АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1208/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Волошин В.О.
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,подану в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

В березні 2014 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначав, що 03 листопада 2011 року між сторонами було укладено кредитний договір,за умовами якого відповідачу було надано кредит на суму 193920 грн. строком до 02 листопада 2018 року зі сплатою 17,99% річних за користування кредитом.

Посилаючись на невиконання зобов»язань відповідачем щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого утворилася заборгованість,яку позивач просив стягнути у розмірі,яка після збільшення позовних вимог станом на 22 вересня 2014 року становить 312760,83 коп. і складається з заборгованості за кредитом -159285,00 грн.,заборгованості по відсоткам - 35171,51 грн., неустойки - 118304,32 грн. ( 40355,0 грн. - пеня на прострочені відсотки, 64 374,92 грн. - пеня на прострочений кредит, штраф у розмірі 3 878,4 грн. і 9696,0 відповідно).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 307577 грн.34 коп..

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає,що позивач не надав детального розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, а умова договору щодо встановлення розміру пені 0,5 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов»язань за кожен день прострочки , тобто182,5 % річних, суперечить засадам рівності учасників цивільних відносин та не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» щодо принципу добросовісності та справедливості, внаслідок чого є нікчемною.

Вислухавши доповідь судді,пояснення осіб, що з»явились в судове засідання ,обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 03.11.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № 1647-04-КА-Т , за умовами якого ОСОБА_3 отримала у кредит грошові кошти в розмірі 193920 грн. строком до 02 листопада 2018 року зі сплатою 17,99 % річних за користування кредитом на купівлю автомобіля марки КІА моделі SPORTAGE, 2001 року випуску , взявши при цьому на себе зобов»язання повернути отриманий кредит і сплатити нараховані відсотки за користування кредитом, комісію в розмірі та в терміни, що передбачені умовами договору, а у випадку невиконання зобов»язань за цим договором, сплатити банку штраф (пеню) у розмірах та в порядку визначених цим договором ( п.п. 3.2.1. та 3.2.10.)

Відповідно до п.п. 5.1. договору сторони погодили, що погашення кредиту здійснюється відповідачем щомісяця шляхом внесення готівкових коштів у касу банку на рахунок № НОМЕР_2 для обліку наданого кредиту не пізніше 05 числа поточного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту рівними частинами у сумі 2 309,00 гривень або шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1, кошти з якого списуються на кредитний рахунок позичальника.

Пунктом 7 вказаного договору сторонами визначено відповідальність сторін, відповідно до якого при порушенні позичальником якого-небудь із зобов»язань по сплаті кредиту та/або відсотків за користування кредитом, комісії, передбачених умовами договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Пеня сплачується позичальником у вище зазначеному розмірі у гривнях по курсу НБУ на день сплати.

Крім того, сторонами договору встановлено зобов»язання сплатити штраф у розмірі 2 % від суми отриманого кредиту за порушення умов страхування майна та штраф у розмірі 5 % за порушення умов надання документів про доходи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги,суд першої інстанції виходив з того,що вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами,має місце не виконання відповідачем своїх обов»язків за кредитним договором,що дає право позивачу відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит,зменшивши при цьому розмір пені на прострочені відсотки з 40355,0 грн. до 35 171,51 грн. з підстав ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Такий висновок суду колегія суддів вважає відповідним обставинам справи та вимогам закону,що регулює правовідносини,які виникли між сторонами , доводи апеляційної скарги якого не спростовують.

Так, відповідач не погоджуючись з рішенням суду зазначає, що позивач не надав детального розрахунку заборгованості ОСОБА_3.

Проте, з таким твердженням відповідача колегія суддів погодитись не може, оскільки воно не відповідає дійсності.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2014 року позивачем на вимогу суду надано розрахунок заборгованості за кредитним договором укладеним з ОСОБА_3 станом на 22.09.2014 року та акт звірки, вказаної заборгованості, який направлявся позивачем як відповідачу, так і його представнику ( а.с. 116-127).

У вказаних документах банком детально розписано розмір заборгованості відповідача з зазначенням періоду її виникнення та описом нарахувань пені та штрафів, які були застосовані на підставі пункту 7 кредитного договору, укладеного між сторонами.

Відповідачем вказані розрахунки позивача не спростовано.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зазначаючи про те, що умова договору щодо встановлення розміру пені 0,5 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов»язань за кожен день прострочки суперечить засадам рівності учасників цивільних відносин та є несправедливою , представник відповідача будь-яких доказів того, що при підписанні даного договору та його умов воля ОСОБА_3 формувалась не вільно або не відповідала її волевиявленню, не надав та на наявність таких не вказав.

Не встановлено судом апеляційної інстанції і порушень при нарахуванні позивачем штрафних санкцій щодо порушення умов страхування майна, як про це зазначав представник відповідача.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість даного рішення суду .

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,подану в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -