Номер провадження: 22-ц/785/6034/15
Головуючий у першій інстанції Груца Є.Є.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Желєзнову В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Дельта Банк», звернувшись 30 січня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року, за яким надано кредит в іноземній валюті в сумі 22453,00 доларів США під 12,4% річних на строк до 23 березня 2015 року. Додатковою угодою №1 від 19 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року, зокрема, змінено схему погашення кредиту, перенесення строків виконання зобов'язання, змінено кінцевий термін повернення кредиту та визначено, що кредит підлягає поверненню в повному обсязі не пізніше 23 березня 2025 року. В порядку забезпечення кредитних зобов'язань між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір від 21 березня 2008 року, за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Договором від 6 березня 2009 року про внесення змін до договору іпотеки, внесено зміни до іпотечного договору від 21 березня 2008 року, зокрема, до п.п.1.1.1 договору.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі й за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року та іпотечним договором від 21 березня 2008 року.

Посилаючись на не виконання умов кредитного договору, заборгованість станом на 1 жовтня 2014 року в загальній сумі 467682,86 грн., ПАТ «Дельта Банк» в рахунок виконання кредитних зобов'язань просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю у власність предмета іпотеки та визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, стягнути судові витрати (а.с.2-6).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (а.с.65-67).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3 про скасування заочного рішення залишено без задоволення (а.с.78).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано не встановленням обставин, що мають значення для справи, не застосуванням норм матеріального права, що підлягали застосуванню, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦПК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 ЦК України).

Підставою виникнення зобов'язальних відносин, зокрема, є договір (ч.2 ст.509 ЦК України). Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, визначених статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою (ч.1 ст.546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця (ч.1 ст.575 ЦК України). У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України).

Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року, за яким надано кредит в іноземній валюті в сумі 22453,00 доларів США під 12,4% річних на строк до 23 березня 2015 року. Додатковою угодою №1 від 21 березня 2008 року до договору №0 від 21 березня 2008 року погоджено зміни в додаток №2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», додано додаток №3 «Тарифи кредитора», доповнено кредитний договір п.п.5.3, 8.9, 9.2. Додатковою угодою №1 від 19 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року, зокрема, змінено схему погашення кредиту, перенесення строків виконання зобов'язання, змінено кінцевий термін повернення кредиту та визначено, що кредит підлягає поверненню в повному обсязі не пізніше 23 березня 2025 року. За умовами договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року виконання зобов'язань позичальника підлягало забезпеченню заставою нерухомості - квартири АДРЕСА_1, а також порукою ОСОБА_6, ОСОБА_7 (п.2.1 договору); передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення у разі порушення позичальником умов цього договору (п.3.1.3 договору) (а.с.7-13, 27,28-29).

Таким чином, на підставі укладеного договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 виникли кредитні правовідносини, передбачені статтею 1054 ЦК України, відповідно до яких банк (кредитодавець) надав грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти.

В порядку забезпечення кредитних зобов'язань між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір від 21 березня 2008 року, за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Договором від 6 березня 2009 року про внесення змін до договору іпотеки, внесено зміни до іпотечного договору від 21 березня 2008 року, зокрема, до п.п.1.1.1 договору. За умовами іпотечного договору іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором (п.п.4.1.1). Звернення стягнення здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду (п.п.4.2.1). Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодердателю (п.4.3).

ОСОБА_3 порушила визначені статтею 526 ЦК України загальні умови виконання зобов'язання, статтю 1054 ЦК України, договір про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року, допустивши заборгованість по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування коштами, надавши тим самим банку право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту та сплати плати за кредит. Оскільки кредитні зобов'язання забезпечено іпотекою, то факт порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання надало банку як іпотекодержателю право звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, при тому звернення стягнення у спосіб, визначений іпотекодержателем.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.39 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реалізації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір для реалізації права власності іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки вищевказаними нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором, у разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

Іпотечний договір від 21 березня 2008 року містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання (п.п.5.2.1), відтак, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду є обгрунтованим.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з кредитних правовідносин, не виконання позичальником основного зобов'язання по поверненню кредитних коштів та по сплаті процентів за користування коштами, права банку вимагати дострокового повернення наданої суми кредиту та плати за користування таким, права банку звертати стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у визначений ним спосіб, а саме набуття права власності на предмет іпотеки за рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Так, 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі й за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року та іпотечним договором від 21 березня 2008 року.

Згідно розрахунку за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року заборгованість по тілу кредиту та процентам станом на 1 жовтня 2014 року становила 467682,86 грн., з них тіло кредиту 266143,96 грн., що еквівалентно 20543,38 доларів США, проценти 190872,60 грн., що еквівалентно 14733,26 доларів США, проценти 10666,29 грн., що еквівалентно 823,32 доларів США (а.с.37,38).

13 жовтня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направлено ОСОБА_3 вимогу про погашення простроченої (поточної) заборгованості та попереджено, що в разі незадоволення претензії банку, останній достроково вимагатиме кредитну заборгованість, що склалася станом на 1 жовтня 2014 року, та, зокрема, буде реалізувати право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (а.с.41-43).

Позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в загальній сумі 467 682,86 грн. пред'явлено до суду 30 січня 2015 року.

Згідно доводів апеляційної скарги позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягає з огляду на наявність судового рішення про стягнення заборгованості. Вказані доводи безпідставні.

Так, дійсно Біляївським районним судом Одеської області ухвалено в справі №496/1997/13-ц рішення від 10 липня 2013 року про стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» в солідарному порядку з позичальника ОСОБА_3, поручителів ОСОБА_7, ОСОБА_6 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року заборгованості станом на 29 березня 2013 року в загальній сумі 254010,99 грн. (а.с.74-75). В порядку перевірки доводів апеляційної скарги про наявність на виконанні судового рішення про стягнення заборгованості ПАТ «Дельта Банк» надано інформацію, зі змісту якої станом на листопад 2015 року ухвалене в справі №496/1997/13-ц судове рішення від 10 липня 2013 року не виконано (а.с.108,110-111,113). Рішення суду про стягнення кредитної заборгованості з позичальника та поручителів, яке не виконано, не є перешкодою для задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки (п.9 постанови №5 від 30 березня 2012 року Пленуму ВССУ).

Згідно доводів апеляційної скарги позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягає, оскільки порушує права її та дітей на житло. Вказані доводи безпідставні.

Так, в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1, належну на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Галайко О.Д. 21 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №827 (а.с.145-146,147-148). Іпотечний договір укладено 21 березня 2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року з цільовим призначенням - для придбання нерухомості (квартири АДРЕСА_1). Таким чином, на момент передачі квартири в іпотеку ОСОБА_3 та її діти не були зареєстровані в переданій в іпотеку квартирі. Та обставина, що на даний час ОСОБА_3 та діти проживають в квартирі не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. ПАТ «Дельта Банк» в даній справі вимоги про виселення не заявлено, відтак, з'ясування порушення житлових прав не проводиться.

Проте, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не визначив оцінку предмета іпотеки на момент набуття права власності, крім того, не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 в зв'язку з укладенням шлюбу змінила прізвище та стала ОСОБА_3 Зазначені обставини згідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Так, за змістом статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Згідно звіту про оцінку, проведену станом на 3 листопада 2015 року ТОВ «Експертна компанія «Професіонал» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності Фонду Державного майна України на виконання експертних оцінок майна та майнових прав №14108/12 від 24 грудня 2012 року) вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1, визначена рівною 261308,00 грн. (а.с.114-153).

Вимоги ПАТ «Дельта Банк» по невиконаному зобов'язанню рівні 467682,86 грн.

Таким чином. вартість предмета іпотеки не перевищує розмір забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 жовтня 2015 року прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» строком на 2 роки з 5 жовтня 2015 року до 4 жовтня 2017 року включно.

Таким чином, з огляду на зміну рішення суду позивач ПАТ «Дельта Банк» підлягає зазначенню в особі ліквідатора.

Відповідно до положень частини 1 статті 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» в особі ліквідатора підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 3654,00 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року - змінити.

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути за іпотечним договором, посвідченим 21 березня 2008 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Галайко О.Д. між ОСОБА_3 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», зареєстрованим в реєстрі за №837, (договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідчений 6 березня 2009 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Галайко О.Д. між ОСОБА_3 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», зареєстрованим в реєстрі за №676) стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, належну на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Галайко О.Д. 21 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №827, шляхом набуття іпотекодержателем публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в особі ліквідатора права власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 за вартістю, рівною 261308грн. 00 коп. та визначеною станом на 3 листопада 2015 року на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності Фонду Державного майна України товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Професіонал», в рахунок виконання за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21 березня 2008 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, зобов'язань по погашенню заборгованості станом на 1 жовтня 2014 року в загальній сумі 467682 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич