АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1772/15 Справа № 209/4040/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багбая Є. Д. Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Відюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 серпня 2013 р. по справі за поданням Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А :

13 серпня 2013 р. Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 до виконання зобов'язань згідно рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 серпня 2013 р. зазначене подання задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду на тій підставі, що судом при її постановленні допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 217 ЦПК України визначає порядок забезпечення виконання рішення суду при його ухваленні судом із зазначенням про це в рішенні суду.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України від 21.01.1994 р. № 3857-ХІІ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Частиною 2 ст.6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадянина України за кордон, зокрема, є те, що він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; такі обмеження можуть встановлюватися судом шляхом тимчасового затримання або вилучення закордонного паспорту боржника.

З прийняттям 04.11.2010 р. Верховною Радою України Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" відповідні зміни внесені також до Закону України "Про виконавче провадження", який визначає умови та порядок виконання рішень судів та рішень інших органів (посадових осіб).

Положеннями статті 11 цього Закону надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За правилами статті 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Крім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначати у поданні.

Як вбачається з матеріалів справи 08.08.2013р. постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-10331/2010, виданого 11.04.2012 р. Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про стягнення солідарно з ТОВ "Фактор Тойс", ТОВ "Фактор", ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" 2.514.269,32 грн. заборгованості за кредитним договором від 16.08.2007 р. № 1/C008Q (а.с.7).

Задовольняючи подання про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України суд виходив із наявності підстав вважати, що останній ухиляється від виконання рішення суду, і саме з цією метою може виїхати за межі України.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна оскільки державним виконавцем не надано до суду доказів, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) або номера та серії при його наявності і відповідно має реальну можливість виїхати за кордон, не вказано у який спосіб треба встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, відсутні докази, які б надавали підстави припускати намір боржника виїхати за межі України, або те, що він фактично знаходиться за межами України, або не з'являвся на виклики державного виконавця, тобто наявність постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-10331/2010 не є свідченням того, що державний виконавець вчинив всі дії, які передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які спрямовані на погашення боргу.

Враховуючи зазначеного суд передчасно дійшов до висновку про необхідність тимчасового обмеження у праві виїзду відповідача за кордон, оскільки постановлене рішення не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду на підставі п.2 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні подання.

Керуючись ст..ст.303, 307, 312 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 серпня 2013 р. скасувати.

Державному виконавцю Дніпровського Відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області у задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді