Дата документу 20.05.2015
Справа № 2-4093/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Колодіної Л.В.,

при секретарі - Арифовій Л.А.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 04.02.2010 року та додаткового заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 12.07.2010 року по цивільній справі №2-193/10 за позовом ВАТ АБ «Бізнес-Стандарт» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до суду із заявою про скасування заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 04.02.2010 року та додаткового заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 12.07.2010 року по цивільній справі №2-193/10 за позовом ВАТ АБ «Бізнес-Стандарт» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на нерухоме майно.

В своїй заяві заявниця зазначає, що вона не згодна із вказаними заочними рішеннями суду і просить скасувати їх, оскільки ці рішення їй не вручалися судом, у звязку з чим, термін на їх оскарження нею не пропущений. Заявниця вказує, що відповідно до змісту заочних рішень, сума звернення стягнення складала 126 887 грн. 74 коп. Початкова ціна для продажу квартири станом на 04 лютого 2010 року склала 178 646 грн. 28 коп.. Але вказана початкова ціна не відповідає дійсної ринкової вартості їхньої квартири. Мінімальна вартість квартири на даний час складає 25 000 доларів США. Офіційний курс НБУ долару США станом на 04.03.2015 року складає 24,82 грн. за 1 долар США. Мінімальна ринкова вартість квартири станом на 04.03.2015 року складає 620 500 грн. Таким чином, ВДВС Мелітопольського МУЮ квартиру виставлено на торги лише за 178 646 грн. 28 коп., тобто у три рази дешевше ніж реальна вартість квартири. Крім того, згідно заочного рішення, було звернуто стягнення у розмірі 126 887 грн. 74 коп., але заявницею та її чоловіком були сплачені грошові кошти в розмірі 74 000 грн., тобто заборгованість складає 52 887 грн. 74 коп., а не 126 887 грн. 74 коп.. Вказані обставини вказують на те, що у вересні 2013 року представники банку забрали виконавчий лист № 2-1938 від 08.09.2010 року по даній справі з ВДВС Мелітопольського МУЮ без виконання. В 2014 році представники банку знов звернулись до ВДВС Мелітопольського МУЮ з даним виконавчим листом щоб звернути стягнення в розмірі 126 887 грн. 74 коп., без врахування вже сплачених заявницею 74 000 грн.. Таким чином заявниця вважає, що вищезазначені заочні рішення підлягають скасуванню.

В судове засідання зявилися заявниця, її представник, представник банку ОСОБА_2 Від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшла заява з проханням слухати заяву у його відсутність, просить суд заяву ОСОБА_1 задовольнити. Заявниця ОСОБА_1 надала суду заяву від ОСОБА_5, який також просить суд слухати справу у його відсутність, наполягає на задоволенні заяви.

В судовому засіданні заявниця та її представник ОСОБА_3 просили суд задовольнити заяву, оскільки заявниця не знала про винесення заочного рішення та до суду із заявами не зверталася. Ці заяви вона не підписувала. Крім того, представник ОСОБА_3 суду пояснив, що після винесення рішення заявниця ОСОБА_1 сплатила банку 74 000 грн., але це судом не враховано.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував відносно задоволення заяви про перегляд заочних рішень.

Суд, вивчивши та дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом було винесено заочне рішення по справі № 2-193/10 за позовом ВАТ АБ «Бізнес-Стандарт» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням суду від 04.02.2010 року було розірвано Кредитний договір № КФ(03)172-07, укладений 27 квітня 2007 року між АБ «ТАС-Бізнесбанк» та ОСОБА_4 Звернуто стягнення на предмет іпотеки - на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м. Мелітополь, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_2, яка належить на праві спільної сумісної власності в рівних долях ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, на користь ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № КФ(03)172-07 від 27 квітня 2007 року та стягнуті судові витрати. /а.с.112-113/

Додатковим заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 12.07.2010 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки - на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м. Мелітополь, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_2, яка належить на праві спільної сумісної власності в рівних долях ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, на користь ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № КФ(03)172-07 від 27 квітня 2007 року в загальному розмірі 126 887,74 грн., з них: заборгованість за кредитом 97 908,00 грн., заборгованість простроченого кредиту 6 252,00 грн., заборгованість за відсотками 12 131,81 грн., нараховані проценти 1 730,16 грн., пеня 8 865,77 грн., із початковою ціною предмета іпотеки 178 646 грн. 28 коп. /а.с.118-119/

В даний час у ВДВС Мелітопольського МУЮ заведене виконавче провадження №42728579, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №2-193/10 від 12.07.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не може прийняти до уваги твердження заявниці про те, що заявниця не знала про винесення заочного рішення 04.02.2010 року та винесення додаткового заочного рішення 12.07.2010 року, оскільки 13.12.2010 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення. В мотивувальній частині цієї заяви є посилання на рішення від 04.02.2010 року та на рішення від 12.07.2010 року та посилання на те, що ці рішення набрали чинності (а.с.79-81).

Крім того, 03.02.2011 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зупинення стягнення та про заборону вчиняти певні дії до розгляду судом заяви про розстрочку виконання судового рішення.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.03.2011 року при розгляді заяви про розстрочку виконання судового рішення, заявниця ОСОБА_1 була присутня особисто. Цей факт підтверджується журналом судового засідання та ухвалою суду (а.с.143-146). Також заявниця ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні 05.05.2011 року в Апеляційному суді Запорізької області при розгляді апеляційної скарги ПАТ «АБ Бізнес Стандарт» на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду. Ця обставина підтверджується журналом судового засідання Апеляційного суду Запорізької області (а.с.168-169).

10.11.2011 року Мелітопольським міськрайонним судом була винесена ухвала про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення. Копія цієї ухвали була отримана особисто заявницею 02.12.2011 року (а.с.203).

26.12.2014 року до суду звертається ОСОБА_1 із заявою про відстрочку виконання рішення (а.с.204-205).

05.01.2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про повернення заяви про відстрочку виконання рішення (а.с.229).

05.01.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення (а.с.230).

26.01.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_5 про зміну способу та порядку виконання заочного рішення (а.с232-233).

04.03.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 04.02.2010 року та додаткового заочного рішення від 12.07.2010 року.

12.03.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення їй заяви про відстрочку виконання судового рішення, т.я. була подана заява про скасування заочного рішення.

12.03.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_5 про повернення заяви про зміну способу та порядку виконання заочного рішення.

Крім того, суд не може брати до уваги посилання представника заявниці відносно сплати банку 74 000 грн., оскільки ця сума була сплачена вже після винесення рішення по справі, а тому це питання відноситься до стадії виконання судового рішення і не може вплинути на обовязок відповідачів, який існував на час винесення заочного рішення та винесення додаткового заочного рішення.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення судом не були встановленні, а заявницею доведені причини, обставини та докази, які вимагає стаття 232 ЦПК України для скасування заочного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 197, 224, 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду та додаткового заочного рішення за позовом ВАТ АБ «Бізнес-Стандарт» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на нерухоме майно залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, а саме: шляхом подачі в десятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Л.В. Колодіна