У х в а л а

іменем україни

4 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення збитків із спадкоємців за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року акціонерна компанія «Харківобленерго» (далі-компанія) звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 8 травня 2012 року Чугуївським міським судом Харківської області було винесено вирок за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні дванадцяти епізодів крадіжок. Вироком суду було встановлено факт вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та завдання ними внаслідок злочину збитків компанії.

Загальна сума збитків, завданих особисто ОСОБА_6, складає 27 759 грн. 13 коп.

Загальна сума збитків, завданих у співучасті ОСОБА_6 та ОСОБА_7, складає 11 793 грн. 46 коп.

ОСОБА_6 до винесення вироку було сплачено суму завданих збитків у розмірі 11 900 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

Спадщину після смерті останнього прийняли його дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_4

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як спадкоємців ОСОБА_6, суму збитків у розмірі 21 755 грн. 86 коп.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, малолітнього ОСОБА_5 (законним представником якого є ОСОБА_3) на користь акціонерної компанії «Харківобленерго» збитки у сумі 21 705 грн. 86 коп., з кожного із спадкоємця в рівних частках по 7 235 грн. 29 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення ним норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин

Зазначеним вимогам ухвалене у справі рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 8 травня 2012 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винними у скоєнні крадіжок трансформаторного масла з КТП, які належать АК «Харківобленерго», і засуджено: ОСОБА_6 за ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на три роки; ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на два роки.

Вироком установлено, що ОСОБА_6 в добровільному порядку погасив вартість викраденого майна. Сума склала 11 950 грн. (а.с. 246-247).

АК «Харківобленерго» звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області із позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення з них на свою користь фактично понесених компанією збитків по конкретним епізодам розкрадань майна, кошториси по якім зроблено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №116.

Відповідно до вказаних кошторисів загальна сума збитків, завданих особисто ОСОБА_6, складає 27 759 грн. 13 коп. Загальна сума збитків, завданих у співучасті ОСОБА_6 та ОСОБА_7, складає 11 793 грн. 46 коп.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28 січня 2013 року з ОСОБА_7 стягнуто збитки у розмірі 5 896 грн. 73 коп., а відносно ОСОБА_6 провадження у справі закрито у зв'язку із його смертю.

15 лютого 2013 року АК «Харківобленерго» подало до першої Харківської районної держаної нотаріальної контори претензію, в якій повідомляла про наявність за померлим спадкодавцем ОСОБА_6 невідшкодованих збитків.

Із відповіді нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 була відкрита, станом на 15 лютого 2013 року спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли: ОСОБА_3 - дружина спадкодавця, малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 - дочка.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із відсутністю даних про наявність майна одержаного у спадщину відповідачами, його вартості, неможливо задовольнити заявлений позов, оскільки кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 подали від три спадкоємців першої черги за законом, тому ідеальна доля кожного з них складає 1/3 частку від спадкової маси, а тому невідшкодовані спадкодавцем збитки у розмірі 21 705 грн. 86 коп. необхідно поділити на трьох спадкоємців, що становить суму 7 235 грн. 29 коп. для кожного.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

За змістом ст. 1218, ч. 1 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України на зазначене уваги не звернув та не встановив фактичні обставини справи, а саме які права та обов'язки належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті ( з врахуванням того, що згідно з вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 8 травня 2012 року сума заподіяної шкоди ОСОБА_6 відшкодована в добровільному порядку, відповідно до рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28 січня 2013 року провадження у справі в частині відшкодування майнової шкоди, завданої АК «Харківобленерго», ОСОБА_6 закрито), вартість спадкового майна; належним чином не визначив характер спірних правовідносин, правові норми, що їх регулюють, порядок їх застосування і обсяг зобов'язань спадкоємців перед кредитором, передбачений ст. 1282 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалене у справі рішення апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених частиною третьою статті 338 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко