодавець визначив, як наявність мети отримання продукції, плодів та доходів, так і необхідність в забезпеченні належного господарського використання іпотечного майна відповідно до його цільового призначення та з зазначенням умов управління відповідно до вимог Закону.

Зважаючи на те, що позивач ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не обґрунтував належними доказами вимогу щодо передачі йому предмета іпотеки в управління, не зазначив умов, на яких може бути передане йому вказане майно, не довів та не мотивував наявність такої необхідності передачі іпотекодержателю в управління предмета іпотеки до моменту її реалізації, а лише послався на положення ст. 34 Закону України "Про іпотеку", то суд дійшов до правильного висновку про те, що вказана вимога не підлягає задоволенню.

Доводи представника апелянта щодо наявності перешкод у виконанні судового рішення не впливають на наведені висновки суду, оскільки у разі наявності перешкод у виконанні судового рішення щодо звернення стягнення на іпотечне майно, позивач не позбавлений права усунути їх в інший спосіб, в тому числі в судовому порядку, шляхом пред'явлення інших позовних вимог, спрямованих саме на захист права на виконання судового рішення.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляу цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: