Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 322/182/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Риженко А.Г.
Провадження № 22-ц/778/3200/15 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року у справі за позовом селянського (фермерського) господарства «КСС» Новомиколаївського району Запорізької області до ОСОБА_2, Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, третя особа: реєстраційна служба Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що ОСОБА_2 передано в оренду земельну ділянку, яка фактично знаходиться в користуванні СФГ «КСС», тому просив визнати недійсним договір оренди землі від 16 січня 2014р., укладений між ОСОБА_2 та Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області, зареєстрований Реєстраційною службою Новомиколаївського РУЮ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.02.2014р. за НОМЕР_1, та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 11.02.2014р.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 16 січня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області, зареєстрований Реєстраційною службою Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 лютого 2014 року за НОМЕР_1.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Данилевського С.А. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки від 11 лютого 2014 року, індексний номер 10836221.

Стягнуто з ОСОБА_2 та Головного управління Держземагенства у Запорізькій області на користь селянського (фермерського) господарства «КСС» Новомиколаївського району Запорізької області 487,20 гривень по 243,60 грн. з кожного в рахунок відшкодування йому понесених судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову СФГ «КСС» відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Новомиколаївської районної Ради народних депутатів Запорізької області від 07 квітня 2000 року № 12 ОСОБА_4 була надана у постійне користування земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства загальною площею 44,20 га, яка розташована на території Любицької сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

03 січня 2001 року ОСОБА_4 отримав на вказану земельну ділянку Державний акт на право постійного користування землею. 30 січня 2001 року на підставі даного акту ОСОБА_4 було створено селянське (фермерське) господарство «КСС» Новомиколаївського району Запорізької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 засновник та голова СФГ «КСС» ОСОБА_4 помер. Члени господарвства, які одночасно є спадкоємцями померлого, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 13 травня 2011р. успадкували фермерське господарство єдиним майновим комплексом та обрали нового голову СФГ «КСС» в особі ОСОБА_6

Наказом Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 25 листопада 2013 року № ЗП/:07:018/00000351 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_2, а наказом Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 16 січня 2014 року №ЗП :07:018/00000044 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення (кадастровий номер НОМЕР_2) площею 44.20 га в оренду строком на 30 років ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства.

16 січня 2014 року між відповідачами було укладено договір оренди землі вказаної ділянки строком на 30 років, який було зареєстровано Реєстраційною службою Новомиколаївського РУЮ Запорізької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 лютого 2014 року за НОМЕР_1.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року у справі № 808/1711/14 за позовом селянського (фермерського) господарства «КСС» Новомиколаївського району Запорізької області до ОСОБА_2, Головного управління Держземагенства у Запорізькій області були скасовані Накази Головного управління Держземагенства у Запорізькій області № ЗП/:07:018/00000351 від 25 листопада 2013р. та № ЗП :07:018/00000044 від 16 січня 2014р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року у справі № 808/1711/14 була залишена без змін.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати недійсним договір оренди землі від 16 січня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області на підставі вищезазначених скасованих наказів, та скасувати його державну реєстрацію.

Задовольняючи вказний позов, суд першої інстанції виходив із того, що Головне управління Держземагенства у Запорізькій області передало громадянину ОСОБА_2 в оренду спірну земельну ділянку з порушенням норм земельного законодавства, а зміст укладеного між ними договору оренди суперечить положенням п. 5 ст. 116, ст. 141 ЗК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що право СФГ «КСС» оспорюваним договором оренди не порушено, оскільки право постійного користування спірною земельною ділянкою припинилось у зв»язку зі смертю голови господарства ОСОБА_4 та таке право не може бути об»єктом спадкування.

Проте, задовольняючи позов, суд ці обставини не покладав в основу свого рішення, а виходив із того, що після створення СФГ «КСС» право постійного користування земельною ділянкою перейшло до самого фермерського господарства.

Ці висновки суду відповідають положенням наступних нормативних актів.

Згідно із ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство», в редакції, що діяла на момент створення СФГ «КСС», необхідною умовою для створення та функціонування селянського (фермерського) господарство була земельна ділянка, яка мала перебувати або у власності, або у постійному користуванні осіб, які виявили бажання створити фермерське господарство.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» після одержання державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку.

Статтею 5 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» передбачена процедура отримання у постійне користування такої земельної ділянки, у відповідності до якої, заяву, підписану головою створюваного господарства, про бажання отримати земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства необхідно було подати до Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. Частиною 2 цієї норми передбачено, що після відведення земельної ділянки в натурі і одержання Державного акту на право постійного користування землею, та державної реєстрації СФГ набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами, організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.

Суд встановив ці обставини, з»ясувавш, що рішенням Новомиколаївської районної Ради народних депутатів № 12 від 07.04.2000р. ОСОБА_4 була надана у постійне користування спірна земельна ділянка площею 44,20 га на території Любицької сільради, 03.01.2001р. ОСОБА_4 отримав державний акт про право постійного користування цією земельною ділянкою, а 30.01.2001р. ним було створено СФГ «КСС».

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» до складу майна фермерського господарства входить право користування землею.

Згідно зі ст. 22 цього ж закону, фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс, включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов»язання.

Статтею 191 ЦК України передбачено, що до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки.

Згідно з положеннями ст.ст. 35, 36 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» смерть або переобрання голови фермерського господарства не означає припинення діяльності фермерського господарства. Навіть у випадку, коли помер один єдиний член господарства законодавство передбачає продовження діяльності цього господарства спадкоємцями померлого голови господарства.

З огляду на системний аналіз вказаних норм права, є правильними висновки суду, що спірна земельна ділянка, отримана ОСОБА_4 у постійне користування для організації та ведення селянського (фермерського) господарства, входить до складу підприємства - СФГ «КСС», як до цілісного майнового комплексу, засновником і головою якого був ОСОБА_4

Суд встановив також, що після смерті ОСОБА_4 його спадкоємцями ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 успадковано СФГ «КСС», яке на теперішній час продовжує господарську діяльність, обравши нового голову в особі ОСОБА_6, тому правильно визнав, що права фермерського господарства щодо позбавлення його земельної ділянки в незаконний спосіб, що було встановлено постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014р. та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2014р., є порушеними та підлягають судовому захисту.

При цьому, вказаними судовими рішеннями були скасовані Накази Головного Управління Держземагенства у Запорізькій області, на підставі яких виникло право оренди у ОСОБА_2, а відтак з їх скасуванням є незаконним і саме право користування, яке на тепер не грунтується на вимогах чинного законодавства.

Також є правильним висновок суду, що надання в оренду ОСОБА_2 спірної земельної ділянки відбулось з прушенням п. 5 ст. 116, ст. 141 ЗК України, тобто договір оренди обгрунтовано визнано недійсним у відповідності до вимог ч. 1 ст. 203, ч. 3 ст. 215 ЦК України.

Таким чином, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, то у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України колегія відхиляє апеляційну скаргу як необгрунтовану, залишивши без змін оскаржуване рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Маловічко С.В.