Справа № 463/1715/14 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/590/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5, третьої особи - органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частки у квартирі, -

ВСТАНОВИЛА:

04 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом у якому на підставі ст.ст.16, 365, 392 ЦК України просила:

припинити право ОСОБА_4 та її малолітньої доньки - ОСОБА_5 на 2/18 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказані частки у квартирі (а.с.2-3).

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5, третьої особи - органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 2/18 частки квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що частка відповідачки та її неповнолітньої дитини у спірній квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі.

В суді першої інстанції ОСОБА_4, діючи в інтересах своїх та своєї малолітньої дитини погодилася на припинення їх часток власності в квартирі АДРЕСА_1. Нею внесено на депозит Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області вартість 2/18 частин зазначеної квартири в сумі 14853,76 гривень, однак в задоволенні клопотання про долучення довідки ТУДСа судом було відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд вказав в рішенні, що між сторонами відсутній спір з приводу права власності на 2/18 часток у квартирі по АДРЕСА_1. Однак, це не відповідає дійсності, оскільки кожною зі сторін була успадкована її частка у спадковій масі. Під час оформлення спадщини вони не дійшли згоди з приводу поділу спадкового майна, що стало приводом для подачі позову ОСОБА_2 в Центральний районний суд м.Сімферополя. Це стало приводом і для подачі ОСОБА_2 даного позову.

Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2014 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами відсутній спір з приводу права власності на 2/18 часток у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_4 не заперечує проти припинення та переходу права власності на 1/18 частки квартири, що належить їй та 1/18, що належить її дочці, частки квартири, відтак, права позивачки є непорушені а позов безпідставний.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи із наступного.

Як зазначено у ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Судом та матеріалами справи установлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 29 серпня 2002 року на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_6 (мати), ОСОБА_7 (син) та позивачці ОСОБА_2 (дочка) (а.с.5-6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 15 жовтня 2012 року спадкоємцями майна ОСОБА_7 до 1/2 частки спадкового майна є його мати ОСОБА_6 та батько ОСОБА_8 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8 (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, яку він успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року сина ОСОБА_7

19 вересня 2013 року Першою Сімферопольською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим в Україні було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким, спадкоємцями ОСОБА_8 є його друга дружина - ОСОБА_4, малолітня донька - ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та позивач по справі ОСОБА_2 (дочка від першого шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_6) - по 1/3 частки у спадщині кожна.

Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 яка належала ОСОБА_7, спадкоємцем якого був його батько - ОСОБА_8, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ (а.с.15).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 вересня 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 належить по 1/18 частці у спадковому майні ОСОБА_8, щодо квартири АДРЕСА_1 (а.с.14-16).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6, відтак ОСОБА_2, нині громадянка республіки Ізраїль, 13 березня 2014 року подала заяву в четверту Львівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після її смерті.

Так як частка відповідачів у спадковому майні ОСОБА_8, щодо квартири АДРЕСА_1 є незначною (1/18 (ОСОБА_4) + 1/18 (ОСОБА_5) = 2/18 і не може бути виділеною в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим, а частка позивачки (ОСОБА_2) з урахуванням її частки, згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 29 серпня 2002 року, частки прийнятої після смерті матері ОСОБА_6 та 1/18 частки прийнятої після смерті ОСОБА_8 у даній квартирі є очевидно більшою, то саме ОСОБА_2 має виплатити ОСОБА_4 вартість успадкованих ними (ОСОБА_4 та ОСОБА_5) часток у даній квартирі, відповідно до положень ст.365 ЦК України, що тягне припинення за останніми права на частки у даному майні.

Відтак, безпідставним є висновок суду першої інстанції про відсутність спору між сторонами з даного питання.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 було внесено на депозит Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області вартість 2/18 частин квартири АДРЕСА_1 в сумі 14 853,76 гривень.

В суді апеляційної інстанції представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зобов'язано було надати ринкову вартість вказаної квартири на день розгляду справи.

Згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість зазначеної квартири становить 1 433 241 гривню, відтак 2/18 частки буде становити 159 249 гривень.

Вказана сума була сплачена ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_4 у квітні 2015 року, про що повідомила остання Апеляційний суд Львівської області у своїй заяві від 06 квітня 2015 року.

При встановлених обставинах колегія суддів дійшла висновку про припинення права ОСОБА_4 та її малолітньої доньки ОСОБА_5 на 2/18 частки у квартирі АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_2 права власності на дані частки.

Внесені ОСОБА_2 кошти на депозит ТУ ДСАУ у Львівській області 5 284,50 грн. та 9 569 гривень слід повернути останній.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2014 року скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Припинити право ОСОБА_4 та її малолітньої доньки - ОСОБА_5 на 2/18 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/18 частки у квартирі АДРЕСА_1.

Повернути внесені ОСОБА_2 на депозит Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області 5 284 (п'ять тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні 50 коп. та 9 569 (дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят дев'ять гривень).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.