Дата документу 09.12.2015
Справа № 334/8863/15-ц
Провадження № 2/334/3596/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого судді - Лихосенко М.О.,

при секретарі - Череп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №ZPJ0RX47370010 від 08 серпня 2006 року, згідно з яким відповідач отримав від банку кредит у розмірі 900 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, проте відповідач не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

В зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 25 вересня 2015 року має заборгованість 27371,70 гривень, яка складається з суми заборгованості по процентам за користування кредитом - 5830,96 гривень, 129,60 комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 21411,14 гривень.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2014 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним кредитом 7289,53 гривень.

Таким чином, з урахуванням стягнутої вказаним рішенням суду заборгованості, на цей час за відповідачем мається заборгованість за кредитом в сумі 20082,17 гривень.

Окрім того, в зв'язку із порушенням відповідачем строків платежів по грошовому зобов'язанню, відповідно до умов п.8.6 договору, він зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 гривень (фіксована частина)+5% від суми позову = 500+1004,11 = 1504,11 гривень.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості 21586, 28 грн., а також судові витрати в сумі 1218, грн.., понесені по оплаті судового збору при зверненні із позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень суду проти позову не надав.

Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

08 серпня 2006 року ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», уклали кредитний договір, який складається із заяви позичальника №ZPJ0RX47370010 та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт).

Кредит надано у розмірі 900,02 грн. на строк 12 місяців до 08 серпня 2007 року включно, з умовами оплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 2,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 81,82 грн., та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 16,20 грн.

Згідно з Договором, відповідач зобов'язався погашати кредит щомісячно у сумі 101,45 грн. (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, які зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт).

Відповідач своєю заявою від 08 серпня 2006 року погодився, що договір про надання банківських послуг складається з заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт).

Відповідно до п. 3.2.9. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), позичальник зобов'язується повністю повернути Кредит до дати, зазначеної в Заяві.

При непогашенні Кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі Кредиту нарахування відсотків здійснюється з дати виникнення простроченої заборгованості відповідно до п. 4.2. цих Умов в розмірі 12,37% в місяць.

Відповідно до п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2014 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7289,53 гривень, що складається з заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 6859,93 гривень, заборгованості по комісії у сумі 129,60 гривень, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 300 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

Вказаним заочним рішенням суду встановлено, що за даним договором останній платіж ОСОБА_1 здійснив 11.10.2012р. у розмірі 1000,00 грн., які були спрямовані банком в першу чергу на погашення тіла кредиту, а залишок коштів у сумі 170,83 грн. на погашення заборгованості по процентам. В результаті, станом на 11 жовтня 2012 року була повністю погашена заборгованість за тілом кредиту та частково погашена заборгованість по процентам. Після 11 жовтня 2012 року проценти за користування кредитом не нараховувалися, а заборгованість по процентам склала 6859,93 гривень, які були стягнуті вказаним рішенням. Суд визначив розмір пені на прострочену суму процентів за користування кредитом в межах 12 місяців у розмірі 3826,76 грн., та на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшив розмір пені і стягнув 300,00 грн. У стягненні штрафу відмовив.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11.09.2014р. заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2014 року в частині стягнення пені та відмови у стягненні штрафу скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з відповідача на користь банку пеню у розмірі 3826,76 грн., штраф у сумі 1647,68 грн. В решті рішення залишено без змін.

Оскільки відповідачем на користь позивача повністю сплачена заборгованість з кредиту, а після цього рішенням суду від 19 червня 2014 року стягнуто заборгованість за процентами по кредиту, то відповідно до умов договору вимоги банку щодо стягнення заборгованості за процентами по кредиту є безпідставними.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Позивачем в позові зазначено, що відповідачем порушено зобов'язання за договором кредиту, в зв'язку із чим виникла заборгованість станом на 25 вересня 2015 року - 27371,70 гривень, яка складається з суми заборгованості по проценттам за користування кредитом - 5830,96 гривень, 129,60 комісії за користування кредитом та пені заборгованості за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 21411,14 гривень.

При цьому позивач не вказує дату порушення зобов'язання за кредитним договором з боку відповідача, але зі змісту позовних вимог вбачається, що до цього періоду часу ( з дати порушення до 25 вересня 2015 року) він включає період часу, щодо якого існує рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до вказаних судових рішень з відповідача вже стягнуто заборгованість по комісії 129,60 гривень та пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 3826,76 грн. за період з 11.10.2012р. по 29.01.2014р., штраф у сумі 1647,68 грн.

Таким чином, позивач намагається повторно стягнути вказані суми з відповідача, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, окрім випадків встановлених цим Кодексом.

Позивач, висуваючи свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача сум заборгованості за кредитним договором, мав в судовому засіданні довести існування певних фактичних обставин та надати переконливі докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведений факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 218, 224-228 ЦПК України, і ст. ст. 509, 526, 530, 549-551, 610-612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, яку він може подати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку: апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Лихосенко М. О.