АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 656/159/15-ц
Номер провадження №22-ц/791/1435/2015 Головуючий в І інстанції: Крисанова В.І.
Категорія: 5 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 19 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Нововасилівської сільської ради Іванівського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

05 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на будівлю бані за адресою АДРЕСА_1 Іванівського району Херсонської області за набувальною давністю володіння.

Свій позов ОСОБА_2, пославшись на ст.344 ЦК України, обґрунтував тим, що в 2004 році сільськогосподарський виробничий кооператив ?Перемога? в с.Нововасилівка, Іванівського району заявив про відчуження на будівельні матеріали об'єктів нерухомого майна, які не використовувались у господарській діяльності та частково були зруйновані. У травні 2004 року була оголошена ціна продажу спірної будівлі, яка становила 3600грн. У майбутньому він мав намір збудувати господарське приміщення. У будівлі бані була пошкоджена підлога, частково стіни, відсутні вікна та двері. 26 травня 2004 року він вніс в касу кооперативу 3600грн., а йому були видані накладна та акт прийому-передачі будівлі. Також, він був повідомлений про те, що будівля бані продається на будівельні матеріалі, так як правовстановлюючі документи на будівлю не виготовляли і, враховуючи, що будівля пошкоджена, відчужити її як нерухомий об'єкт підприємство не може, через відсутність грошей на виготовлення технічної документації. Після прийняття пошкодженої будівлі бані він почав розбирати її на будівельний матеріал, але бетонний розчин виявився міцним і досвідчені будівельники порекомендували йому відновити цю будівлю та переобладнати її під складське приміщення, так як під час розбирання багато матеріалу зіпсується. Протягом 2004-2005 років він відновив дах будівлі лазні, відремонтував пошкоджені стіни, відновив підлогу, зробив ворота для в'їзду вантажного автомобіля та почав використовувати будівлю для зберігання зерна. Фактично будівлею бані він володіє з травня 2004 року. На даний час орган місцевого самоврядування проводить інвентаризацію нерухомого майна на території Нововасилівської сільської ради у зв'язку із введенням податку на нерухоме майно, а посадові особи вимагають від нього правовстановлюючі документи на спірну будівлю. Нерухоме майно бані створено колгоспом ?Жовтнева перемога?. Колгосп і його правонаступники - колективне сільськогосподарське підприємство ?Перемога? та сільськогосподарський виробничий кооператив ?Перемога? не здійснювали реєстрацію бані як об'єкта нерухомого майна, тому він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав в порядку ст.344 ЦК України.

Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2015 року в задоволені позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник просить вказане рішення суду скасувати та задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначив, що суд прийшов до хибного висновку про купівлю ним будівельних матеріалів, що будівля бані є об'єктом самочинного будівництва і що вона не була введена в експлуатацію. Вважає, що придбав спірну будівлю відповідно накладної та акту прийому передачі, а не будівельні матеріали. Також вказав, що суд помилково визнав будівлю бані самочинною, оскільки ця будівля існує в генеральному плані села, а з архівної довідки вбачається, що в 1967 році колгосп ?Жовтнева перемога? затвердив договір про добудову бані на 20 місць. Акт введення будівлі в експлуатацію в архівах відсутній, однак свідки, що проживають у селі більше 30 років, пояснили, що баня використовувалась, а з 1990-х років почала руйнуватись і її експлуатація припинилась, тому спірна будівля була введена в експлуатацію за нормативними документами, що діяли на той час.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до квитанції сільськогосподарського виробничого кооперативу ?Перемога? від 26 травня 2004 року №115 вказаний кооператив прийняв від ОСОБА_2 кошти в сумі 3600грн.; підстава - виручка від реалізації будівлі - баня (а.с.4).

Того ж дня кооператив ?Перемога? йому видав накладну №136 на одне найменування, а саме будівлю-баню частково зруйновану у кількості 1 штука за ціною 3600грн. (а.с.5).

Відповідно до акту прийому-передачі основних засобів від 26 травня 2004 року сільськогосподарський виробничий кооператив ?Перемога? передав ОСОБА_2 часткового зруйновану будівлю бані, яка не підлягає експлуатації, по АДРЕСА_1 в с.Нововасилівка, Іванівського району, Херсонської області на основі договору купівлі-продажу; за технічними умовами зазначено, що потрібен капітальний ремонт стелі, стін, підлоги, даху; висновок комісії: рекомендується для демонтажу на будівельні матеріали (а.с.6).

За витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 13 лютого 2015 року, державна реєстрація припинення юридичної особи сільськогосподарського виробничого кооперативу ?Перемога? була проведена 26 травня 2005 року на підставі судового рішення (а.с.10-11).

Згідно довідки архівного сектору Іванівської районної державної адміністрації від 11 лютого 2015 року у документах архівного фонду колгосп ?Жовтнева Перемога? є відомості про те, що на підставі рішення загальних зборів колгоспників від 27 лютого 1993 року на базі колгоспу створено колективне сільськогосподарське підприємство ?Перемога?, на підставі рішення загальних зборів від 10 березня 2000 року колективне сільськогосподарське підприємство реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив ?Перемога? (а.с.13).

За довідкою Нововасилівської сільської ради Іванівського району від 13 лютого 2015 року №112 нежила будівля лазні розташована па АДРЕСА_1, Іванівського району, Херсонської області (а.с.9).

Відповідно довідки Генічеського бюро технічної інвентаризації станом на 23.08.2008 рік в АДРЕСА_1 нова інвентаризація та виготовлялась технічна документація (інвентарна справа №19). Технічна документація видавалась заявнику ОСОБА_2 Право власності станом на 01.01.2013 рік на вказаний вище об'єкт нерухомого майна ні за ким не зареєстровано (а.с.14).

Згідно копії експлікації внутрішньої площі до плані будівлі форми №6-б, складеної техніком 23.08.2008 року будівля літ.?А? по АДРЕСА_1 складається з двох приміщень №1 і №2 площею по 79,8кв.м кожне, а всього 159,6кв.м. Будівля зазначена як склад (а.с.19).

За звітом про незалежну оцінку вказаної вище нежитлової будівлі бані вартість нерухомого майна станом на 17 січня 2015 року складає 38464грн. По плану літ.?А?, загальною площею 159,6кв.м (а.с.20-32).

Згідно з листом сектору містобудування, архітектури та містобудівного кадастру від 18 березня 2015 року №01-28/3 документи будівництва бані по АДРЕСА_1 в с.Нововасилівка, Іванівськов району, Херсонської області відсутні, дана будівля включена до генерального плану села Нововасилівка, затвердженого рішенням виконкому Іванівської районної ради народних депутаті від 10 квітня 1986 року № 130/4 (а.с.53-54);

Відповідно до архівної довідки від 18 березня 2015 року №01-70/4: у документах архівного фонду Колгосп "Жовтнева перемога" за 1967 рік значиться, що згідно рішення правління колгоспу ?Жовтнева Перемога? від 18 серпня 1967 року, протокол №10 затверджено договір від 15 серпня 1967 року на добудову бані на 20 місць; в документах архівного фонду Колгосп "Жовтнева перемога" за 1961-1972 роки не виявлено відомості про початок будівництва колгоспної бані; документи по обліку основних засобів, акт вводу в експлуатацію бані на державне зберігання до архіву не надходили (а.с.55).

З пояснень свідків, наданих в суді першої інстанції, вбачається, що спірна будівля була відбудована позивачем, а він, згідно своїх пояснень, відновив дах, відремонтував стіни, відновив підлогу, зробив ворота для в'їзду вантажного автомобіля та почав використовувати будівлю для зберігання зерна, яке отримує від обробки землі членів своєї сім'ї.

Таким чином, на момент оплати позивачем коштів за спірну будівлю діяли норми ЦК України, що набрав чинності 01.01.2004 року.

Відповідно ч.1 ст.181 вказаного кодексу до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В силу ст.182 право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1). Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом (ч.2). Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду (ч.3). Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4).

Таким чином, на момент оплати позивачем коштів за спірну будівлю чинне законодавство вимагало державної реєстрації права на нерухомість та державної реєстрації правочину щодо нерухомості.

В силу ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2); доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3); доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4).

Позивач на виконання вказаних норм закону не надав будь-яких правовстановлюючих документів на спірну будівлю, виданих на будь-яку фізичну чи юридичну особу. Більш того, не надав належно завірених технічних документів на вказану будівлю.

Відмовляючи в задоволені позову з вказаних підстав, суд дійшов до правильного висновку про відсутність обставин добросовісного заволодіння позивачем чужим майном і продовження відкритого, безперервного володіння нерухомим майном протягом десяти років.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що спірна будівля бані була перебудована позивачем в склад для зерна. Оскільки будь яких дозвільних документів на здійснення такого переобладнання позивач не надав, а також не довів цільове використання землі, на якій розташована спірна будівля під зерновий склад, то колегія суддів вважає, що позивач здійснив самочинне будівництво в розумінні ст.376 ЦК України.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" з огляду на положення статті 376 ЦК право власності за набувальною давністю на об'єкт самочинного будівництва не може бути визнано судом, оскільки цією нормою передбачено особливий порядок набуття права власності на нерухоме майно, що збудоване або будується на земельній ділянці, не відведеній для даної мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил (п.10 ч.2).

Також в зазначеній постанові Пленуму вказано, що, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Крім того, слід враховувати, що з 31.01.1966 року по 19.01.1996 року діяла Інструкція

"Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР", затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року.

Відповідно до вказаної Інструкції:

Реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих (п.4);

Будинки і домоволодіння, розташовані на земельних ділянках, які відведені радгоспам і колгоспам в межах міста або селища міського типу, підлягають реєстрації на загальних підставах (п.5);

Реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N1 (п.7).

Згідно з вказаним додатком №1:

такими правовстановлюючими документами, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь, зокрема є: рішення виконкому, місцевої Ради депутатів трудящих про відвід земельної ділянки установам, підприємствам і організаціям і про дозвіл цього будівництва та акт державної комісії про прийняття будинку (будинків) та введення їх в експлуатацію (п.11); акт відводу установам, підприємствам і організаціям земельної ділянки для будівництва та акт державної комісії про прийняття будинку (будинків) в експлуатацію (п.12).

За п.п.10 і 11 Інструкції: при відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції (додаток N1), зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок домоволодіння і видачу свідоцтва про це (п.10); В заяві повинні бути зазначені: а) причини відсутності правовстановлюючих документів; б) факти, що стверджують право власності (п.11).

Таким чином, зазначена будівля лазні (бані) колишнього колгоспу повинна була бути зареєстрована за колгоспом на підставі правовстановлюючих документів, зокрема, рішення виконкому чи місцевої Ради депутатів трудящих або Акту про відвід земельної ділянки, дозволу будівництва, акту державної комісії про прийняття будинку (будинків) та введення їх в експлуатацію.

В даній же справі позивачем не доведено наявність власника спірної будівлі, право власності якого зареєстроване у встановленому законом порядку, чи безхазяйність спірної будівлі. Не доведено і факт звернення заінтересованої особи до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих із заявою про оформлення права власності на будинок домоволодіння і видачу свідоцтва про це, в якій зазначались би причини відсутності правовстановлюючих документів та факти, що стверджують право власності.

Отже, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на спірну будівлю не відповідають нормам чинного законодавства, а тому суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи та, давши належну оцінку доказам у справі, прийшов до вірного висновку про відмову в задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і висновки суду не спростовують. Посилання заявника на хибність висновку суду про купівлю ним будівельних матеріалів і належність будівля бані до об'єкту самочинного будівництва спростовуються обставинами справи та відсутністю відповідних доказів. Судом встановлено і це підтверджує сам позивач, що самочинне будівництво в зазначеній бані (лазні) він здійснив сам, переобладнавши баню у склад для зерна. А тому (як зазначено в п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 від 07.02.2014 року) з огляду на положення статті 376 ЦК право власності за набувальною давністю на об'єкт самочинного будівництва не може бути визнано судом. Також, з урахуванням належності та допустимості доказів, не можуть бути прийняті до уваги посилання на докази свідків про використання будівлі як бані до 1990-х років.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий:

судді: