АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9514/14-ц Номер провадження 22-ц/786/55/15Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Буленка О.О., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

за участю адвоката ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2014 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" в особі представника Фещенко Олени Василівни до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Альфа Банк" в особі предста-вника Фещенко О.В. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилалося на те, що 25 квітня 2008 року позивач та ОСОБА_4 уклали кредитний договір №800003720. Згідно вказаного кредитного договору позивач надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 60 000 доларів США. Відповідно до умов договору позичальник зобов"язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Кредитний договір забезпечено договором поруки №800003720-П від 25 квітня 2008 року, укладеним з ОСОБА_3

Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 25 травня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 658 953 грн. 13 коп., позивач просив стягнути вказану заборгованість з поручителя ОСОБА_3 - відповідача у справі.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2014 року вказаний позов ПАТ "Альфа Банк" - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" заборгованість за кредитним договором №800003720 від 25 квітня 2008 року у розмірі 658 953 грн. 13 коп., яка складається з наступного: 616077 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; 25 702 грн. 09 коп. - заборгованість по відсотках; 17173 грн. 35 коп. - пеня. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, - просили оскаржуване ними судове рішення - скасувати та закрити провадження у справі.

Вказували, що суд безпідставно не взяв до уваги те, що право розпорядження заставленим майном позичальник надав банку на його пропозицію, тому вважають, що підстави для задоволення позовних вимог ПАТ "Альфа Банк" - відсутні.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Альфа Банк", суд першої інстанції виходив з того, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ КБ "Альфа Банк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №800003720, згідно якого ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 60 000 доларів США.

Кредитний договір забезпечено договором поруки №800003720-П від 25 квітня 2008 року, укладеним між ЗАТ КБ "Альфа Банк" та ОСОБА_4, умовами якого передбачено, що поручитель та боржник несуть відповідальність, як солідарні боржники.

Виходячи з того, що відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках у встановлені договором строки, районний суд, відповідно до норм ст. ст. 526, 550, 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, дійшов висновку що позовні вимоги банку до відповідача ОСОБА_3, як позичальника за кредитним договором, підлягають до задоволення.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, а рішення суду ухвалено з порушення норм матеріального або процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення місцевого суду не відповідає.

Так, як зазначено в позовній заяві, та вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа Банк", правонаступником якого є ПАТ "Альфа Банк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №800003720 за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 60 000 доларів США зі сплатою 13,80% річних за користування кредитом, дата остаточного повернення визначена 25 квітня 2023 року; узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг /а. с. 5-11/.

Також 25 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки №800003720-П, за умовами якого відповідач ОСОБА_3, як поручитель взяла на себе зобов'язання перед Банком у тому ж обсязі, що і позичальник ОСОБА_4 в солідарному порядку, зокрема, з повернення основної суми боргу, відсотків та сплати штрафних санкцій /а.с.17-19/.

У порушення умов договору, позичальник ОСОБА_4 свої зобов"язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 25 травня 2014 року має заборгованість за кредитом - 52588,15 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 616077 грн. 69 коп., за відсотками - 2193,92 долари США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 25 702 грн. 09 коп.

В зв"язку з порушенням боржником своїх обов"язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку /пеню/, розмір якої станом на 25 квітня 2008 року становить 1465,91 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 17173 грн. 35 коп., а всього заборгованість за кредитом становить - 658 953 грн. 13 коп., що підтверджується доданим банком до позову розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку ОСОБА_4 /а. с. 22-23/.

На виконання умов кредитного договору та договору поруки, 12 червня 2014 року за вих. №51006 позивач направив на адресу позичальника та поручителя письмову вимогу про дострокове повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом та штрафних санкцій /а. с. 20, 21/. Однак, останніми зазначена вимога не була виконана, в зв"язку з чим банк, скориставшись своїм правом, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, як до поручителя за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином та відповідно до умов договору.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов»язки, що складають зміст договірного зобов»язання (ч.ч. 1,2 ст.553 ЦК України).

За нормами ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Також за умовами, наведеними в пунктах 3.1, 3.2 договору поруки, поручитель та боржник відповідають перед банком за порушення обов"язків, перелічених у ст. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Передбачена ст. 3.1 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обов"язків, зазначених у пункту 2.1 цього договору.

За наведених обставин, з урахуванням положень ст. ст. 526, 625, 554, 1048, 1050 ЦК України, нормам яких відповідають узгоджені сторонами умови кредитного договору та договору поруки, колегія суддів знаходить обґрунтованими позовні вимоги ПАТ "Альфа Банк" щодо стягнення з ОСОБА_3, як з поручителя, на користь банку кредитної заборгованості за вищевказаним кредитним договором, укладеним позивачем з ОСОБА_4

В той же час, наявні у справі докази свідчать про те, що 25 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки №800003720-І, згідно якого, з метою забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором, передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 /а. с. 39-42; 47-50/.

На вимогу ПАТ "Альфа Банк" про досудове врегулювання спору, 09 липня 2014 року ОСОБА_4 надано довіреність уповноваженим особам банку на реалізацію предмета іпотеки, посвідчену приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л., з подальшим зобов"язанням повірених спрямувати кошти від реалізації майна на задоволення вимог ПАТ "Альфа Банк" по кредитному договору /а. с. 44-45; 51-52/.

За поясненнями відповідача ОСОБА_3 та її представника - адвоката ОСОБА_2, даними ними в суді апеляційної інстанції, під час перегляду даної справи в апеляційному порядку, квартиру АДРЕСА_1, яка являлась предметом іпотеки, було реалізовано, а кошти від реалізації даного майна спрямовані на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Згідно довідки за №118488 від 25 грудня 2014 року, наданої ПАТ "Альфа Банк" в особі директора відділення "Полтавське" ПАТ "Альфа Банк" - Бондаренко О.Д. про стан кредиторської заборгованості у сегменті роздрібного бізнесу, заборгованість позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором №800003720 від 25 квітня 2008 року перед ПАТ "Альфа Банк" - відсутня. Кредитний договір закрито /а. с. 141/.

Про погашення заборгованості та закриття кредиту також повідомлено представником ПАТ "Альфа Банк" - Пономарьовим І.О. в заяві, надісланій 03 березня 2015 року на адресу апеляційного суду електронною поштою /а. с. 138-139/.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного судового рішення, в порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України, не повно з"ясував обставини, що мають значення для справи, наслідком чого стала невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказані порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

При ухваленні нового рішення, враховуючи, що на час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, заборгованість позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором №800003720 від 25 квітня 2008 року перед ПАТ "Альфа Банк" - відсутня, що зокрема підтверджується вищезазначеними доказами, колегія суддів приходить до висновку про відмову з цих підстав у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Альфа Банк".

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України,колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2014 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Альфа Банк" в особі представника Фещенко Олени Василівни до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: