Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - АДРЕСА_1 та виселення відповідачки та інших осіб, які проживають у цій квартирі.

Позов мотивовано тим, що 23.08.2006 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № MKH0GA00000163, по якому останній отримав кредит в 26 465 дол. США зі сплатою за користування кредитом 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення кредиту 20.08.2010 р. В забезпечення виконання зобов'язань між банком та ОСОБА_2. 23.08.2006 р. було укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку було передано АДРЕСА_1. Позичальник належно не виконував умови кредитного договору по поверненню кредиту в результаті чого станом на 03.12.2013 р. утворилась заборгованість на суму 59845,33 дол. США, з яких заборгованість за кредитом становить 28971,59 дол.США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 14493,12 дол.США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2243,73 дол.США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 11257,32 дол. США, штраф/фіксована частина/ -21.28 дол.США та штраф /процентна складова/ 2 848,29 дол. США. Тому в рахунок погашення заборгованості банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки - зазначену вище квартиру та виселити з цієї квартири відповідачку та інших осіб, які зареєстровані або проживають у цій квартирі.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням не погодився позивач, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник відповідачки вважала, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції констатував, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою було укладено договір іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та нею кредитного договору, умови якого по поверненню кредиту не виконуються в результаті чого виникла зазначена сума заборгованості. Однак в позові було відмовлено на підставі ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Зазначені обставини не в повній мірі відповідають дійсним обставинам справи: відповідачка по даній справі не є позичальником по укладеному кредитному договору: кредитний договір було укладено між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3. В забезпечення виконання саме цього кредитного договору було укладено договір іпотеки між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою по справі.

Невиконання умов кредитного договору позичальником та заборгованості на суму позову, яка в гривневому еквіваленті станом на 03.12.2013 р. складала 478 343 грн. 69 коп., ні відповідачкою ні третьою особою не заперечується і тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України є доведеними.

Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; відповідно до ч.1,2 ст.39 цього Закону разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та вимоги ЗУ «Про іпотеку» суд констатує, що позовні вимоги слід задовольнити.

Разом з цим 3 червня 2014 р. прийнято ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким встановлено, що протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Квартира - предмет іпотеки по даній справі - має загальну площу 85.3 кв.м. і в ній проживає відповідачка, яка в ній проживає /а.с.76/; згоди на продажу квартири не надає і немає іншого помешкання. Тому дія зазначеного Закону розповсюджується і на правовідносини по даній справі, а тому має безпосереднє відношення до вирішення даної справи. Однак, відповідно до змісту ч.3 цього Закону він діє тимчасово.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне застосувати припис ст.217 ЦПК України, відповідно до якої суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходи для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що позов слід задоволити, але виконання його слід відстрочити до закінчення дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Керуючись ст.ст.217, 307, 309, 314, ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволити частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKH0GA00000163 від 23.08.2006 р. укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 на суму станом на 03.12.2013 р. в 59845,33 дол. США, що гривневому еквіваленті становило на вказаний час 478343,69 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 28971,59 дол.США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 14493,12 дол.США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2243,73 дол.США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 11257,32 дол. США, штраф/фіксована частина/ -21.28 дол.США та штраф /процентна складова/ 2 848,29 дол. США звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.08.2006 р., укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу цієї квартири публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» з укладанням договору купівлі-продажу від свого імені з будь-якою іншою особою на власний розсуд за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки суб'єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь-якому разі не менше вартості, визначеній в іпотечному договорі, без необхідності отримання будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В задоволенні решти позову відмовити.

Виконання рішення в частині звернення стягнення на вказану квартиру та виселення з неї ОСОБА_2 відстрочити до закінчення дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :