№2/756/465/15
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

при секретарі Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про визнання договору страхування частково недійсним, визнання договору страхування достроково припиненим та стягнення страхового платежу та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про зміну умов договору страхування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про визнання договору страхування частково недійсним, визнання договору страхування достроково припиненим та стягнення страхового платежу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 29 серпня 2013 року було укладено договір №0114.0114.0008 Добровільного страхування транспортного засобу. Вигодонабувачем за договором страхування призначено ПАТ «Кредобанк», з яким він уклав договір кредиту на отримання грошових коштів для придбання автомобіля та договір застави. За договором страхування було застраховано автомобіль «Geely Emgrand 7», реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок настання ризиків: ДТП, стихійні лиха та інші події, протиправні дії третіх осіб, незаконне заволодіння. Він є власником автомобіля «Geely Emgrand 7», реєстраційний номер НОМЕР_1. Страховий платіж за договором страхування склав 8512, 01 грн. 9 лютого 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої застрахованому автомобілю було завдано механічних пошкоджень. 10 лютого 2014 року він надав відповідачу письмове повідомлення про настання випадку, який має ознаки страхового. В цей же день працівником відповідача було проведено огляд пошкоджень автомобіля, в якому зафіксовано отримані застрахованим автомобілем механічні пошкодження. 17.02.14 відповідач направив вигодонабувачу лист, в якому повідомив про настання події, що має ознаки страхової, вказав розмір ремонту та запропонував повідомити пріорітетність виплати страхового відшкодування. 19.02.2014 року вигодонабувач повідомив відповідача, що не заперечує проти виплати страхового відшкодування безпосередньо позивачу за його заявою. 07.03.14 відповідач направив до ВДАІ Деснянського р-ну УДАІ ГУМВС України в м. Києві запит про надання довідки про обставини ДТП, протокол огляду місця події та інші адміністративні матеріали щодо ДТП. Відповідач отримав від ДАІ довідку №9346924 про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідач на його адресу надіслав лист №9495 від 07 березня 2014 року, в якому «вказав про призупинення прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування щодо заявленого страхового випадку до з'ясування причин та обставин страхового випадку або до остаточного закінчення розслідування справи органами МBC. З метою отримання інформації про хід розгляду заявленого страхового випадку, він 25 березня 2014 року звернувся до відповідача із заявою в якій просив останнього надати копії матеріалів страхової справи. 03 червня 2014 року він отримав за власною адресою лист від відповідача із копіями документів страхової справи та супровідним листом у якому вказано, що виплата страхового відшкодування за заявленим страховим випадком та пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування здійснена 26 травня 2014 року. Також вказали, що виплату страхового відшкодування можна отримати в будь-якому відділенні ВАТ "Райффайзенбанк" Аваль". 02 липня 2014 року він направив на адресу відповідача з копією на адресу вигодонабувача повідомлення про дострокове припинення договору страхування у зв'язку із порушенням відповідачем умов договору страхування, та просив повернути сплачений ним страховий платіж у розмірі 8527, 01 грн. У відповідь відповідач направив лист №1707 від 10.07.2014 року, в якому вказав, пославшись на пункт 8.2.6 договору страхування, що він не має права достроково припинити договір страхування без згоди вигодонабувача, а також зазначив, що в процесі і сконання договору страхування зі сторони відповідача були відсутні порушення умов договору страхування, які могли б обумовити вимогу щодо дострокового розірвання та повернення внесених страхових платежів повністю. Звертає увагу, що відповідно до пункту 8.4.4 Умов добровільного страхування страховик має право на припинення дії договору страхування в рядку та на умовах визначених в цьому договорі. Як вбачається з цього пункту, страховик має право припинити договір страхування лише за своїм бажанням без додаткового погодження з вигодонабувачем. Він вважає, що пункт 8.2.6 Умов добровільного страхування, а саме друге речення пункту: «Якщо страхувальником визначено вигодонабувачем за договором страхування юридичну особу, він може скористатися правом, обумовленим цим пунктом, виключно в разі письмового погодження вигодо набувача», не відповідає вимогам законодавства, є несправедливим та порушує його права, а тому має бути визнаний недійсним.

Просить суд відповідно до ст.ст. 18, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 28 Закону України «Про страхування», ст.ст. 16, 215 ЦК України визнати частково недійсним пункт 8.2.6 Умов добровільного страхування транспортного засобу від 29.08.13 наступного змісту: «Якщо страхувальником визначено вигодонабувачем за договором страхування юридичну особу, він може скористатися правом, обумовленим цим пунктом, виключно в разі письмового погодження вигодонабувача»; визнати договорі добровільного страхування транспортного засобу від 29.08.13 достроково припиненим з 05.08.14 та стягнути з відповідача на свою користь 8512,01 грн.

Відповідач звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зміну умов договору страхування. Свої вимоги обґрунтував наступним, а саме однією з вимог страхувальника є скасування п.8.2.6. договору страхування, редакція якого, на думку страхувальника порушує його права як споживача та п. 3.6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Страховик не погоджується з вимогами Страхувальника, оскільки скасування п. 8.2.6 договору страхування порушить права ПАТ «Кредобанк» як вигодонабувача та кредитора. Натомість для зрівняння в правах страхувальника та страховика та приведення договору страхування у відповідності до п. 3.6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», страховиком прийнято рішення про подання позову до страхувальника про міну умов договору страхування, а саме - включення до розділу 8. Договору страхування пункту 8.4.18, відповідно до якого страховик має право на дострокове припинення договору в порядку та на умовах, визначених в договорі та цих Умовах. Якщо страхувальником призначено вигодонабувачем за договором юридичну особу, страховик може скористатися правом, обумовленим цим підпунктом, виключно в разі письмового погодження вигодонабувача. Отже, зрівняння в правах страхувальника та страховика відбудеться не шляхом скасування обов'язку страхувальника узгоджувати рішення про розірвання договору врахування з вигодонабувачем, оскільки це грубо порушує права ПАТ «Кредобанк», а шляхом покладення на страховика аналогічного обов'язку також узгоджувати рішення про розірвання договору страхування з вигодонабувачем.

Просить суд внести зміни вдо договору добровільного страхування від 29.08.13 та включити до розділу 8 пункт 8.4.18, який викласти в наступній редакції: «Страховик має право на дострокове припинення договору в порядку та на умовах, визначених в договорі та цих Умовах. Якщо страхувальником призначено вигодонабувачем за договором юридичну особу, страховик може скористатися правом, обумовленим цим підпунктом, виключно в разі письмового погодження вигодонабувача.»

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, зустрічний позов просив задовольнити.

Третя особа про місце та час судового розгляду повідомлялася належним чином, заяв та заперечень суду нею не надано.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позовів необхідно відмовити з наступних підстав.

29.08.13 між сторонами укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №0114-014-0008, відповідно до якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом і прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням. Страхувальником визначено вигодо набувачем ПАТ «Кредобанк», застрахований транспортний засіб - «Geely Emgrand 7», реєстраційний номер НОМЕР_1, страхова сума - 102802 грн., страховий тариф - 8,28%, страховий платіж 8512,01 грн., строк дії договору з 30.08.13 по 30.08.14. Додаткові умови - перший рік кредитування ПАТ «Кредобанк».

10.02.14 позивач звернувся до відповідача із повідомленням про настання страхового випадку, а 19.02.14 із заявою на виплату страхового відшкодування.

Листом відповідача від 07.03.14 повідомлено позивача про призупинення прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування щодо заявленого випадку до з'ясування причин та обставин страхового випадку або до остаточного закінчення розслідування справи органами МВС.

11.03.14 відповідачем складено страховий акт №1821, зав яким розмір страхового відшкодування склав 1271,95 грн. та відповідно платіжним дорученням було сплачено позивачу 1291,03 грн.

21.05.14 відповідачем складено страховий акт, за яким розмір страхового відшкодування склав 5473,86 грн. Платіжними дорученнями від 22.05.14 та 26.05.14 сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 5555,97 грн. та 118,28 грн. пені.

Крім того, 25.03.14 позивач звертався до відповідача із заявою щодо надання страхової справи, яка була направлена відповідачем на його адресу 26.05.14.

Так, п. 13.11 Умов добровільного страхування транспортного засобу (додаток №1 до договору страхування) передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,1% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний календарний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період.

Актом Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 14.05.14 №610/13-15/13/6 встановлено за результатами перевірки по справі ОСОБА_1 порушення абзацу восьмого ст. 20 Закону України «Про страхування» щодо невиконання страховиком інших обов'язків передбачених умовами договору страхування та абзацу 2 ст. 20 Закону України «Про страхування» щодо невиконання страховиком зобов'язання протягом двох робочих днів як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.

Відповідачем визнано допущені порушення та відповідно направлено на адресу позивача страхові справи та сплачено страхове відшкодування з відповідною пенею.

Також, 07.07.14 позивач звернувся до відповідача з листом про дострокове припинення договору добровільного страхування транспортного засобу від 29.08.13, у зв'язку з порушенням ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» умов договору страхування, та повернення сплаченого ним страхового платежу у розмірі 8527,01 грн.

Відповідач листом від 10.07.14 відмовив позивачу, оскільки були відсутні порушення умов договору страхування, які могли б обумовити вимогу щодо його дострокового розірвання та повернення внесених платежів повністю.

Згідно п. 7.3 Умов добровільного страхування транспортного засобу (додаток №1 до договору страхування) у разі дострокового припинення дії договору за ініціативою страхувальника, страховик повертає йому сплачений страховий платіж за період страхування, що залишився до закінчення строку дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи в розмірі 30% та фактичних виплат страхових відшкодувань, що були здійснені за договором. Якщо вимоги страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору, останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові внески повністю.

Відповідно до п. 8.2.6 Умов добровільного страхування транспортного засобу (додаток №1 до договору страхування) страхувальник має право на дострокове припинення дії договору в порядку та на умовах, визначених в договорі та умовах. Якщо страхувальником визначено вигодонабувачем за договором страхування юридичну особу, він може скористатися правом, обумовленим цим пунктом, виключно в разі письмового погодження вигодонабувача.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, положеннями ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про зокрема надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Підстав вважати спірне положення п. 8.2.6 Умов добровільного страхування транспортного засобу (додаток №1 до договору страхування) несправедливим не має, оскільки ним забезпечується права третьої особи щодо належного виконання позивачем кредитного договору.

Таким чином, враховуючи, що підстави для визнання п. 8.2.6 Умов добровільного страхування транспортного засобу (додаток №1 до договору страхування) несправедливим відсутні, то відповідно позивач не має право на дострокове припинення договору без письмово погодження третьої особи. Письмове погодження третьою особою надано не було, а тому не має підстав для припинення договору страхування.

Крім того, що стосується порушення відповідачем договору страхування, то відповідачем сплачено відповідну пеню за порушення строків виплати страхового відшкодування.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, враховуючи, що відсутня згода сторін стосовно зміни договору страхування, позивачем не було допущено істотного порушення у мов договору страхування, а тому підстави для зміни договору страхування на вимогу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відсутні.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про визнання договору страхування частково недійсним, визнання договору страхування достроково припиненим та стягнення страхового платежу - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про зміну умов договору страхування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов