Справа № 331/7230/15-ц
Провадження 2/331/1936/15
15 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
при секретарі Пакуло В.С.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу ,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 26.04.2013 року у розмірі 716 053,80 гривень, 3% річних в сумі 29 721,22 гривень та інфляційні в розмірі 445027,44 гривень.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 26 квітня 2013 року між ними та ОСОБА_2 було укладено договір позики , відповідно до якого він надав ОСОБА_2 гроші в розмірі 33 000 доларів США на строк до 27 квітня 2014 року . Оскільки відповідач суму боргу не повернув, він вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідач позов визнав, не заперечував, що ним дійсно були отримані від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 33 000 доларів США, які він не зміг повернути через коливання курсу гривні, погіршення економічної ситуації в країні.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено , що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи договору позики від 26 квітня 2013 року , ОСОБА_2 відповідач по справі , отримав в борг від позивача ОСОБА_1 33 000 доларів США . Згідно умов договору, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 27 квітня 2014 року (а.с.6).
У вказаний в договорі строк, борг позивачу не було повернуто, чим було порушено його права, що відповідачем не оспорювалося.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 33 000 доларів США , а також належить стягнути 3% річних від простроченої суми за період з 28.04.2014 року по 14.09.2015 року в сумі 1 369,73 доларів США у відповідності до розрахунку наданого позивачем, який виконаний з дотримання вимог чинного законодавства.
Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги про стягнення суми боргу з врахуванням 3% річних в валюті «гривня» , позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог в розмірі 716 053,80 гривень та 29 721,22 гривень , оскільки з врахуванням вимог ст. 533 ЦК України станом на час ухвалення рішення офіційний курс НБУ складає 23,8116 гривень за 1 долар США , тобто 33 000 доларів США дорівнюють 785 782,8 гривень , а 1369, 73 доларів США дорівнюють 32 615,46 гривень відповідно.
Разом з тим, як передбачено нормами Закону від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає , що в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних за договором від 26 квітня 2013 року, за яким ОСОБА_2 отримані грошові кошти в розмірі 33 000 доларів США , слід відмовити , з огляду на те, що іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 26 квітня 2013 року в розмірі 716 053 ( сімсот шістнадцять тисяч п»ятдесят три) гривні 80 копійок, три відсотки річних в сумі 29 721 (двадцять дев»ять тисяч сімсот двадцять одну) гривню 22 копійки, судовий збір в сумі 6090 ( шість тисяч дев»яносто) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: