Справа № 450/411/15-ц Провадження № 2/450/741/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2015 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Бідник І. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Пустомитівської міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Пустомитівського районного суду з позовом в якому просить визнати за нею - ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1) право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер НОМЕР_2, що значиться за ОСОБА_5 та визнати за нею - ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1) право власності на земельну ділянку площею 0,0081 га. призначена для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер НОМЕР_3, що значиться за ОСОБА_5.

Позивачка в обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її свекруха ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 21.02.2003р.

У склад спадщини після смерті ОСОБА_5, у відповідності до вимог ч.1 ст.1218 ЦК України, крім іншого, увійшло право власності на :

земельну ділянку площею 0,1091 га. на території м.Пустомити, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

За життя ОСОБА_5 своїми майновими правами на випадок смерті розпорядилася склавши заповіт від 21.02.2001 року посвідченого Леон М.В., приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №448, який не був скасований та змінений. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було та з чого б не складалося і все те, що буде належати спадкодавцю на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла своїй невістці ОСОБА_3.

При оформленні спадщини земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту серії ЛВ 18876 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Пустомитівської міської ради народних депутатів від 14.10.1999 року №254 не ввійшла в спадкову масу, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Позивачка в подальшому мала намір успадкувати дану земельну ділянку нотаріально, однак із зміною законодавства необхідно було здійснити розподіл земельної ділянки, так як площа її перевищувала 0,1000 га., що позивачка і зробила, написала заяву про розподіл, виготовила технічну документацію, в результаті чого їй було зроблено розподіл земельної ділянки на дві - 0.1000 га. кадастровий номер - НОМЕР_2 та 0,0081 га. кадастровий номер - НОМЕР_3, виготовлено відповідну технічну документацію на них, зареєстровано у відділі Держземагенства у Пустомитівському районі про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

В процесі подальшого оформлення земельної ділянки позивачка втратила оригінал державного акту серії ЛВ №18876 і надалі не може реалізувати своє право та успадкувати земельну ділянку в нотаріуса (на якій розташоване незавершене будівництво) для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту серії ЛВ 18876 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Пустомитівської міської ради народних депутатів від 14.10.1999 року №254.

Позивачка вважється такою (ст.1268ЦК України), що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з спадкодавицею, на час відкриття спадщини і на даний час продовжує опікуватись її майном.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача Пустомитівської міської ради Львівської області, в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшли заява в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла свекруха позивачки ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 21.02.2003р.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту серії ЛВ 18876 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Пустомитівської міської ради народних депутатів від 14.10.1999 року №254.

За життя спадкодавець ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном на власний розсуд, склавши заповіт від 21.02.2001 року посвідченого Леон М.В., приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №448, який не був скасований та змінений. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було та з чого б не складалося і все те, що буде належати спадкодавцю на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла своїй невістці ОСОБА_3.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, постійно проживала разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а тому у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом шестимісячного строку визначеного ч. 1 ст.1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом майна спадкодавця, спадкоємців які мають право на обов'язкову частку в спадщині не має.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 вступивши в управління спадковим майном спадкодавця про що свідчить дії позивачки по оформленні спадщини, а земельної ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту серії ЛВ 18876 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Пустомитівської міської ради народних депутатів від 14.10.1999 року №254 не ввійшла в спадкову масу, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивачка в подальшому мала намір успадкувати дану земельну ділянку нотаріально, однак із зміною законодавства необхідно було здійснити розподіл земельної ділянки, так як площа її перевищувала 0,1000 га., що позивачка і зробила, написала заяву про розподіл, виготовила технічну документацію, в результаті чого їй було зроблено розподіл земельної ділянки на дві - 0.1000 га. кадастровий номер - НОМЕР_2 та 0,0081 га. кадастровий номер - НОМЕР_3, виготовлено відповідну технічну документацію на них, зареєстровано у відділі Держземагенства у Пустомитівському районі про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.В процесі подальшого оформлення земельної ділянки позивачка втратила оригінал державного акту серії ЛВ №18876 (що стверджується оголошенням розміщеним в засобах масової інформації) і надалі не може реалізувати своє право та успадкувати земельну ділянку в нотаріуса (на якій розташоване незавершене будівництво) для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту серії ЛВ 18876 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Пустомитівської міської ради народних депутатів від 14.10.1999 року №254.

Позивачка не має можливості здійснити своє право на спадкування у позасудовому порядку, оскільки втратила оригінал державного акту на вказану вище земельну ділянку. Однак враховуючи те, що документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені, та не можуть бути відновлені у встановленому законом порядку, позивачка змушена звертатись із цим позовом в порядку ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування».

Ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Аналогічний зміст статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того позивачка з підстав що не заборонені законом, а отже правомірно набула право на спадкування; вчинила дії про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; а також те що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що оскільки особи які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні померлої відсутні, судом встановлено, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно на підставах, що не заборонені законом, відповідач позовні вимоги визнав, ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 212 -215 ЦПК України, ст.ст. 16,328, 392, 1218, 1220, 1222-1223, 1225, 1228, 1233-1235, 1248, ст. 1268,1270, 1296, 1299 ЦК України, ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1) право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер НОМЕР_2, що значиться за ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1) право власності на земельну ділянку площею 0,0081 га. призначена для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер НОМЕР_3, що значиться за ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяД. А. Кукса

Рішення суду набрало законної сили від 06.04.2015 року.

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі № 450/411/15-ц

Суддя Д. А. Кукса