Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2015 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.

при секретарі Мейнарович Л.А.

розглядаючи цивільну справу за позовом комунального підприємства "Теплозабезпечення" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання, зустрічним позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Теплозабезпечення" про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу за послуги центрального теплопостачання, які фактично не надавались, -

в с т а н о в и в :

КП "Теплозабезпечення" звернулося в суд з позовом до відповідача, в якому зазначили, що ОСОБА_1, яка проживає у квартирі АДРЕСА_1 - являється споживачем теплової енергії, що надає КП "Теплозабезпечення". Між позивачем та їх підприємством склались фактичні договірні відносини з приводу надання послуг, які позивач не сплачує і заборгованість згідно виписки з особового рахунку складає 20953,82 гривень. Також у позові зазначено, що хоч відповідач фактично і відключений від системи централізованого опалення, однак ним не дотримано порядку відключення. КП "Теплозабезпечення" просило суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги по теплопостачанню, а також сплачений судовий збір.

ОСОБА_1 звернулася в суд із зустрічним позовом до КП "Теплозабезпечення" про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу за послуги центрального теплопостачання, які фактично не надавались, в якому зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира була підключена до мережі централізованого опалення, але тривалий час її не влаштовувала якість послуг теплопостачання, що нібито надавалися КП "Теплозабезпечення". Оскільки постачальником теплової енергії постійно порушувався температурний режим, тому вона 21 травня 2008 року, з метою забезпечення належних умов проживання у квартирі, відмовилася від послуг КП "Теплозабезпечення", а саме здійснила відключення належної їй квартири від мережі централізованого опалення та улаштувала у ній індивідуальне (автономне) опалення. Однак не зважаючи на факт відключення квартири від мережі централізованого опалення та влаштування в ній автономного опалення, відповідач продовжує безпідставно нараховувати та виставляти для оплати рахунки за послуги теплопостачання, які фактично не надаються. Просила визнати її право вільного вибору способу та методу опалення, зобов'язати КП "Теплозабезпечення" зняти її з обліку, як споживача послуг з централізованого теплопостачання та припинити необґрунтоване нарахування плати за послуги, що не надаються, а також скасувати борг, який виник з 21 травня 2008 року.

Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності та без фіксування технічними засобами. Позовні вимоги первісного позову підтримав, які просив задовольнити.

В судове засідання відповідачка за первісним позовом також не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності та без фіксування технічними засобами. Вимоги зустрічного позову підтримала, які просила задовольнити, а в задоволенні первісного позову відмовити.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 Вказана квартира була підключена до внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення і послуги з теплопостачання надавалися КП "Теплозабезпечення" до 21 травня 2008 року.

Після чого ОСОБА_1 (яку якість наданих послуг з теплопостачання не задовольняла та не відповідала нормативним актам), самостійно від'єдналася від мережі центрального опалення та влаштувала у своїй квартирі індивідуальне (автономне) опалення, що підтверджується заявою про припинення нарахування плати за теплопостачання (а.с.28), копією протоколу про самовільне відключення квартири від ЦО (а.с.32), постановою № 659 адміністративної комісії при виконкомі Коростенської міської ради (а.с.33) та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Однак, незважаючи на дані обставини КП "Теплозабезпечення" продовжує нараховувати та виставляти ОСОБА_1 рахунки для оплати за послуги з теплопостачання, яких вона фактично не отримує.

Відповідно до вимог ст.26 п.6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця (виробника), споживач має право розірвати договір у порядку встановленому законом.

Згідно з умовами договору, він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця.

Пунктом 3 ст.21 Закону України "Про захист прав споживачів" права споживача вважаються порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням сторонами умов договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право споживача ОСОБА_1 порушено КП "Теплозабезпечення".

Згідно з п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції…"

Оскільки КП "Теплозабезпечення" не надано суду доказів про те, що ОСОБА_1 порушила права будь-кого із інших мешканців будинку, створила будь-які незручності, суд приходить до висновку про правомірність її дій. Будинок, як і раніше отримує постачання теплової енергії, скарг від мешканців будинку не надходило.

У відповідності до вимог ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Право споживача на звільнення від сплати за послуги у разі їх ненадання передбачено пунктом 13 пункту 16 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Даним нормативним документом передбачено, що підставами для розірвання договору може бути зникнення потреби в отриманні послуги, або відмова споживача від користування послугами.

Відтак, судом встановлено, що фактично послуг з теплопостачання, що надаються КП "Теплозабезпечення", ОСОБА_1 не отримує, але їй безпідставно нараховується плата за ці послуги з 21 травня 2008 року, а тому позовні вимоги КП "Теплозабезпечення" про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання, суд вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Законом України "Про теплопостачання" (ст.19 п.6) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично не отримувала від КП "Теплозабезпечення" послуг по теплопостачанню, отже й КП "Теплозабезпечення" не має права нараховувати їй плату за надання цих послуг з 21 травня 2008 року.

Тому суд вважає, що первісний позов є безпідставним та таким, який не підлягає задоволенню, а в суду є всі підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до комунального підприємства "Теплозабезпечення" про визнання права вільного вибору способу та методу опалення, зобов'язання КП "Теплозабезпечення" зняти її з обліку, як споживача послуг з централізованого теплопостачання та припинити необґрунтоване нарахування плати за послуги, що не надаються, а також скасувати борг, який виник з 21 травня 2008 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 158, 197, 213, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.319, 383, 901 Цивільного кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову комунального підприємства "Теплозабезпечення" про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання - відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу за послуги центрального теплопостачання, які фактично не надавались - задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1 вільно вибирати спосіб та метод опалення належної їй квартири, в тому числі на відключення її від мережі централізованого опалення та облаштування в ній індивідуальної системи опалення та підігріву води.

Зобов`язати комунальне підприємство "Теплозабезпечення" припинити нарахування плати за надання послуг централізованого теплопостачання ОСОБА_1 з 21 травня 2008 року, тобто з моменту фактичного припинення отримання цих послуг.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особа, яка не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк