Дата документу 14.03.2016 Справа № 334/308/16-ц
Провадження № 2/334/1234/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючої судді КОЛЕСНИК С.Г., при секретарі Манюхіні О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району про визначення місця проживання дитини та припинення права на аліменти,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що з 15.03. 2002 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який 13.03.2006 року було розірвано. 26.04.2008 року вони зареєстрували шлюб вдруге, який рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.07.2014року розірвано.

Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час перебування в шлюбі вони разом з дітьми, проживали в житловому будинку АДРЕСА_1, 1/5 частка якого належить позивачу на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.10.2008 року, виданого державним нотаріусом Другої запорізької державної нотаріальної контори, р.№ 1-2637.

На теперішній час відповідачка з дітьми проживають окремо.

Відповідачка перешкоджала його спілкуванню з дітьми, у зв'язку з чим він звертався до органу опіки та піклування із заявою про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні його з дітьми. Розпорядженням Районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 19.11.2014 року № 709р заяву позивача було задоволено, встановлено можливість перебування дітей за його місцем проживання, в тому числі вільного пересування по місту та за його межами без присутності матері, враховуючи бажання дітей.

Після розлучення відповідачка стала проживати з іншим чоловіком. Обставини склалися так, що старший син ОСОБА_3 фактично став більше спілкуватися з позивачем, чим з матір'ю. Він приходить до нього після школи, вони проводять разом вільний час. Позивач відвідує школу для здійснення контролю над поведінкою сина. При цьому йому стало відомо, що між сином та відповідачкою склалися проблемні відносини, навіть вона сама скаржиться, що син вийшов з під її контролю і вона не здатна контролювати його поведінку. Син виказує бажання постійно проживати разом з позивачем, а він в свою чергу в змозі забезпечити сину належні умови проживання та здійснювати контроль над його вихованням. Так, позивач має постійне місце роботи у філії «Дніпровська ГЕС» ПАТ «Укргідроенерго» де характеризуюся позитивно, постійне місце проживання в АДРЕСА_1, частина якого є його особистою власністю. Будинок облаштований кухнею, ванною, туалетом, опаленням, водопостачанням, тобто є всі санітарні умови для дитини. Позивач неодноразово пропонував відповідачці вирішити позасудовим шляхом питання про проживання сина ОСОБА_3 з ним. Але вона наполягає на судовому вирішенні спору, тому що, як вона пояснила, бажає мати документ, за яким відповідальність за виховання сина та будь-які його проступки буде покладена на нього.

Також зазначив, що на сьогоднішній день відповідачка турбується більше про своє особисте життя, ніж про дітей. Вона не працює, не має самостійного доходу. Через неприязнені відносини, які склалися між ними, відповідачка пред'являє старшому сину претензії щодо його спілкування з батьком, не дозволила дітям відпочинок в літку на морі по придбаними позивачем путівкам. Син ОСОБА_3 перестав відвідувати спортивну секцію з боксу, за ініціативою матері, хоча і має бажання тренуватись. Посилання відповідачки на його поганий стан здоров'я не є обґрунтованим, оскільки вона ніколи не займалася належним обстеженням стану здоров'я дитини.

Позивач вважає, що проживання сина разом з ним, а не з відповідачкою, відповідає інтересам дитини, у зв'язку з чим просить визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1, та припинити право ОСОБА_2 на отримання аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнутих рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя віді4.03.2006 року по справі № 2-1360/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Не погоджуючись з позовом, ОСОБА_2 подала заперечення в яких зазначила, що вказані позивачем в позовній заяві підстави не є дійсними та не підтверджені жодними письмовими доказами, які додані до позовної заяви. Твердження позивача, що вона «турбується більше про своє особисте життя, ніж за дітьми» голослівні, та відповідно не підтверджені жодними доказами позивача. Вона завжди піклувалася про своїх дітей, оскільки вони для неї завжди були на першому місці.

Ствердження позивача, що вона ніколи не займалась належним обстеженням стану здоров'я сина є необґрунтованим. Позивач діє лише за своїм власним переконанням та бажанням відати сина до секції боксу не зважаючи на стан здоров'я дитини, якому протипоказано навіть окулістом, оскільки при ударі в голову стан може погіршитись, і він може втратить повністю зір. Те, що позивач приймає участь у вихованні сина, це є не його право, а є його батьківським обов'язком, щодо дитини.

Відповідачка заперечує проти задоволення позову, щодо проживання сина ОСОБА_3 з батьком на підставах зазначених у позовній заяві, оскільки вони є такими, що не відповідають дійсності. Але враховуючи те, що їхньому сину ОСОБА_3 є повних 13 років, при наявності психологічного висновку, який дійсно підтвердить, що син виявив бажання проживати з батьком за власної ініціативи, а не спонукань батька до вчинення таких дій (за будь-яку обіцянку в замін купити бажане дитині (скутер)), вона прийме рішення свого сина жити з батьком.

В судовому засіданні позивач разом з представником просили позов задовольнити, погодились з письмовими запереченнями ОСОБА_2 щодо обґрунтування позову та пояснили, позов поданий до суду лише в інтересах дитини, яка бажає проживати разом з батьком. Разом з тим позивач не має наміру чинитиме перепони для спілкування сина з відповідачкою та готовий, зі свого боку, усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування матері.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні пояснили, що вони не проти проживання дитини разом з батьком, але вони проти обґрунтувань позовних вимог в той частині, що вона, як мати не виконує свої обов'язки по догляду за дитиною, оскільки це не відповідає дійсності. Вона постійно приділяє уваги дітям, цікавиться їх життям та дбає про їх здоров'я. Дійсно з сином ОСОБА_3 у відповідачки складні відносини, через його вік, але це не означає що вона не дбає про нього. В той же час, враховуючи інтереси дитини відповідачка не заперечує проти того, що син проживав разом з батьком, але це лише дійсно в разі бажання дитини та при наявності відповідного висновку про визначення місця проживання дитини.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району в судовому засіданні надав висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 де районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району, як орган опіки та піклування, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 25.02.2016 протокол № 4/6, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, попередивши батька про необхідність уважно враховувати стан здоров'я дитини та рекомендації лікарів під час влаштування дитини до спортивних гуртків.

Вислухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.03.2006р., яке набрало законної сили 24.03.2006р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почавши стягнення з 14.02.2006р. і до повноліття дитини. (а.с.6)

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.07.2014р., яке набрало законної сили 05.08.2014р. розірвано шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а.с.7)

В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами склались неприязнені відносини, між ними виникають конфлікти з приводу виховання та спілкування малолітнього сина ОСОБА_3 що вбачається з:

- розпорядження Запорізької міської ради по Ленінському району про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4 яким необхідно враховуючи змінний графік роботи батьків, визначити безперешкодну участь у вихованні та спілкуванні гр. ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з можливістю перебування дітей за місцем проживання батька, в тому числі вільного пересування по місту та за його межами, без присутності матері, враховуючи бажання дітей, режим їх дня та стан здоров'я, а також при умові, що батько своєчасно інформує матір про зустріч з дітьми. З попередженням батьків про недопустимість створення конфліктів в присутності дітей, а також про правові наслідки за підбурювання дітей проти одного з батьків;

- листа № 77 від 23.04.2015р. КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» ЗОР де зазначається, що 09.04.2015 року до них звернулась ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з причини проблеми виховання дитини та захисту її прав. Діагностичне обстеження ОСОБА_3 та консультації проводились у денний час у кабінеті для психологічних консультацій та рекомендовано відвідувати сімейні та індивідуальні консультації у психолога, спрямовані на покращення і зміцнення міжродинних взаємостосунків. Залучення батька ОСОБА_1 до консультацій з психологом на предмет усунення конфронтації з матір'ю дитини. Інформування батька о відповідальності за долю сина та наслідках деструктивних відносин на розвиток особистості і психоемоційний стан дитини. Також, можливо переглянути графік спілкування батька з дитиною, встановити правила, що буде сприяти формуванню у дитини дисципліни та відчуттю відповідальності за свої вчинки. Подальша робота матері ОСОБА_3 з психологом на предмет оволодіння навичками конструктивної взаємодії у конфліктних ситуаціях. Психокорекція ОСОБА_3 на предмет розвитку і укріплення емоційно - вольового ядра особистості; психотерапія, яка направлена на відреагування накопичених негативних емоцій, подолання почуття беззахисності та формування позитивного погляду на оточуючий світ.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимоги позивача про визначення місця проживання дитини разом з ним через неналежне виконання матір'ю своїх батьківських обов'язків не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, а тому при вирішенні спору суд не бере до уваги такі обставини. В той же час сама відповідачка не заперечує проти проживання малолітнього сина ОСОБА_3 разом з батьком, якщо це буде дійсно відповідати його волі.

Разом з тим, суд враховує висновок Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 яким районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району, як орган опіки та піклування, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 25.02.2016 протокол № 4/6, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, попередивши батька про необхідність уважно враховувати стан здоров'я дитини та рекомендації лікарів під час влаштування дитини до спортивних гуртків.

Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, вік дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1, у зв'язку з чим підлягає припиненню право ОСОБА_2 на отримання аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.03.2006р. по справі № 2-1360/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 174, 212-215, 367 ЦПК України, ст. ст. 141, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Припинити право ОСОБА_2 на отримання від ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, стягнутих рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.03.2006 року по справі № 2-1360/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Колесник С. Г.