Номер провадження 2/754/1451/15
Справа №754/563/15-ц
16.04.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Табачук Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в розмірі 14 248 грн. 21 коп.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.05.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, що підтверджується розпискою
Відповідно укладеної між сторонами угоди ОСОБА_2 отримав від позивача позику в розмірі 9 844 грн. строком до 07.07.2012 року.
Позичальник в обмовлені угодою строки позичені кошти не повернув, заборгованість становить 9 844 грн.
Оскільки угодою не було обумовлено відсотки за користування позикою, позивач на підставі ст. 1048 ЦК України просить суд стягнути борг з урахуванням процентів за користування коштами в розмірі облікової ставки НБУ, що становить 3 665 грн. 91 коп. та на підставі ст. 625 ЦК України стягнути 3 % річних, що становить 738 грн. 30 коп., а сього - 14 248 грн. 21 коп. та судові витрати.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з наведених у заяві підстав.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 13, 17), причини неявки не повідомив.
Приймаючи до уваги викладене, суд за згодою представника позивача розглядає справу без участі відповідача з постановленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.
07.05.2012 року ОСОБА_2 надав розписку, відповідно якої він отримав у ОСОБА_1 суму в розмірі 9 844 грн. та зобов'язується повернути кошти 07.07.2012 року (а.с. 6).
Статтею 1046 ЦК Українив станолвено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Стаття 1047 ЦК України визначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Аналізуючи викладене, суд вважає встановленим той факт, що між сторонами у справі укладено договір позики.
Позичальник - відповідач у справі свої зобов'язання за договором позики належним не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 9 844 грн.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Оскільки укладеною між сторонами у справі угодою не обумовлено сплату відсотків за користування коштами та їх розмір, суд вважає правильним стягнути з відповідача борг з урахуванням відсотків в розмірі облікової ставки НБУ, що відповідно розрахунку позивача становить 3 665 грн. 91 коп.(а.с. 5).
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приймаючи викладену норму ЦК, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також 3 % річних від простроченої суми, що відповідно розрахунку позивача становить 738 грн. 30 коп. (а.с. 5).
Загальна сума боргу позивача перед позивачем за договором позики становить 14 248 грн. 21 коп. (сума боргу 9 844 грн. + відсотки в розмірі облікової ставки НБУ - 3 665 грн. 91 коп. + 3 % річних - 738 грн. 30 коп.).
Суду не надано доказів іншого розміру боргу відповідача перед позивачем.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог ОСОБА_1 та задоволення позову в повному обсязі.
Задовольняючи позов суд відповідно ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати - суму сплаченого ОСОБА_1 при зверненні до суду судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213 - 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 526, 1046 - 1048 Цивільного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 14 248 грн. 21 коп., судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя