Справа № 362/4662/14-ц Головуючий у І інстанції Медвєдєв К.В.
Провадження № 22-ц/780/1279/15 Доповідач у 2 інстанції Білоконь
Категорія 18 19.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Савченка С.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

встановила:

У вересні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на таке.

Відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 09.02.2009 року відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконував, станом на 31.07.2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 23474,95 грн.

З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд скасувати рішення суду з підстав порушення судом норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову через недоведеність факту укладення між сторонами кредитного договору б/н від 09.02.2009 року, не оцінивши усі обставини справи, зокрема, що у позовні заяві допущена технічна описка щодо дати укладення договору і до позову додано кредитний договір б/н від 02.09.2009 року, який свідчить про виникнення між сторонами кредитних зобов»язань.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів того, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 дійсно було укладено договір № б/н від 09.02.2009 року, який позивачем визначено, як підставу позову.

Такі висновки суду є неправильними і такими, що не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом, в резолютивній частині якого просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.02.2009 року. Проте в матеріалах справи такий договір відсутній.

Разом з тим в матеріалах справи є договір № б/н від 02.09.2009 року, згідно з яким відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у зв»язку з відсутністю доказів укладення між сторонами кредитного договору № б/н09.02.2009 року, суд першої інстанції не дав правової оцінки наявності № б/н від 02.09.2009 року, умови якого повністю співпадають з умовами кредитного договору, викладеними позивачем у позовній заяві.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд не з'ясував чи має місце описка щодо дати укладення договору, не врахував, що відповідач не брав участі у судовому засіданні і не спростовував факту укладення договору з позивачем.

Аналізуючи зміст договору від 02.09.2009 року, колегія суддів не враховує помилково зазначену дату - 09.02.2009 року, оскільки всі інші умови договору співпадають, а тому договір є укладеним.

Отже, висновки суду про те, що між сторонами не укладено кредитного договору № б/н з яким відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, спростовуються матеріалами справи.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи зазначені вимоги закону та розрахунок заборгованості за кредитним договором, колегія суддів дійшла висновку про доведеність позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача вказаної заборгованості в сумі 23474,95 грн., з яких 14856 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, 6372 грн. 19 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 651 грн. 74 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу ( фіксована частина) та 1094 грн. 04 коп.( процентна складова) яка підтверджується наданим позивачем розрахунком.

З огляду на викладені вимоги закону та матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про недоведеність вимог позивача.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"заборгованість за кредитним договором від 20 вересня 2009 року в сумі 23474,95 грн., з яких 14856 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, 6372 грн. 19 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 651 грн. 74 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу ( фіксована частина) та 1094 грн. 04 коп.( процентна складова) та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 365 грн. 40 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий

Судді: