У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Борисенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ, зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 16.12.2014р. про відкриття провадження № 45865359; зобовязати державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконання виконавчого листа, виданого Московським районним судом м. Харкова 08.12.2014р. у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та скасувати усі вчинені державним виконавцем у даному виконавчому провадженні заходи примусового виконання рішення, зокрема, накладені обтяження на майно боржника.

Обґрунтовуючи доводи скарги, зазначає, що 16.12.2014р. державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45865359 про стягнення заборгованості, яку скаржник отримав 23.12.2014р. Виконавчий лист, виданий Московським районним судом м. Харкова 08.12.2014р. містить недоліки, такі к, неправильно зазначено прізвище стягувача, невірно зазначено квартиру за адресою боржника та у виконавчому листі не зазначений індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. Отже, скаржник вважає, що з боку державного виконавця порушені положення ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник скаржника в судовому засідання підтвердив вищенаведені обставини, просить вимоги скарги задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець, стягувач в судове засідання не зявились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи належним чином.

Суд вивчивши доводи скаржника, дослідивши матеріали скарги, вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, встановлено, що в провадженні Московського ВДВС ХМУЮ у державного виконавця Курінного П.С. знаходиться виконавчий лист № 643/10800/14-ц від 08.12.2014р. по виконанню рішення Московського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу у загальному розмірі 55764,10грн.

Поставною від 16.12.2014р. відкрите виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Положення ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачений перелік підстав, за якими державний виконавець відмовляє у відкритті провадження, в тому числі, невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.. 18 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються повне найменування або імя стягувача і боржника, їх місцезнаходження або перебування, … індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника тощо.

Як вбачається, із змісту виконавчого документа, дійсно, мають місце помилки стосовно правильного прізвища боржника та правильного зазначення квартири за місцем проживання боржника.

Разом з цим, суд вважає, що такі помилки виникли не з вини державного виконавця, і на час винесення постанови, могли бути не відомі, тому в цієї частині доводи заяви безпідставними.

Між тим, у виконавчому листі не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, який є фізичною особою, як платника податків.

Отже, така обовязкова вимога до змісту виконавчого документу, з боку державного виконавця, порушено і в цієї частині вимоги заяви є обґрунтованими.

Таким чином, державний виконавець на підставі вищевказаних положень ч.3 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку із невідповідністю виконавчого листа вимогам ст.. 18 цього Закону, повинен відмовити у відкритті виконавчого провадження, повернувши виконавчий лист з розясненням права на звернення до суду чи іншого органу , які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами ст. 18 Закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своєї діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Між тим, суд відмовляє заявнику у вимозі щодо скасування усіх заходів, що вчинені державним виконавцем, оскільки з боку ОСОБА_1, його представника не зазначено, які саме конкретні засоби та не надано доказів того, що такі заходи вчинені з порушенням чинного законодавства з боку державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 386, 387-389 ЦПК України, ст. 6, 18, 26 ЗУ «Про виконавче провадження», -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 неправомірними та скасувати постанову від 16.12.2014р. про відкриття виконавчого провадження № 45865359.

В іншої частині вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя