Справа № 755/5598/15-ц
"16" червня 2015 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді САВЛУК Т.В.
при секретарях Гноілек М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача Агабалаєва Я.В. в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи позивач повідомлений належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро міста Києва, про причини неявки відповідачі суд не повідомили, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористались.
На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1.2.2 Кредитного договору позичальник зобов'язався повернути повертати наданий кредит в терміни, встановлені графіком погашення заборгованості, але не пізніше 27.03.2037 року.
Крім цього, п. 1.3.1 Кредитного договору передбачено, що процентна ставка за кредитними коштами встановлюється у розмірі 12,30 %.
Відповідно до п. 1.3.3 Кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця за методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України.
Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору встановлено, що за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредит ( всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в порядку визначеному умовами договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим Договором та/або Кредитним договором .
Згідно п. 6.2 Кредитного договору, передбачено що у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту, Банк має право стягнути з позичальника суму боргу в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення (застава, поручительство та інших)..
Згідно п. 7.1 Кредитного договору сторони домовилися, що при порушенні позичальником термінів виконання будь-якого із своїх зобов'язань за цим договором, зокрема щодо повернення суми кредиту, та/або сплати плати за кредит та/або штрафних санкцій (неустойки) та/або виконання інших грошових зобов'язань позичальника, нарахованих банком за цим договором, позичальник доручає банку, починаючи з дати прострочення виконання будь-якого із таких зобов'язань, здійснювати на користь банку договірне списання коштів позичальника, зокрема, з поточного рахунку позичальника в національній та/або іноземній валюті.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України)
Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.
Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
У відповідності до п. 3.1.3, 3.1.4 Кредитного договору, позивач має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої суми кредиту та сплати процентів за кредит, у разі порушення відповідачем умов цього договору. У випадку не погашення кредиту та/або процентів у терміни, передбачені договором, позивач має право видавати наказ про примусову оплату боргу за цим договором.
Згідно до п. 3.4.3 Кредитного договору позичальник зобов'язується достроково повернути Банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору.
Відповідно до п 6.1 Кредитного договору, сторони, керуючись чинним законодавством України, зокрема, ст. 525, 611 ЦК України погодили, що банк має право: у п. 6.1.2 визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2. цього Договору та вимагати від відповідача - позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.
Статтею 554 ЦК передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.
Зміст договору як угоди (правочину) становить сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що становлять зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).
Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, котрим визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. (ч.1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України).
Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», визначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.
У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., тобто з кожного відповідача по 1827,00 грн., що підтверджується долученим до справи оригіналом платіжного документа про сплату позивачем судового збору при зверненні з даним позовом до суду.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 258, 261, 526, 572, 612, 615, 625, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 208, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
Позов Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарг, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.