АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача Головка О.С.,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволені: стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» 241 892,44 дол. США заборгованості за кредитним договором та пеню в сумі 719 302,96 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь держави 3 654,00грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.04.2008 між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 0138/08/01-ZR, згідно умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 500 000,00 дол. США терміном користування до 03.04.2018 зі сплатою 12% річних.

03.04.2008 між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за яким відповідальність боржника і поручителя є солідарною.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позичальником станом на 02.04.2015 виникла заборгованість у розмірі 241 892,44 дол. США, що складається з: 55 084,75 дол. США - простроченої заборгованості по кредиту; 156 779,51 дол. США - поточної заборгованості по кредиту; 27 768,30 дол. США - простроченої заборгованості по відсотках; 2 259,88 дол. США - поточної заборгованості по відсотках, крім мого, пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів у розмірі 719 302,96 грн.

Виходячи з доведеності та обґрунтованості позовних вимог банку, суд першої інстанції задовольнив їх у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, пені та 3% річних за кредитним договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства. У разі порушення зобов'язання (його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання - ст.610 ЦК України) настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст.611 ЦК України). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми; статтею 624 ЦК та ст.7 кредитного договору передбачено право банку нарахувати неустойку за порушення строків погашення заборгованості за кредитом.

Факту укладення сторонами 03.04.2008кредитного договору №0138/08/01-ZR та факту наявності заборгованості за ним представник відповідача не заперечує, як не заперечує і розміру заборгованості по кредиту в сумі 241 892,44 дол. США та заборгованості по пені в сумі 719 302, 96 грн.

Разом з тим, представник відповідача вважає, що оскільки вказана заборгованість виникла з березня 2014 року у зв'язку з обмеженням доступу відповідача до його рахунку у цьому банку, не з вини відповідача, - у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення коштів.

Встановлено, що 18.03.2014 представнику ОСОБА_6 було повідомлено, що дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.03.2014 прийнято рішення №14 про запровадження тимчасової адміністрації і що в подальшому буде проводитись ліквідація банку. Тобто, з початку введення тимчасової адміністрації в банку у березні 2014 року відповідач був обізнаний щодо цієї обставини, проте, передбачених законом і договором заходів щодо повернення кредиту в інший спосіб, ніж списання коштів з його рахунку у безготівковій формі, не вжив, у зв'язку з чим і виникла заборгованість.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про порушення банком права відповідача на добровільне погашення кредитної заборгованості, адже вимогу банку про дострокове погашення кредиту у зв'язку з наявною заборгованістю ОСОБА_6 направлялася 14.08.2014, з позовом до суду банк звернувся 09.09.2014, проте, до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашена. Пред'явленням вимоги про погашення кредитної заборгованості є як пред'явлення вимоги банку про це, так і пред'явлення позову.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, як мають значення для вирішення спору, правильно визначив правовідносини сторін, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна