АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/3654/14-ц
Номер провадження №22-ц/791/1284/2015 Головуючий в І інстанції: Ведяшкіна Ю.В.
Категорія: 46 Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 19 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.,

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, яке є спільною сумісною власністю подружжя, встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання об'єктом спільної сумісної власності майно, набуте до реєстрації шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

15 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому після уточнень просила суд зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні автомобілем марки MITSUBISHI LANCER, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні технічним паспортом на вказаний автомобіль; встановити порядок користування автомобілем, згідно якого, в період часу з 12.00 години дня понеділка до 12.00 години дня четверга, щонеділі, спірний автомобіль передати в користування ОСОБА_3, в період часу з 12.00 години четверга до 12.00 години понеділка, щонеділі, передати в користування ОСОБА_2, з наданням в цей час технічного паспорту на автомобіль один одному; встановити факт проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу з 01.10.2002 року по 01.12.2007 року; визнати спільним сумісним майном ОСОБА_2 і ОСОБА_3 гроші в сумі 30000грн., вкладені ОСОБА_3 на депозитний рахунок № 3166 в ВАТ КБ "Надра".

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що з 01.10.2002 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, а з 01.12.2007 року перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання та за час шлюбу придбали автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. При цьому грошові кошти в сумі 30000грн., які були використані як перший внесок для придбання автомобіля, який купувався у кредит, були спільними грошима сім'ї, оскільки як вона так і ОСОБА_3, проживаючи однією сім'єю без реєстрації шлюбу, маючи на меті купити автомобіль, свої накопичені заробітні плати клали на депозитні рахунки. Таким чином ОСОБА_3 поклав до банку 30000грн., а вона - 18000грн. Ці гроші вони використали для придбання автомобіля. З 2013 року разом не проживають, з того ж часу виник спір щодо користування зазначеним автомобілем, оскільки він та технічний паспорт на нього перебуває у ОСОБА_3, який відмовляє їй в користуванні автомобілем.

10 жовтня 2014 року ОСОБА_4, діючий в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому після уточнень просив: визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності за кожним з них на 1/2 частину автомобіля марки MITSUBISHI LANCER, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1/2 частину вартості побутових речей набутих за час шлюбу в сумі 55655,50грн.; розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 01.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 546.

В обґрунтування позову зазначив, що з 01.10.2002 року проживав однією сім'єю з ОСОБА_2, а з 01.12.2007 року перебував з нею в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання та за час шлюбу ними було придбано автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, а також ряд побутових речей, вартість 1/2 частки яких за його розрахунком становить 55655,50грн. Оскільки все придбане ними рухоме майно знаходиться в квартирі, в якій проживає ОСОБА_2, а він проживає окремо, то вважає, що має право на виплату компенсації половини вартості цього рухомого майна. З 2013 року разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, оскільки втратили почуття поваги та любові один до одного.

Ухвалою суду від 10.10.2014 року зустрічна позовна заява була прийнята до спільного розгляду з первісним позовом, які були об'єднані в одне провадження.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 березня 2015 року, з урахуванням ухвали від 19.03.2015 року про виправлення описки, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, яке є спільною сумісною власність подружжя, встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання об'єктом права спільної сумісної власності майно набуте до реєстрації шлюбу - задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'є без шлюбу в період часу з 01 жовтня 2002 року по 01 грудня 2007 року.

Визнано об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 30000 грн., які перебували на депозитному рахунку № 3166 в ВАТ КБ "Надра" та які були витрачені подружжям на придбання автомобіля марки MITSUBISHI LANCER, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В іншій частині позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та розірвання шлюбу, задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право спільної часткової власності на автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, згідно якої кожному із співвласників належить по 1/2 частці.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 на вказаний автомобіль марки MITSUBISHI LANCER.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/2 частини побутових речей, набутих за час шлюбу, які є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, в сумі 64684,5грн.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 01 грудня 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 546.

Шлюб вирішено вважати розірваним з моменту набрання рішення суду законної сили. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище ?ОСОБА_2?.

В іншій частині позову відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі та заяві про уточнення вимог, викладених в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати в оскаржуваній частині і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. А саме, просила скасувати судове рішення в частині поділу майна шляхом стягнення з неї грошової компенсації на користь ОСОБА_3 в сумі 64684,5грн. та поділити вказане майно за пропонованим нею варіантом. Також просила скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні її позовних вимог в частині усунення перешкод в користуванні автомобілем, що є спільним майном подружжя. В іншій частині просила судове рішення залишити без змін. Зокрема зазначила, що суд в порушення норм ст.69-72 СК України присудив стягнути з неї грошову компенсацію вартості побутових речей, а також безпідставно залишив поза увагою те, що вона пропонувала в судовому засіданні відповідачу розділити спільно набуті ними речі в натурі. Також, зазначила, що поза увагою суду залишились докази того, що ОСОБА_3 перешкоджає їй користуватися спільним автомобілем, а саме її звернення з цього приводу до Новокаховського МВ УМВСУ в Херсонській області, до МРЕВ ДАІ, матеріали перевірки за її зверненням, пояснення свідків.

Таким чином, судове рішення оскаржується в частині задоволення зустрічного позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 1/2 частини рухомого майна. Також, рішення суду оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Натомість рішення суду не оскаржується в частині вирішення позовних вимог за первісним позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання об'єктом спільної сумісної власності майно, набуте до реєстрації шлюбу, а також не оскаржується в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про визнання за сторонами права власності (по 1/2 частці за кожним) на автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно поділу майна шляхом стягнення з неї грошової компенсації на користь ОСОБА_3 в сумі 64684,5грн., то колегія суддів враховує таке.

Задовольняючи зустрічний позов в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 1/2 частини рухомого майна в сумі 64684,5грн., суд першої інстанції виходив того, що перераховані речі слід залишити ОСОБА_2, вони знаходяться в її квартирі та купувалися з її ініціативи саме для цієї квартири та залишилися в її користуванні після припинення спільного проживання сторін, при цьому ОСОБА_3 має окреме житло, яке вже забезпечено необхідними побутовими речами.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки до нього суд дійшов при порушенні норми матеріального і процесуального права, що згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Сторонами не заперечується, що з 01.10.2002 року вони проживали однією сім'єю. При цьому, спочатку проживали в будинку, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, а з вересня 2003 року проживали в квартирі, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, розташованій за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають у шлюбі з 01.12.2007 року, прізвище обох після реєстрації шлюбу - відповідно "ОСОБА_3" і "ОСОБА_2" (а.с.3).

Сторони не заперечують, що з 2013 року вони разом не проживають, подружні стосунки не підтримують через втрату почуттів поваги та любові.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу: ОСОБА_2 належить автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.; дата реєстрації 14.03.2008 року; автомобілем має право керувати ОСОБА_3 (а.с.48).

Вказаний автомобіль було придбано в кредит відповідно до кредитного договору від 19.03.2008 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ВАТ ?Кредитпромбанк? (а.с.38-40).

Згідно довідки, виданої ПАТ "Кредитпромбанк" від 27.01.2011 року, кредит наданий ОСОБА_2 на придбання спірного автомобіля погашено повністю, право застави по договору застави від 19.03.2008 року припинено (а.с.102).

Сторони не заперечують, що з метою накопичення коштів на придбання спірного автомобіля ними були відкриті депозитні рахунки у ВАТ КБ "Надра", де було накопичено 30000 грн., які були витрачені сторонами на перший внесок за автомобіль.

Крім цього, сторони не заперечують, що за час шлюбу ними набуто побутові речі, які є об'єктами права спільної сумісної власності сторін, а саме:

пилосос "Zepter", вартістю 1196 євро,

дошка для праски фірми "Zepter", вартістю 143 євро,

комбі - миска фірми "Zepter", вартістю 83 євро,

каструля 2,0 л фірми "Zepter", вартістю 136 євро,

пательня 3,0 л фірми "Zepter", вартістю 328 євро,

набір ножів 5 шт., вартістю 163 євро,

кавовий апарат, вартістю 149 євро,

блюдо для сервіровки, вартістю 100 євро,

ручний безпровідний пилосос фірми "Zepter", вартістю 286 євро,

очищувач повітря з іонізатором, вартістю 680 євро,

ручний масажер, вартістю 73 євро,

миска для приготування на пару, вартістю 74 євро,

посуд 3,0 л., вартістю 183 євро,

пательня без кришки 0,9 л., вартістю 45 євро,

набір для герметизації, вартістю 374 євро,

меблі кухонні, мийка, вартістю 8260 грн.,

набір м'яких меблів "Грізлі", витяжка "Faber", вартістю 7305 грн.,

мікрохвильова піч, вартістю 730 грн.,

ноутбук "Samsung", вартістю 3849 грн.,

холодильник LG, вартістю 3150 грн.,

телевізор "Samsung", вартістю 5555 грн.,

газова плита, вартістю 1000 грн.

Загальна вартість вищенаведеного майна становить 130174грн. (4013 євро х (1 євро = 25 грн.)=100325 грн. +29849 грн.).

Сторони погоджуються з вказаною вартістю даного майна.

Наявність вказаного майна також підтверджується письмовими доказами, а саме розхідними накладними, (а.с.70-78),товарними чеками (а.с.140-142, 153, 154) гарантійними талонами (а.с.153, 155).

Згідно зі ст.ст.60, 69, 70 СК України, які входять до глави 8 цього Кодексу: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності (ст.60); дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності (ст.69); у разі поділу цього майна їх частки є рівними (ст.70).

Відповідно до ст.71 вказаного кодексу: майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1); неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.2); присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч.4); присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.5).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.25 постанови від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що закон передбачає обов'язкові умови для присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. А саме, компенсація присуджується за неподільні речі. Обов'язковими є також наявність згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднє внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, зазначені умови не відповідають обставинам справи та сторонами не виконані. Так, ОСОБА_2, за якою суд залишив спільно придбане рухоме майно, попередньо не внесла відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції наполягала на реальному поділі рухомого майна, з якого перелік та вартість кожного товару узгоджено між сторонами.Більш того, судом задоволена вимога про стягнення компенсації за певну кількість рухомого майна, які не є неподільними речами в розумінні ст.71 СК України.

Суд же на вказане уваги не звернув і помилково стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/2 частини побутових речей, набутих за час шлюбу, які є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, в сумі 64684,5 грн.

Колегія суддів вважає, що за таких умов виплата компенсації ОСОБА_3 є неправомірною, а судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про поділ майна.

При поділі вказаного вище рухомого майна колегія суддів враховує позицію сторін, зокрема ОСОБА_2, яка надала свій варіант поділу спільно набутого рухомого майна і не наполягає на стягненні на свою користь з ОСОБА_3 компенсації за перевищення його частки, та ОСОБА_3, який погоджується з вартістю та переліком цього майна, має окреме житло, своїх вимог щодо певного майна не заявляв, тому колегія суддів вважає можливим поділити майно за варіантом, який пропонувала ОСОБА_2 Також колегія суддів враховує і те, що, як зазначає ОСОБА_2, в неї немає грошей, щоб компенсувати 1/2 частку вартості побутових речей.

Отже, за ОСОБА_3 слід визнати право власності та виділити йому наступне майно:

пилосос "Zepter", марки ?Тутто Джебо?, вартістю 1196 євро,

дошка для праски фірми "Zepter", вартістю 143 євро,

комбі - миска фірми "Zepter", вартістю 83 євро,

каструля 2,0 л фірми "Zepter", вартістю 136 євро,

пательня 3,0 л фірми "Zepter", вартістю 328 євро,

набір ножів 3 шт., вартістю 95 євро,

кавовий апарат, вартістю 149 євро,

блюдо для сервіровки, вартістю 100 євро.

Диван з меблевого комплексу "Грізлі", вартістю 3500 грн.,

меблевий кухонний гарнітур, вартістю 8260 грн.,

газова плита, вартістю 1000 грн.,

витяжка, вартістю 1000грн.

СВЧ піч, вартістю 730грн.

Всього на 2230 євро і 14490грн.

За ОСОБА_2 слід визнати право власності та виділити їй наступне майно:

ручний безпровідний пилосос фірми "Zepter", вартістю 286 євро,

очищувач повітря з іонізатором, вартістю 680 євро,

ручний масажер, вартістю 73 євро,

миска для приготування на пару, вартістю 74 євро,

посуд 3,0 л., вартістю 183 євро,

пательня без кришки 0,9 л., вартістю 45 євро,

набір для герметизації, вартістю 374 євро,

набір ножів 2 шт. (з 5шт.), вартістю 68 євро.

Два крісла з набору м'яких меблів "Грізлі", вартістю 2000грн.,

ноутбук "Samsung", вартістю 3849 грн.,

холодильник LG, вартістю 3150грн.,

телевізор "Samsung", вартістю 5555грн.

Всього на суму 1783 євро та 14554грн.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_3 перешкоджає їй користуватися спільним автомобілем, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_2 не довела належними доказами обставини, на які вона посилається як на підставу своєї вказаної вимоги. Посилання її на наявність звернень з цього приводу до Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області, до МРЕВ ДАІ, а також на матеріали перевірки за її зверненням та пояснення свідків спростовуються матеріалами справи. Суд вірно зазначив, що ОСОБА_2 в позові не зазначено, коли саме відбулися факти перешкоджання їй в користуванні спірним автомобілем, а показання в судовому засіданні про такий факт, що мав місце 03.05.2014 року, заперечується ОСОБА_3 Колегія суддів враховує, що за ст.ст.358 та 369 ЦК України право спільної часткової власності та право спільної сумісної власності здійснюється співвласниками майна за домовленістю. В подальшому кожен із співвласників, зокрема ОСОБА_2, не позбавлені права вимагати усунення перешкод в користуванні вказаним майном. Крім того, за наявності підстав власник автомобіля, що є неподільною річчю, має право вимагати від співвласника компенсації вартості його частки.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 СК України, п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 березня 2015 року в частині задоволення зустрічного позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 1/2 частини побутових речей, набутих за час шлюбу, які є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, в сумі 64684,5 грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно набуте рухоме майно, визнавши за ОСОБА_3 право власності та виділити йому:

пилосос "Zepter", марки ?Тутто Джебо?, вартістю 1196 євро,

дошка для праски фірми "Zepter", вартістю 143 євро,

комбі - миска фірми "Zepter", вартістю 83 євро,

каструля 2,0 л фірми "Zepter", вартістю 136 євро,

пательня 3,0 л фірми "Zepter", вартістю 328 євро,

набір ножів 3 шт., вартістю 95 євро,

кавовий апарат, вартістю 149 євро,

блюдо для сервіровки, вартістю 100 євро.

Диван з меблевого комплексу "Грізлі", вартістю 3500 грн.,

меблевий кухонний гарнітур, вартістю 8260 грн.,

газова плита, вартістю 1000 грн.,

витяжка, вартістю 1000грн.

СВЧ піч, вартістю 730грн.

Всього на суму 2230 євро та 14490грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності та виділити їй:

ручний безпровідний пилосос фірми "Zepter", вартістю 286 євро,

очищувач повітря з іонізатором, вартістю 680 євро,

ручний масажер, вартістю 73 євро,

миска для приготування на пару, вартістю 74 євро,

посуд 3,0 л., вартістю 183 євро,

пательня без кришки 0,9 л., вартістю 45 євро,

набір для герметизації, вартістю 374 євро,

набір ножі в 2 шт. (з 5шт.), вартістю 68 євро.

Два крісла з набору м'яких меблів "Грізлі", вартістю 2000грн.,

ноутбук "Samsung", вартістю 3849 грн.,

холодильник LG, вартістю 3150 грн.,

телевізор "Samsung", вартістю 5555 грн.

Всього на суму 1783 євро та 14554грн.

В решті вказане судове рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

судді: