Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 211/885/15-ц
Провадження № 2/211/881/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 травня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Рибаєва О.А.,
при секретарі судового засідання - Масловій К.В.
за відсутності сторін: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення, -
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.10.2008 року, виданого виконавчим комітетом Довгинцівської районної у місті ради, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. У довідці про склад сім'ї наданої ЖБК «Схід-40» від 21.07.2014 року, зазначено, що позивач є членом житлово-будівельного кооперативу «Схід-40» та власником вищезазначеної квартири, в якій окрім неї проживають та є зареєстрованими члени її сім'ї: ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - онука. 01.03.1976 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що відділом РАЦС Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено актовий запис № 06.Однак сімейні відносини з відповідачем у неї не склались. Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, своїм заочним рішенням від 10.02.2011 року за № 2-700/2011 вирішив розірвати їх шлюб. Після цього, відповідач почав ще гірше відноситись до позивача та почав погрожувати їй застосовуючи до позивача психологічне та фізичне насилля. Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу своїм заочним рішенням від 31.10.2014 року за № 211/5080/14-ц, яке не оскаржене та набрало законної сили 25.11.2014 року задовольнив позов позивача та визнав ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняв його з реєстраційного обліку. Після вказаного рішення суду, відповідач продовжує свою лінію поведінку погрожуючи позивачу та навідуючись до її квартири вчиняючи сварки, скандали та психологічне насилля відносно неї, не зважаючи на те, що особисті речі відповідача у квартирі відсутні і він знятий з реєстраційного обліку. Тому позивач просить виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Позивач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав повноваження представнику (а.с.22 - копія довіреності).
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву (а.с.25 - заява), позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов у повному обсязі, засідання провести без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлен у встановленому законом порядку (а.с.- 18-20,26 - повідомлення, оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" ).
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутністю або якщо повідомлені ним причини не явки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що позивачу, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.10.2008 року, виданого виконавчим комітетом Довгинцівської районної у місті ради (а.с.11,12 - копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно), належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу "Схід-40" № 42 від 21.07.2014 року (а.с.13 - довідка) позивач є членом ЖБК"Схід-40" на підставі рішення виконкому № 324 від 20.11.1992 року та займає житлове приміщення що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Заочним рішення Довгинцівського районного суду від 10.02.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. (а.с.6-копія рішення суду).
Заочним рішення Довгинцівського районного суду від 31.10.2014 року ОСОБА_3 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням та знято з реєстраційного обліку. (а.с.7- копія рішення).
Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області (а.с.15) відповідач ОСОБА_3 знятий з реєстрації 30.12.2014 року за рішенням суду з квартири, за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року та Закону № 475/97 - ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який гарантує право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які надають власнику право використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися ним на власний розсуд.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Крім того, ст.391 ЦК України надає власнику квартири право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися і розпоряджатися своїм майном.
Згідно із ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Таким чином суд вважає, що те, що відповідач продовжує навідуватись до квартири позивача, порушує її спокій, чинить перешкоди позивачу у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належною йому нерухомістю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 317, 391 ЦК України, ст. ст. 109,150,155,156 ЖК України, ст.ст.10,60,197,208-210,212-215 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення - задовольнити повністю.
Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири за адресою: АДРЕСА_1, без надання йому іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Рибаєв О. А