Справа № 216/7097/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Рашник С.В.

розглянувши розглянувши в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

30.10.2015 р. відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рога від 10.09.2015 р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування посилається на те, що вона не була повідомлена про час та місце розгляду справи, була позбавлена можливості відстоювати свої інтереси. Про винесення заочного рішення вона дізналася лише 20.10.2015 р. Представник позивача не надав доказів передачі права вимоги стосовно неї та ОСОБА_2 між Публічним акціонерним товариством «Свербанк» та ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс», також позивач не обґрунтовував свої вимоги стосовно нарахування пені за порушення обовязків перед ПАТ «Сведобанк», жодних повідомлень від правонаступника про передачу права вимоги до неї не надходило.

В судове засідання представник позивача, відповідачі, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 не зявилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися завчасно належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Згідно вимог ч.1 ст.213 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.2 ст.230 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом пятнадцяти днів з дня її надходження.

У своєму рішенні у справі «Калашником проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З огляду на вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що розгляд заяви можливо проводити в відсутність незявившихся учасників процесу.

Відповідно до ст.232 ч.1 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання, та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Згідно поштового повідомлення відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 викликалися в судове засідання на 10.09.2015 р., повістка була направлена за адресою вказаною в позовній заяві та договорі, однак судову повістку не отримували, поштовий конверт був повернений на адресу суду в звязку з закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні а.с.117,118.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть учать у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження). У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 був повідомлений про час, день та місце слухання справи 10.09.2015 р., про що свідчить власноручно написана ним розписка 20.07.2015 р. а.с.113, причини неявки представника ОСОБА_4 суду повідомлено не було.

Відповідно до ч.5 ст.76 ЦПК України, вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 були повідомлені належним чином про слухання справи 10.09.2015 р., та не були позбавленні права відстоювати в суді свої права та інтереси протягом тривалого розгляду справи.

Разом з тим, суд вважає посилання відповідача ОСОБА_1 на відсутність належних доказів передачі права вимоги між Публічним акціонерним товариством «Свербанк» та ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс» та відсутність обґрунтування вимоги щодо нарахування пені безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься договір факторингу від 28.11.2012 р. а.с.15-39 та повідомлення ТОВ «Кредитні ініціативи» про усунення порушень, які направлялися на її адресу а.с.60-62, в звязку з чим заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.224-232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: