Справа № 0417/9215/2012
Провадження 2/0202/286/2015
17 березня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.,
при секретарі Фісун К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малого підприємство « Меркурій» про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малого приватного підприємства «Меркурій» заборгованості на свою користь за кредитним договором № Е/V2791/2 від 14.04.2008 року у розмірі 2302083,10 грн..; стягнути з ПАТ «Акцент - банк», ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малого приватного підприємства «Меркурій» солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № Е/V2791/2 від 14.04.2008 року відповідач ОСОБА_4 отримав кредит 150000 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2014 року. Проте, в порушення умов договору ОСОБА_4 свої зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.
Вимоги до відповідача ОСОБА_4, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; договорами поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малим приватним підприємством «Меркурій», у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК",ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малого підприємство « Меркурій» про стягнення заборгованості була задоволена.
Ухвалою суду від 27 червня 2012 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малого підприємство «Меркурій» простягнення заборгованості скасовано.
Представник позивача відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені.
Представник відповідача ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка в повідомлені про вручення, яка була направлена судом за місцем його реєстрації. Крім того, на вимогу відповідача судом було направлено доручення про вручення повістки за його, як він вказував, фактичним місцем проживання: м. Нягани Ханти-мансійський автономний округ. Доручення повернено без виконання, оскільки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 зі слів його матері не проживає. Про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Неодноразово надавала до суду клопотання щодо відкладення розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Неодноразово надав заперечення на позовну заяву, позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволені позову відмовити.
Відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( т.1 а.с. 126).
Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» була укладена кредитна угода № E/V2791 від 20.07.2007 року. Згідно до п.1.1 Угоди предметом даної угоди є загальні умови і порядок надання Банком у рамках Програми мікрокредитування кредиту позичальнику, Кредит надається при наявності вільних коштів. Надання коштів здійснюється окремими частинами - Траншами Кредиту. Відповідно до п.1.2 Загальна сума кредиту у рамках Кредитної Угоди: 350000 дол. США.
Згідно до Додаткової Угоди №1 до кредитної угоди №E/V2791 від 20.07.2007 року, загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди становить 500000 дол. США.
Відповідно до Договору про видачу траншу №E/V2791/1 від 20.07.2007 року ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 350000 дол. США , зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2014 року, а у випадку порушення будь-якого із зобов'язань по погашенню траншу кредиту, позичальник сплачує 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
Відповідно до Договору про видачу траншу №E/V2791/2 від 14.04.2008 року ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 150000 дол. США , зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2014 року,а у випадку порушення будь-якого із зобов'язань по погашенню траншу кредиту, позичальник сплачує 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою E/V2791 від 20.07.2007 року між позивачем, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № 1 від 20 липня 2007 року. Відповідно до п.1 поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань Боржником згідно кредитної угоди E/V2791 від 20.07.2007 року в повному обсязі (сума кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, пеня за прострочку сплати платежів та інші штрафні санкції, що передбачені вказаним договором). Згідно до п.2 у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань згідно Кредитної угоди E/V2791 від 20.07.2007 року Боржник і поручитель відповідають перед кредитором наступним майном, належним їм на праві власності: житловий будинок заг. пл. 527 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, загальною оціночною вартістю 350000,00 дол. США, що згідно курсу валютНБУ станом на 20.07.2007 року становить 1767500,00 грн. (а.с.16 ).
Також у забезпечення виконання зобов'язань закредитною угодою №E/V2791 від 20.07.2007 року між позивачем та Малим приватним підприємством «Меркурій» було укладений Договір поруки№ 1 від 20 липня 2007 року. Відповідно до п.4 у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитною угодою, Боржник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (а.с.18).
Як вказує у своїй позовній заяві позивач, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_4 умов Кредитної угоди №E/V2791 від 20.07.2007 року заборгованість по укладеному договору про видачу траншу № E/V2791/1 від 20.07.2007 року станом на 28.08.2012 року становить 724632,64 дол. США, з яких: 313458,71 дол. США - заборгованість за кредитом; 282080,56 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 129093,37 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.
Крім того, Кредитною угодою № E/V2791 від 20.07.2007 року - п.6.6 передбачено, що у разі порушення Клієнтом строків сплати за будь-яких із грошових зобов'язань, передбачених цією Кредитною угодою, більш ніж на 120 днів, що призвело до звернення Банку в судові органи, Клієнт виплачує Банку штраф, розрахований за формулою: 2500,00 грн. +5% від суми позову: 250,00 грн. +5% ( від 1036223,19 дол. США) =5181,16 дол. США, що за курсом 7,993 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 року складає 414126,00 грн. +250,00 грн. = 414376,60 грн. Загальний розмір заборгованості за Кредитною Угодою №E/V 2791 від 20.07.2007 року, Договором про видачу траншу №E/V 2791/1 від 26.07.2007 року та Договором про видачу траншу №E/V 2791/2 від 14.04.2008 року становить 1036223,19 дол. США, що за курсом 7,993 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 року складає 8282531,96 грн. + штраф 414376,00 грн. = 8696908,56 грн.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 надав суду Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про зобов'язання прийняти добровільне виконання договору поруки та виключення зі складу поручителів, якою було затверджено мирову угоду між сторонами та припинено дію договору майнової поруки від 20.07.2007 року ( т.1 а.с.173) .
Згідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній праві, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Згідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області 15 червня 2012 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис №215 ( т.1 а.с.126).
Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичною особи припиняється у момент її смерті.
Згідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних відносин» від 30 березня 2012 року №5 при вирішені спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу» статей 1,11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем . Відповідно до ст. 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553-559ЦК України) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотеко держателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмету застави/іпотеки. У зв'язку з цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена.
Мале приватне підприємство «Меркурій» згідно інформації від 05.05.2014 року Сайту Вищого господарського суду України визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура (т.2 а.с. 21-23).
Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).
Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З урахування вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" не знайшли свого підтвердження, оскільки позивач в порушення вимог ст. 131 ЦПК України не надав суду всіх належних доказів, а саме укладених договорів іпотеки майнового поручителя ОСОБА_3, беручи до уваги його смерть, та враховуючи що позовні вимоги позивачем не уточнювалися, крім того припинення дії договору майнової поруки ОСОБА_2, у зв'язку з передачею в заклад заставного автомобіля Mercedes-Benz 320, та беручи до уваги, що позивачем не надано доказів щодо реалізації автомобіля та зменшення суми заборгованості на суму заставного автомобіля, звертаючи увагу на те, що солідарна відповідальність боржника та майнових поручителів нормами ЦК України не передбачена, також суд бере до уваги суперечливість позовної заяви в частині стягнення заборгованості з ПАТ «Акцент-Банк», а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли є необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись: ст. ст. 530, 553, 554,559,610, 625,1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 84,85, 88, 212-215,224-226 ЦПК України , суд -
В задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малого підприємство «Меркурій» про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар