Ухвала

іменем україни

12 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розірвання договору оренди землі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 квітня 2010 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 08 жовтня 2010 року у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК». У період із 08 жовтня 2010 року до дня звернення до суду з цим позовом орендарем не сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 10 200 грн 60 коп., з яких: 726 грн 60 коп. за 2010 рік, 3 158 грн за 2011 рік, 3 158 грн за 2012 рік, 3 158 грн за 2013 рік. У зв'язку з цим просила розірвати договір оренди земельної ділянки, пред'явивши вимоги до спадкоємців орендаря, який помер у 2013 році.

Під час розгляду справи позивач зазначив, що відповідачі у 2013 році погасили заборгованість у повному обсязі, однак вона наполягає на розірванні договору, вважаючи, що має право на більший розмір орендної плати.

Рішенням Бобринецького районного суду від 05 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з недоведеності та безпідставності зазначених позовних вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик