справа № 2-7/10
провадження №4-с/165/2/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинськийміський суд Волинськоїобласті в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

заявника-боржника ОСОБА_1,

державного виконавця Овчиннікової Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську скаргу ОСОБА_1 про визнання ді й Нововолинського відділу державної виконавчої служби, ОСОБА_2 неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

встановив :

08 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою, у якій, з врахуванням уточнень, поданих 21 грудня 2015 року, просив зобовязати Нововолинський ВДВС встановити місце перебування належного йому на праві власності автомобіля марки «Мітсубісі-Паджеро-Спорт», реєстраційний номер НОМЕР_1, забезпечити йому доступ до вказаного транспорту з метою встановлення наявності у ньому особистих речей скаржника та грошових коштів і визначення технічного стану автомобіля та встановлення завданої шкоди. Дії Нововолинського відділу державної виконавчої служби, що призвели до знищення автомобіля, а можливо і втрати транспортного засобу, переданого актом від 24 грудня 2012 року на зберігання гр. ОСОБА_2, просить визнати неправомірними, і зобовязати державного виконавця замінити неналежного зберігача ОСОБА_2 на належного зберігача заставного майна ОСОБА_1, якому належить право користування автомобілем марки «Мітсубісі-Паджеро-Спорт», реєстраційний номер НОМЕР_1.

У скарзі заявник-боржник ОСОБА_1 зазначає,що 23.11.2010 року заступником начальника ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_3 була прийнята постанова ВП № 22770856 про відкриття провадження з виконання виконавчого листа № 2-7-10, виданого Нововолинським міським судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_4 ОСОБА_5 в користь АТ «УкрСиббанк» 152,071,93 грн. заборгованості по кредиту наданого згідно договору № 0 від 11.09.2006 року.

Вказує,що боржники в строк до 30.11.2010 року добровільно заборгованість не сплатили. Кредитні зобовязання боржника забезпечені договором застави від 11.09.2006 року, предметом якого є рухоме майно, зокрема належний заявнику ОСОБА_1 автомобіль марки «Мітсубісі-Паджеро-Спорт», реєстраційний номер НОМЕР_1. Зазначає ,що вказаний транспортний засіб постановою державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_3, від 23.11.2012 року оголошувався в розшук. Такі дії державного виконавця ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26.12.2012 року були визнані неправомірними, а постанова про розшук і затримання транспортного засобу від 23.11.2012 року, скасована. На виконання ухвали апеляційного суду, Нововолинським міським судом 11.06.2013 року видано виконавчий лист, але автомобіль власнику-боржнику ОСОБА_1, не повернуто.

24.12.2012 року державним виконавцем ВДВС ОСОБА_3 прийнята постанова про передачу арештованого майна, а сааме автомобіля «Мітсубісі Паджеро Спорт», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, яким забезпечено виконання зобовязань за кредитним договором від 11.09.2006 року, на зберігання ОСОБА_2 разом з цінностями, належними власнику вказаного транспортного засобу, тобто ОСОБА_1

Вказує, що протягом трьох років, ВДВС Нововолинського МУЮ не вчиняв виконавчих дій передбачених статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», і не вживав заходів до стягнення коштів на погашення заборгованості по кредиту, а також вилучивши заставне майно, яким є транспортний засіб, всупереч вимогам статті 57 цього Закону, не вживав заходів до його оцінки з метою подальшої реалізації.

Вважає, що ВДВС, здійснивши передачу заставного майна зберігачу ОСОБА_2, надали останньому можливість тривалий час користуватися автомобілем ОСОБА_1 у особистих цілях, що призвело до його знищення.

Зазначає, що від представника стягувача у провадженні, яким на даний час є ТзОВ фінансована компанія «Довіра і гарантія», йому стало відомо, що зберігач ОСОБА_2 передав автомобіль «Мітсубісі Паджеро Спорт», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, третім особам. В звязку з цим, з метою захисту свого права власності, просить встановити місце перебування вказаного транспортного засобу та забезпечити йому доступ до майна.

В судовому засіданні заявник боржник ОСОБА_1 додатково обгрунтував вимоги скарги на підтвердження неправомірності дій державного виконавця, вказуючи, що передача зберігачем ОСОБА_6 представнику стягувача ТОВ ФК «Довіра і Гарантія» ОСОБА_7, належного ОСОБА_1 автомобіля, здійснена незаконно, а долучений ОСОБА_2 до справи акт приймання передачі майна на відповідальне зберігання від 24.11.2015 року, не можна вважати офіційним документом. Вважає, що він неправомірно позбавлений права користуваннясвоїм майном, яке перебуває в заставі, тому просить задоволити вимоги скарги в повному обсязі.

Державний виконавець - заступник начальника Нововолинського ВДВС ОСОБА_8 заперечила скаргу боржника ОСОБА_1, з мотивів наведених у письмових запереченнях (а.с.209-211). Зазначила, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа 2-7-10 від 29.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 в користь АТ «УкрСиббанк» 152071грн. боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0. Наголосила, що з моменту відкриття виконавчого провадження, з 23.11.2010 року кожна дія державного виконавця оскаржується боржником ОСОБА_1 до суду. Такі дії останнього спрямовані на умисне і цілеспрямоване затягування виконання зобовязань за рішенням суду з метою уникнення від сплати заборгованості за кредитом, згідно виконавчого листа. Вважає скаргу ОСОБА_1 безпідставною і просить у її задоволенні відмовити.

Представник заінтересованої особи стягувача ТзОВ ФК «Довіра і Гарантія» заперечив скаргу ОСОБА_1 на дії Нововолинського ВДВС з мотивів, викладених письмово (а.с.223-224).

ОСОБА_2 надіслав суду письмову заяву, в якій просить скаргу ОСОБА_1 розглядати у його відсутності, мотивуючи тим, що припинив трудові відносини з АТ «УкрСиббанк» та передав заставний автомобіль Мітсубісі Паджеро Спорт», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, представнику нового стягувача ТзОВ ФК «Довіра і гарантія», ОСОБА_7, що підтвердив копією акту від 24.11.2015 року.

Заслухавши пояснення заявника-боржника ОСОБА_1, державного виконавця заступника начальника Нововолинського ВДВС ОСОБА_8, дослідивши матеріали скарги суд встановив.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 29 квітня 2010 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» і стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором в розмірі 152071 грн. 93 коп.

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія», якому ПАТ «УкрСиббанк» передало право вимоги за кредитним договором від 11 вересня 2006 року, звернулось із заявою про заміну сторони виконавчого провадження на ТзОВ ФК «Довіра і Гарантія».

Ухвалою Нововолинського міського суду від 10 вересня 2015 року, залишеною без змінухвалоюапеляційного суду Волинської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалою ВССУ від 29 лютого 2016 року, замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТзОВ ФК «Довіра і Гарантія», у справі № 2-7/10 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 11 вересня 2006 року. Разом з правом вимоги до нового стягувача перейшли і всі права заставодержателя за договором застави від 11.09.2006 року.

23.11.2010 року ВДВС Нововолинського міського управління юстиції було відкрито провадження постановою ВП № 22770856 з виконання виконавчого листа № 2-7-10 від 11.08.2010 року, про стягнення боргу з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 152071,93 грн.

Постановою ВДВС Нововолинського МУЮ від 24.12.2012 року, арештоване заставне майно -автомобіль марки «МітсубісіПаджеро Спорт», 2006 року випуску р.н. НОМЕР_1, в процесі примусового виконання, був переданий на відповідальне зберігання представнику стягувача АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_2

Постановою державного виконавця Овчиннікової Ю.А. від 11.12.2015 року замінено сторону виконавчого провадження, зокрема стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТзОВ ФК «Довіра і Гарантія».

Після заміни стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТзОВ ФК «Довіра і Гарантія», представник стягувача за довіреністю ОСОБА_7, 16.12.2015 року письмово повідомив ВДВС Нововолинського МУЮ про місцезнаходження заставного майна автомобіля за адресою: м.Львів, вулиця Городоцька,355, що є підвідомчою відділу ДВС Залізничного району Львівського МУЮ.

28.12.2015 року державнийвиконавець ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_8, склала акт про місцезберігання заставного майна за адресою: м.Львів вулиця Городоцька, 355, тобто за адресою, що вказана стягувачем заставодержателем.

29.12.2015 року представник стягувача, якому 24.11.2015 року передано на відповідальне зберігання заставне майно - автомобіль марки «Мітсубісі Паджеро Спорт», 2006 року випуску р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_7 звернувся до ВДВС Нововолинського МУЮ з клопотанням в якому, на підставі ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», просив надіслати матеріали виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-7-10 від 11.08.2010 року до відділу ДВС Залізничного району Львівського МУЮ по місцюзнаходження заставного майна.

Постановою від 08.02.2015 року головного державного виконавця ВДВС Залізничного району Львівського МУЮ, відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-7-10 від 11.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 152071,93 грн. на користьТОВ ФК «Довіра і Гарантія».

Актом цього державного виконавця від 10.03.2016 року, за участю представника стягувачаТзОВ ФК «Довіра і Гарантія», ОСОБА_7, перевірено місцезберігання заставного арештованого майна за адресою м. Львів, вулиця Городоцька,355. (а.с.212)

Як зазначено у статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника, місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчоїслужби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.5 статті 20 цього Закону, державний виконавець у процесі виконавчого провадження отримавши документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та зясувавши, що майно, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходження боржника, місцем йогороботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Як зазначено у пункті 10, ч.1, статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягаєзакриттю у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Встановлені судом на підставі наданих учасниками розглядудоказів, обставини та аналіз наведених правових норм, дають суду підстави зробити висновок, що приймаючи 29 грудня 2015 року постанову про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець - заступник начальника ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_8 діяла відповідно до вимог та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Ця обставина встановлена ухвалою суду від 21 квітня 2016 року, яка набрала законної сили 25 травня 2016 року після розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 яка ухвалою апеляційного суду Волинської області від цього числа, відхилена в повному обсязі.

У справах за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби, предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Звертаючись до суду зіскаргою в порядку статті 82 Закону України «Про виконавчепровадження», ОСОБА_1 одночасно ставить вимогу про повернення належного йому на праві власності майна, що є предметом застави, яким забезпечено виконання кредитного зобовязання боржником ОСОБА_1 перед стягувачем ТзОВ ФК «Довіра і Гарантія», яка підлягає розгляду у порядку позовного провадження, оскільки має місце спір про право.

Щодо доводів скаржника стосовно не легітимності акта приймання передачі майна на відповідальне зберігання ОСОБА_2 новому зберігачу ОСОБА_7, який є представником стягувача ТзОВ ФК «Довіра і Гарантія», і діє по довіреності, то вони є безпідставними і спростовані належними доказами, що надані в судовому засіданні особою, дії якої оскаржуються, зокрема актом державного виконавця Залізничного ВДВС Львівського МУЮ від 10.03.2016 року, яким документально підтверджено місцезнаходження заставного арештованого майна автомобіля марки «Мітсубісі Паджеро Спорт», 2006 року випуску,р.н. НОМЕР_1.

Підстав для повернення спірного автомобіля боржнику суд не вбачає, так як 23.11.2010 року винесена постанова про арешт майна боржника і постановою від 24.12.2012 року заставне майно - автомобіль переданий представнику АТ «УкрСиббанк», яким на той час був ОСОБА_2, а з 24.11.2015 року знаходиться на відповідальному зберіганні представника нового стягувача ТзОВ ФК «Довіра і гарантія» ОСОБА_7

Жодних доказів на підтвердження тих обставин, що заставний автомобіль є знищеним чи пошкодженим, скаржник ОСОБА_1 суду не надав, а тому суд розцінює його твердження, як особисті припущення.

Питання щодо правомірності дій державного виконавця стосовно арешту і передачі на зберігання заставного майна - автомобіля марки «Мітсубісі Паджеро Спорт», 2006 року випуску р.н. НОМЕР_1, вже було предметом судового розгляду, як під час розгляду скарг ОСОБА_1 на дії державного виконавця, так і в процесі вирішення позову ОСОБА_1 до ВДВС Нововолинського МУЮ, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої неправомірними діями. Ухвалою Нововолинського міського суду від 07.06.2013 року, яка набрала законної сили, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Нововолинського ВДВС ОСОБА_3 відмовлено. Рішенням Нововолинського міського суду від 20.09.2013 року, залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 у справі про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Скаржник ОСОБА_1, як боржник у виконавчому проваджені, яке не закінчено виконанням, в межах своїх прав, якими він наділений статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавлений можливості ознайомитися із оригіналами документів, в тому числі тих, що підтверджують передачу майна представнику стягувача та документального підтвердження місця зберігання автомобіля по місцю виконання провадження, зокрема у ВДВС Залізничного району Львівського МУЮ.

На підставівикладеного, відповідно до ст.11, ст.12, ст.20, ст.49, 57 Закону України «Про виконавчепровадження», керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України,- суд

ухвалив:

У задоволенніскарги ОСОБА_1 на дії Нововолинського відділу державної виконавчої служби та зобовязання вчинити дії стосовно встановлення місця знаходження заставного арештованого майна-автомобіля марки «МітсубісіПаджеро Спорт», 2006 року випуску р.н. НОМЕР_1, забезпечення доступу до нього та заміни зберігача майна на належного, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі протягом пяти днів після її проголошення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у розглядіскарги, але не були присутні під час проголошення ухвали, можуть оскаржити її в цьому ж порядку протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р.Ференс-Піжук