У Х В А Л А

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником банку під час виконання своїх трудових обов'язків, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що 18 лютого 2005 року він уклав з ПАТ «КБ «ПриватБанк» договір депозитного вкладу № SАМDN9728, на виконання якого надав банку грошові кошти у сумі 430 тис. грн із нарахуванням відсотків. Після закінчення терміну договору відповідач відмовив позивачу у поверненні вкладу, посилаючись на факт заволодіння коштами ОСОБА_3 колишнім співробітником ПАТ «КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4

Посилаючись на вказані обставини та уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на свою користь 1 365 009 грн заподіяної шкоди з урахуванням інфляції, 41 487 грн - 3 % річних, 359 551 грн упущеної вигоди та 1 млн грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 400 тис. грн матеріальної шкоди та 2 тис. грн моральної шкоди.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить змінити, задовольнивши його позов у повному обсязі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 хоч і був співробітником банку, однак не мав повноважень на укладення договорів депозитного вкладу, а шкоду позивачу було заподіяно діями останнього не у зв'язку із виконанням роботи, обумовленої його посадовою інструкцією.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що внаслідок незаконних дій працівника банку ОСОБА_4 під час виконання ним своїх службових обов'язків, зокрема підписання договору банківського вкладу з позивачем, останньому завдано шкоду, яка в силу вимог ст. 1172 ЦК України підлягає відшкодування банком як юридичною особою, в трудових відносинах з якою перебував ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_3 про стягнення з відповідача 3 % річних, інфляційних втрат та упущеної вигоди, апеляційний суд виходив із того, що до спірних правовідносин, які виникли у зв'язку із шкодою, яку завдав працівник банку позивачу під час виконання службових обов'язків, приписи ст. 625 ЦК України не застосовуються.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 за квитанціями від 18 лютого 2005 року, 24 лютого 2005 року, 16 березня 2005 року, 28 березня 2005 року, 11 квітня 2005 року, 22 квітня 2005 року, 25 квітня 2005 року, 26 квітня 2005 року, 12 травня 2005 року та меморіальним ордером від 16 травня 2005 року вніс до каси ПАТ «КБ «ПриватБанк» 430 тис. грн із метою зарахування їх на депозитний рахунок за договором банківського вкладу, який від імені банку підписав ОСОБА_4

24 травня 2005 року за фактом заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах - грошовими коштами ЗАТ «КБ «ПриватБанк», шляхом зловживання службовими особами Правобережного відділення ДРУ ЗАТ «КБ «ПриватБанк» своїм службовим становищем, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, Управлінням СБУ у Дніпропетровській області порушено кримінальну справу № 131. 27 вересня 2005 року у зазначений кримінальній справі винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 і ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2008 року у справі № 2-110/2008, залишеним у цій частині в силі ухвалою Верховного Суду України від 07 жовтня 2009 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ЗАТ «КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення заборгованості за договором депозитного вкладу та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Рішення суду в частині задоволення зустрічного позову ЗАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про депозитний вклад «Стандарт» від 18 лютого 2005 року № SAMDN9728 ухвалою Верховного Суду України від 07 жовтня 2009 року скасовано.

Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_3, посилаючись на приписи ст. ст. 625, 1172 ЦК України, просив суд стягнути з відповідача на свою користь у рахунок відшкодування юридичною особою збитків, що були завдані її працівником при виконанні своїх службових обов'язків.

Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги та заперечуючи проти позову ОСОБА_3, ПАТ «КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що вказаний депозитний договір у встановленому порядку в банку не реєструвався, інформація про нього в базі даних діючих депозитних договорів банку відсутня, кошти, які були перераховані позивачем, до банку не надходили, а були привласнені його працівником ОСОБА_4, тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин приписів ст. 1172 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Вирішуючи спір по суті, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню, не з'ясував, у чому полягає завдана відповідачем позивачу шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно та якими доказами це підтверджується.

Про необхідність з'ясування вказаних обставин було зазначено і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2014 року, проте на порушення приписів ст. 338 ЦПК України при новому апеляційному розгляді справи вказівки ухвали суду касаційної інстанції виконані не були.

Крім того, матеріали справи не містять доказів доведеності вини працівників ПАТ «КБ «ПриватБанк», в т. ч. ОСОБА_4, у привласненні коштів, зокрема і тих, які були передані ОСОБА_3 ОСОБА_4 під час виконання останнім службових обов'язків. На порушення вимог ст. 303 ЦПК України рішення апеляційного суду не містить також посилань на докази, що були досліджені судом в цій частині та підтверджують неправомірність дій працівників банку під час виконання ними своїх трудових обов'язків.

За таких обставин та з урахуванням положень ст. 62 Конституції України і ст. 61 ЦПК України висновок апеляційного суду про стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної шкоди на підставі ст. 1172 ЦК України є передчасним.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що в 2005 році ОСОБА_3 вже звертався до суду з позовом до ЗАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення на підставі ст. ст. 625, 1172 ЦК України 430 тис. грн суми боргу за договором банківського вкладу, 225 149 грн 17 коп. збитків, 236 500 грн інфляційних втрат, 3 % річних, пені, за наслідками розгляду якого 31 жовтня 2008 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі № 6-110/2008, залишеним в цій частині в силі ухвалою Верховного Суду України від 07 жовтня 2009 року у справі № 6-14445св09, було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову (а. с. 8-16)

У той же час, вирішуючи спір по суті, апеляційний суд не перевірив, чи не є за своїм змістом аналогічними вказані позовні вимоги із позовними вимогами у даній справі та не перевірив можливості застосування правових наслідків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У рішенні апеляційного суду з цього приводу відсутні будь-які висновки.

Порушення судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. 10 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. П. Гончар

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко