АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання договору недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року знято арешт, накладений відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2013 року, з квартири АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1

18 грудня 2014 року представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав, що у рішеннях суду першої інстанції і апеляційної інстанції не зазначено норму закону, на підставі якої укладений між ОСОБА_8 і ОСОБА_4 договір купівлі-продажу від 21 червня 2011 року є нікчемним. Також апелянт вважає, що укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 договір купівлі-продажу не визнано припиненим чи недійсним, тобто спір між нею і позивачем не вирішено, що унеможливлює вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_9 апеляційну скаргу просила відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Справа № 2609/19752/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2047/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

27 листопада 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 21 червня 2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 й зареєстрований у реєстрі за № 1028, визнати за ним право власності на зазначене жиле приміщення та витребувати його із незаконного володіння ОСОБА_1

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 20 грудня 2010 року помер його рідний брат ОСОБА_8 Після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата йому стало відомо, що правовстановлюючі документи на квартиру № 17 за вказаною вище адресою, що належала ОСОБА_8 на праві власності, викрали невідомі, після чого 21 червня 2011 року ОСОБА_4, видаючи себе за особу померлого, продав житло ОСОБА_5, а останній 07 вересня 2011 року продав його ОСОБА_1

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2013 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2014 року і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2013 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково, визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 та витребувано її з володіння ОСОБА_1, у задоволенні решти вимог - відмовлено.

10 листопада 2014 року представник ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_12 подав заяву, у якій просив зняти арешт з АДРЕСА_2

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд першої інстанції керувався ч. 6 ст. 154 ЦПК України та правильно виходив з того, що арешт на квартиру було накладено за клопотання представника позивача, який на даний час подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, спір судом вирішено.

Відхиляючи посилання апелянта на те, що укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 договір купівлі-продажу не визнано припиненим чи недійсним, тобто спір між нею і позивачем не вирішено, що унеможливлює вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, колегія суддів виходить з того, що судове рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і ОСОБА_13 про визнання договору недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння набрало законної сили, а тому суд першої інстанції правомірно скасував заходи забезпечення позову.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що у рішеннях суду першої інстанції і апеляційної інстанції не зазначено норму закону, на підставі якої укладений між ОСОБА_8 і ОСОБА_4 договір купівлі-продажу від 21 червня 2011 року є нікчемним, оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року є такою, що постановлена з додержанням вимог закону, у тому підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді