АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_5 про дострокове припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_5 про дострокове припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_6 через свого представника, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.69-71).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивача, ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника ДСІВ України, ОСОБА_7, та представника ОСОБА_5, ОСОБА_8, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції вважав встановленим те, що 25 червня 2009 року відповідач - Державна служба інтелектуальної власності України зареєстрував знак "ІНФОРМАЦІЯ_1" для товарів 5 класу МКТП, про що видав свідоцтво України НОМЕР_1 на ім'я відповідача ОСОБА_5. Наведене підтверджується випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг станом на 7 травня 2015 року №335,що міститься в матеріалах заявки (а.с. 33-45).

Судом також встановлено, що позивач не отримував попередню відмову в реєстрації знаків для товарів і послуг, словесних позначень, так як не звертався до Державної служби інтелектуальної власності України за реєстрацією будь-яких знаків для товарів та послуг та взагалі з будь-якого питання. Крім того, як слідує з пояснень представника позивача, будь-яких порушень прав його довірителя взагалі не було, а позиція, щодо дострокового припинення дії свідоцтва НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 25 червня 2009 року ґрунтується лише на положення ч.4 ст.18 Закону Україну "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" згідно якої, з його точки зору, до суду може звернутися будь-яка особа незалежно від того порушені чи ні його права.

За встановлених обставин, виходячи з факту відсутності будь-яких порушених, невизнаних або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_4 в рамках даної справи, районний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_6 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.58 звор.-59).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника ОСОБА_4 не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача, ОСОБА_3, також не навів таких обставин.

За правилом п.4 ст.18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання.

За змістом наведеного припису ст.18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", докази, які можуть підтвердити використання знаку для товарів і послуг, повинні бути обмежені трирічним строком до дати звернення позивача до суду. Крім того, п.4 указаної статті не містить вичерпного переліку причин невикористання знака, які можуть бути визнані судом поважними, а лише наводить дві причини, які повинні бути визнані поважними.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

За змістом ст. ст. 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Аналогічні висновки містяться в правових позиціях Верховного Суду України, викладених у справах №6-71цс14 та №6-84цс14, та є обов'язковими для судів України при вирішенні справ.

В даному конкретному випадку позивачем не було надано жодного доказу, який би вказував у чому саме полягає його зацікавленість у достроковому припиненні торговельної марки "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Крім того, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, скориставшись наданим йому ч.1 ст.18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", 17 червня 2015 року подав заяву до Державної служби інтелектуальної власності України - центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, про відмову від свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 (а.с.26, 27).

Посилання в апеляційній скарзі на судову практику Солом'янського районного суду м. Києва, Апеляційного суду м. Києва та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ колегією суддів відхиляється з огляду на те, що указані справи мають інший правосуб'єктний склад, а тому при вирішенні даної справи жодного преюдиціального значення не мають.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 липня 2015року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко