Справа № 303/7619/14-ц
Номер ряд. стат. звіту - 38
15 квітня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі одноособово:
головуючого-судді Іваницького Р.С.
при секретарі судового засідання Чудіній В.М.
за участі: позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. про визнання заповіту недійсним, -
ОСОБА_1 звернувся до Мукачівськог міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. про визнання недійсним заповіту складеного 18 жовтня 2012 року в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області від імені ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. і зареєстрованого у відповідному реєстрі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив дані позовні вимоги задовольнити.
Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ч.5 абз. 3, 4 ЦПК України.
Третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. в судове засідання не з'явилися, але подала до суду заяву в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, вирішення справи залишає на розсуд суду (а.с.81 ).
Відповідно до згоди позивача, його представника, за ухвалою суду проведено заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 27, 158 ч.2, 224, 225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів згідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України.
Дослідженням матеріалів по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9, 10). Померла дворогосподарства а була власницею дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18). За адресою дворогосподарства: АДРЕСА_1 разом із померлою момою ОСОБА_5 проживав її син позивач ОСОБА_1 із своєю сім'єю, також у позивача на утриманні та проживанні за вище вказаною адресою є важкохворий син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13, 14, 17). 18.10.2012 року було складено заповіт на все майно ОСОБА_5 в користь відповідачки ОСОБА_3, який підписано ОСОБА_7 у присутності свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 75, 76). 03.06.2014 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. зареєстровано спадкову справу за померлою ОСОБА_5 (а.с.16). 26.06.2014 року відповідачка ОСОБА_3 звернулася із заявою до Приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. про видачу свідоцтв на право на спадщину за заповітом та отримано їх (а.с.11, 12, 77).
Відповідні правовідносини врегульовуються Цивільним законодавством України.
Згідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Статтею1247 ЦК України, встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання; має бути особисто підписаний заповідачем, а якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу.
Пунктом 4. ст. 207 ЦК України передбачено, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Відповідно до ст. 1248 ЦК України, визначено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, і може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).
Статтею 1253 ч. ч. 2, 3, 4 ЦПК України, встановлено, що У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю і не можуть бути: нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; спадкоємці за заповітом; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт.
Згідно до ст. 1257 частин 1, 2 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Пунктами 1, 2, 6 глави 3 розділу І «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012р., згідно яких при вчиненні нотаріальних дій нотаріус встановлює особу за документами, передбаченими Законом, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. У разі якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати правочин і заяву або інший документ підписує інша фізична особа, нотаріус установлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього.
Пунктом 1 підпунктами 1.1., 1.2., 1.10 Главою 3 розділу ІІ «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012р., вказано, що нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 Цивільного кодексу України та особисто подані нотаріусу. Посвідчення заповіту через представників не допускається. Нотаріус при посвідченні заповіту зобов'язаний роз'яснити заповідачу зміст статті 1241 Цивільного кодексу України про право на обов'язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 Цивільного кодексу України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору та пунктом 2 підпунктами 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. визначено вимоги до змісту заповіту, який має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус перевіряє, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. За заповітом майно може бути заповідане тільки у власність. Заповідач може покласти на спадкоємця, до якого переходить, зокрема, житловий будинок, квартира або інше рухоме чи нерухоме майно, зобов'язання надати іншій особі право користування цим майном або певною його частиною.
Цивільним Кодексом України (ст.ст.215-235 ЦК) встановлено, що особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутись до суду з позовом про визнання відповідної угоди недійсною, а статтею 215 цього Кодексу встановлено загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням з моменту його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст.203 ЦК, зокрема, вільне волевиявлення учасника правочину є однією із вимог, необхідних для чинності правочину.
З пояснення позивача вбачається, що даний заповіт підписано його та відповідачки спадкоємця, двоюрідною сестрою, та складено у будинку по сусідству. Окрім того, із змісту заповіту не вбачається, належного встановлення особи заповідача, належного підтвердження стану здоров'я заповідача, його цивільної дієздатності, його волі, встановлення осіб-спадкоємців та роз'яснення біля тридцяти статтей ЦК України, що явно не відповідає порядку вчинення обов'язкових дій, які вчиняються нотаріусами для посвідчення заповіту, отже суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 57- 60, 74, 88, 158, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 207, 1248, 1253, 1255, 1257 Цивільним Кодексом України, «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати недійсним заповіт складений 18 жовтня 2012 року в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області від імені ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. і зареєстрованого у відповідному реєстрі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий Р. Іваницький