АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3617/15 р.
Категорія: право власності Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.,

за участю секретаря - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, Головне Управління Держземагенства у Харківській області про захист порушеного права власника, усунення перешкод володіння та користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи - Харківська міська рада, Головне Управління Держземагенства у Харківській області, в якій просила захистити порушене право власника, усунути перешкоди володіння та користування земельною ділянкою.

У березні 2015 року позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову, мотивуючи тим, що можливі дії відповідачів або інших осіб можуть порушити її права та інтереси як власника земельної ділянки.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року заяву ОСОБА_4 - задоволено. Заборонено ОСОБА_3, ОСОБА_5 , їх представникам та будь-яким іншим особам порушувати межі належної ОСОБА_4 земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, фактична адреса земельної ділянки на теперішній час - АДРЕСА_2; руйнувати бетонний паркан земельної ділянки та будівельні матеріали та споруди, які знаходяться на земельній ділянці, проводити земельно-впорядні та будівельні роботи та будь-яким іншим чином порушувати права ОСОБА_4 щодо безперешкодного володіння, розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача. Посилається на те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального законодавства. Зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства, заяву про забезпечення позову після відкриття провадження у справі в серпні 2014 року було розглянуто в березні 2015 року суддею одноособово.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 151 та ч.3 ст. 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечуючи позов та забороняючи відповідачам вчиняти певні дії суд першої інстанції обґрунтовано виходив з цих вимог закону та вимог позову.

Такий висновок суду колегія суддів вважає вірним з наступних підстав.

Згідно ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку, спір носить майновий характер, до цього часу не вирішений.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно забезпечив позов у такий спосіб, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову у такий спосіб є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно має намір зруйнувати належний ОСОБА_4 бетонний паркан і на земельній ділянці почати будівництво капітальних споруд.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що заяву було розглянуто суддею одноособово, тобто з порушеннями вимог процесуального закону судовою колегією не приймаються.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду.

За таких обставин, ухвала суду про забезпечення позову відповідає вимогам закону, підстав для її скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 2 п. 1 ст. 307, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді