У х в а л а

іменем україни

12 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до аграрно-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр К» про визнання договорів оренди землі недійсними, за касаційною скаргою аграрно-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр К» на рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила визнати договори оренди землі, укладені у 2008 році між нею та аграрно-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Агроцентр К», зареєстровані у відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 15 січня 2009 року за № 98 та № 99 недійсними.

Позов обґрунтовувала тим, що вона є власницею земельних ділянок площами 7,69 га та 7,72 га, що розташовані на території Саврівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. Між нею та відповідачем 28 січня 2005 року були укладені договори оренди землі, згідно яких вона передала аграрно-виробничому товариству з обмеженою відповідальністю «Агроцентр К» у строкове платне користування вказані земельні ділянки строком на 5 років. Восени 2011 року, звернувшись до відповідача з проханням повернути їй земельні ділянки, отримала відповідь, про те, що між нею та відповідачем у 2008 році повторно були укладені договори оренди землі, зареєстровані у відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 15 січня 2009 року за № 98 та № 99, за умовами яких вона передала належні їй земельні ділянки у користування відповідачу строком на 10 років. Вказувала, що зазначені вище договори є недійсними, оскільки вона їх не підписувала.

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року позов задоволено.

Визнано договори оренди землі, укладені в 2008 році між ОСОБА_4 та аграрно-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Агроцентр К», зареєстровані у відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 15 січня 2009 року за № 98 та № 99, недійсними.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2013 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі аграрно-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Агроцентр К» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2013 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи дійшов правильного висновку, що договори оренди землі від 2008 року укладені без вільного волевиявлення позивача, як сторони правочину, та не відповідають її внутрішній волі, оскільки ОСОБА_4 договори оренди землі не підписувала, а тому обґрунтовано визнав вказані правочини недійсними на підставі ч. 3 ст. 203 ЦК України.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу аграрно-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр К» відхилити.

Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик