Справа № 381/3745/14-ц Головуючий у І інстанції Зуй Т.С.
Провадження № 22-ц/780/238/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 58 22.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2014 року в справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження державного виконавця Попіки А.С. та зобов'язання начальника Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції винести постанову про відкриття виконавчого провадження,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції посилаючись на те, що 08 квітня 2013 року він отримав постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка була оскаржена до начальника ВДВС Фастівського МРУЮ.

25 липня 2014 року за результатами розгляду скарги начальник надав письмову відповідь, в якій повідомив, що державна виконавча служба не визнає недостовірною інформацію, зазначену в позовній заяві від 20 липня 2010 року, яка міститься у цивільній справі №2-1806/2010. З даною постановою та відповіддю начальника ДВС скаржник не погоджувався, вважав їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Також каржник зазначав, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена з порушенням закону, а саме:

Державний виконавець Попіка А.С. в постанові від 05 березня 2013 року не зазначила інші, передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження, не вказала закон, яким передбачено підстави відмови в її редакції, і послалась на інші, не передбачені ЗУ Про виконавче провадження підстави - «відсутність заходів примусового виконання рішення».

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2014 року скаргу задоволено у повному обсязі.

Визнано неправомірною постанову державного виконавця ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції Попіки А.С. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження від 05 березня 2013 року.

Скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05 березня 2013 року.

Визнано неправомірним лист від 25 липня 2014 року та дії начальника ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції Василенка М.В. щодо відмови у задоволенні скарги на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05 березня 2013 року.

Зобов'язано начальника ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції Василенко М.В. винести постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2012р., справа №2/1027/172/12, виданого 07 лютого 2013р. та повідомити у місячний строк з дня відкриття заявника та суд про виконання ухвали.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа №2/1027/172/2012.від 07 лютого 2013 року, виданого Фастівським міськрайонним судом за заявою ОСОБА_1 про спростування недостовірної інформації, державним виконавцем 05 березня 2013 року винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю заходів примусового виконання рішення, відповідно до п.8 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження».

08 квітня 2013 року ОСОБА_1 отримав постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

20 квітня 2013 року постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження була оскаржена до начальника ВДВС Фастівського МРУЮ.

25 липня 2014 року начальником відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ надіслано листа з посиланням на ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження», в якому зокрема зазначено, що державна виконавча служба не визнає недостовірною інформацію,зазначену в позовній заяві від 20 липня 2010 року, яка міститься у цивільній справі №2-1806/2010.

Відповідно до ст.ст.1, 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Зі ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначено обов'язки державного виконавця, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Суд першої інстанції вірно встановив, що доводи представника ДВС про те, що вказаний виконавчий лист не підлягає виконанню у примусовому порядку, є неправомірними, оскльки умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.2 цієї ж статті ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до вимог ст.14 ЦПК України судові рішення (рішення суду та ухвали), що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст.208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Таким чином суд першої інстанції також вірно встановлено, що наданий ОСОБА_1 виконавчий документ відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» і він підлягає примусовому виконанню в порядку встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції також вірно не погодився з доводами представника ДВС про те, що державний виконавець дотримався вимог п.8 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» при прийнятті постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, посилаючись на відсутність у виконавчому листі відомостей щодо примусового порядку його виконання.

Частиною 1 статті ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

З постанови державного виконавця від 05 березня 2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження вбачається, що підставою для відмови у відкритті провадження є п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Так, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання; неподання виконавчого документу, зазначеного у статті 17 Закону «Про виконавче провадження»; неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; наявності інших, передбачених законодавством, обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження тощо (стаття 26 Закону про виконавче провадження). До інших обставин, що можуть бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, можна віднести, наприклад, звернення за виконанням рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з порушенням вимог статей 35, 36 Закону України від 24 лютого 1994 року №4002-ХІІ «Про міжнародний комерційний арбітраж» щодо попереднього звернення стягувача до компетентного суду з клопотанням про визнання і виконання рішення зазначеного третейського суду.

Наведені обставини містяться в п.21 постанови №6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», проте постанова державного виконавця їм не відповідає.

Крім того, рішення суду від 24 вересня 2012 року та виконавчий лист, виданий як на підставу примусового виконання вказаного рішення містить зобов'язання ОСОБА_4 в межах місячного строку з дати вступу рішення по цивільній справі №2/1027/172/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації в законну силу скласти, власноручно підписати та подати до Фастівського міськрайонного суду Київської області для приєднання до матеріалів цивільної справи №2-1806/2010, а нотаріально завірену копію своєї заяви в цивільну справу №2/1027/172/2012, що спростовує посилання представника ДВС на те, що виконавчий документ не містить відомості щодо зобов'язання боржника здійснити певні дії або утриматися від їх здійснення.

Разом з тим, посилання начальника ДВС в його листі від 25 липня 2014 року про те, що державна виконавча служба не визнає недостовірною інформацію, зазначену в позовній заяві від 20 липня 2010 року, яка міститься у цивільній справі №2-1806/2010 вірно не було прийнято судом першої інстанції, як підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки в рішенні суду та у виконавчому документі крім визнання неправомірною інформацію зобов'язано гр.ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію і вказано яким чином вчинити вказану дію.

За такими обставинами суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що державним виконавцем неправильно розтлумачено п.8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що відсутність у виконавчому листі відомостей про примусовий порядок її виконання є правовою підставою для винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Проте, задовольняючи позовну вимогу в частині визнання неправомірним листа від 25 липня 2014 року, а дії начальника ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції Василенко М.В. щодо відмови у задоволенні скарги на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05 березня 2013 року, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки такий спосіб захисту не передбачений чинним законодавством.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню в частині визнання неправомірним листа від 25 липня 2014 року на дії начальника ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції Василенка М.В. щодо відмови у задоволенні скарги на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05 березня 2013 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2014 року скасувати в частині визнання неправомірним листа від 25 липня 2014 року та дії начальника ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції Василенка М.В. щодо відмови у задоволенні скарги на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05 березня 2013 року.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.