Справа №646/4486/15-ц
Провадження № 2/646/1107/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.15 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - Сорока О.П.,

за участю секретаря - Пономаренко М.О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля КІА, д.н. НОМЕР_1 у розмірі 2977, 03 грн., упущену вигоду внаслідок невиконання договору поставки від 04.11.2014р. у розмірі 2340 грн. та моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, пояснили, що ОСОБА_2 06.11.2014р. керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_2, що належав ОСОБА_3, та здійснив зіткнення з його автомобілем, який стояв на парковці, внаслідок чого, була подряпано бампер, який він відремонтував у м.Куп'янські за 3100 грн. Ремонт тривав тиждень, тому він не міг користатись автомобілем, дуже хвилювався з приводу пошкодження та звернення ОСОБА_2 до райвідділу міліції, втратив клієнта ФОП ОСОБА_4, якому 06.11.2014р. із-за ДТП не поставив товар та виплатив неустойку у розмірі 2340 грн.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позов частково, не заперечував виплатити 1000 грн. у зв'язку з пошкодженням бамперу на автомобілі позивача. В іншій частині позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_1 вирвав ручку на автомобілі ВАЗ 21099, який йому не належав та яким він керував з дозволу власника, тому був викликаний наряд міліції, заяв про вчинення злочину він не писав, посилання позивача на хвилювання з приводу його заяви в міліцію, неможливості користуватись автомобілем в зв'язку з пошкодженням бамперу та неможливості виконати договірні зобов'язання є надуманими та недоведеними.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову, оскільки він як власник передав автомобіль ВАЗ 21099 іншій особі, та не є винною особою у ДТП.

Заслухавши позивача, його представника, відповідача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє, користується транспортним засобом.

Судом встановлено, що 06.11.2014р. о 17-00 ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_2, на території парковки за адресою: м.Харків, вул..Малом'ясницька,2-А, допустив зіткнення з нерухомим автомобілем КІА, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, що підтверджується постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 від 18.12.2014р. та матеріалами адміністративної справи (а.с.6-10).

Із письмових заперечень ОСОБА_3 встановлено, що він предав право користуватись автомобілем ВАЗ 21099 , д.н.НОМЕР_2, іншій особі, ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував, що він користувався вказаним автомобілем на правовій підставі з дозволу власника. Таким чином, вимоги до ОСОБА_3 про відшкодування матеріально і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП не ґрунтуються на законі.

Крім того, позивач не надав в судове засідання доказів про належність автомобіля КІА, д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_1, також не надав доказів розміру матеріальної шкоди. Рахунок на суму 2977,03 (а.с.12) не є належним та достатнім доказом такої шкоди, оскільки позивач не здійснював ремонт в ПАТ «Завод ім..Фрунзе», не сплачував вказаний рахунок. Підтверджень про здійснення ремонту на СТО в м.Куп'янську та про сплачену суму за ремонт позивач також не надав. На пропозицію суду надати належні докази та провести автотоварознавчу експертизу позивач відмовився. З урахуванням викладеного, суд виходить з того, що сторонами не оспорюється наявність подряпини на бампері автомобіля КІА, д.н. НОМЕР_1, та відповідач ОСОБА_2 згоден виплатити в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1000 грн. , які і підлягають стягненню на підставі судового рішення.

З приводу вимог про стягнення з відповідачів упущеної вигоди у розмірі 2340 грн., суд зазначає, що позивачем також не надано жодного доказу, який підтверджував наявність договору поставки між ним та ФОП ОСОБА_4, виплату неустойки ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_4. Взагалі виплата неустойки по суті не є упущеною вигодою, а є видом забезпечення виконання зобов'язань та не звільняє боржника від виконання зобов'язань в разі сплати неустойки. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення упущеної вигоди у вигляді сплаченої неустойки є необґрунтованим та недоведеними.

Відповідно ст..ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода також позивачем не доведена, оскільки в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_2 після вчинення ДТП погрожував позивачу, принижував його, вимагав гроші. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вирвав ручку на передній двері автомобіля ВАЗ 21099, яким керував ОСОБА_2, а останній пропонував йому 200 грн. одразу на місці ДТП, а оскільки позивач не погодився, ОСОБА_2 викликав наряд міліції з приводу пошкодження чужого автомобілю ОСОБА_1 Також, позивач в судовому засіданні не довів неможливість користуватись автомобілем протягом тижня, що у нього порушився сон, апетит, негативний вплив на стан здоров'я, погіршення відносин з близькими. В зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є недоведеними.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати пропорційно задоволених вимог у розмірі 5% від ціни позову, тобто 12 грн.

Керуючись ст..ст.10,11,60, ст..ст.212-215 ЦПК України, ст..ст.23,1167,1187 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 12 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сорока О.П.