Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, визнання права власності на частину домоволодіння, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, визнання права власності на частину домоволодіння, посилаючись на те, що у період з серпня 1985 року до 19 липня 2012 року сторони перебували у шлюбі і проживали за адресою: АДРЕСА_1. Під час шлюбу сторонами були придбані інші речі, про поділ яких просив позивач.

Будинок, у якому проживали сторони, належить відповідачу на праві власності. За час спільного проживання позивач за свої особисті кошти здійснив покращення домоволодіння в результаті чого вартість домоволодіння значно збільшилась. Оскільки вартість домоволодіння істотно збільшилась за рахунок її грошових коштів просила визнати за нею Ѕ частину спірного домоволодіння.

Крім того, з урахуванням уточнень просила суд поділити майно набуте сторонами під час шлюбу виділивши позивачу: комплект м'яких меблів, комплект шкіряних меблів, пральну машину «LGF 1056 LDP», косметичний столик, тумбу для збереження речей, комплект штор, газову колонку, котел, станцію для водопостачання. Виділити відповідачу тумбу для телевізора, диван, килим, телевізор, холодильник, мопед марки «SUZUKI».

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що вартість спірного будинку АДРЕСА_1 значно збільшилась в період шлюбу, а тому він не може бути спільним майном подружжя, яке підлягає поділу. Крім того, позивачем не надано доказів вартості іншого майна, а також того, що воно було придбано в період шлюбу.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук