Справа № 510/1798/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.03.2015 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокін К.В.

- при секретарі Памбук Л.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином сповіщений в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник позивачки, ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази:

- Копія паспорту ОСОБА_1

- Копія паспорту ОСОБА_4

- Копія свідоцтва про народження ОСОБА_4

- Копія свідоцтва про народження ОСОБА_5

- Копія свідоцтва про одруження.

- Копія довідки №26 від 29.2014 наданої ВНЗ МАУП

- Копія довідки № 945 від 08.09.2014 року ІМУ

- Копія договору про навчання № 14 від 19.08.2014р.

- Копія зміни до договору про навчання № 14 від 19.08.2014р.

- Копія адвокатського запиту.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 який продовжує навчатися, з відповідача ОСОБА_2, який є батьком дітей. В позові зазначено, що 01.10.1994 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_4, про що було зроблено відповідний актовий запис № 38, Чішмікіойською радою Вулканешського району республіки Молдова. Від цього шлюбу у подружжя народилося дві дитини:

ОСОБА_4 (повнолітня дитина) ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить архівна виписка з запису акту про народження серії EN-I № 022794 від 28.06.2011 року.

ОСОБА_5 (неповнолітня дитина) ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить свідоцтво про народження серії Х-БМ № 268638 від 06.10 1998 року.

Як зазначила позивачка, ОСОБА_2 за час подружнього життя, роками, відмовляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню дітей. В підтвердження цього факту до позовної заяви позивачка додала рішення Ренійського районного суду по справі № 2-546/2011 від 27.04.2011 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивачки. Наведене рішення набрало законної та на підставі нього, відділом державної виконавчої служби Ренійського районного управління юстиції, було відкрите виконавче провадження, про що свідчить, постанова ВП № 26695554 від 26.05.2011 року.

22.09.2011 року позивачка звернулася до відділу виконавчої служби Ренійського районного управління юстиції із заявою про відмову від стягування аліментів з ОСОБА_2, мотивувала свою відмову від аліментів на дітей тим, що з часу відкриття виконавчого провадження спільне проживання, існування, життя, подружжя стало неможливим з огляду на постійні скандали, сварки, бійки, погрози - вигнати позивачку із дітьми на вулицю, та приниження з боку відповідача.

02.11.2011 року постановою про повернення виконавчого документа стягувану, виконавча служба Ренійського районного управління юстиції задовольнила заяву позивачки.

З наданих, на адвокатський запит № 10 від 08.10.2014 р., матеріалів ВП № 26695554 від 26.05.2011 року відділом виконавчої служби Ренійського районного управління юстиції вбачається, що за час стягування аліментів з відповідача, ним за чотири місяця було сплачено 1202,24 грн. а заборгованість по аліментам склала 2371, 54 грн.

ОСОБА_1 вказала, що 22.10.2013 року відповідач вигнав її разом з дітьми з будинку в котрому вони разом мешкали, та в якому досі всі прописані. Саме з наведеної обставини позивачка була вимушена поїхати до м. Одеса де вона мешкає та працює, діти мешкають у м. Ізмаїл на найманій квартирі за місцем навчання, щомісячна орендна плата за квартиру складає 600 гривень.

У серпні 2012 року син ОСОБА_4, після отримання середньої освіти, вступив на денну комерційну форму навчання на факультет правознавство (направлення митне та господарське право) Вищого навчального закладу МАУП та отримує освіту у Придунайській філії ВНЗ МАУП м. Ізмаіл.. Вартість навчання згідно довідки № 260 наданої ПрАТ ВНЗ МАУП від 29.08.2014 року 7 400, 00 грн. на рік. За навчання сина на 1-му та 2-му курсі позивачкою було сплачено 14 800,00 грн. Строк навчання сина у вказаному ВНЗі встановлено до 01.07.2017 р.

Донька подружжя - ОСОБА_5, у серпні 2014 року на базі 9-ти класів вступила на денну комерційну форму навчання до Ізмаїльского медичного училища м. Ізмаїл. Та здобуває освіту за спеціальністю сестринська справа. Вартість навчання згідно договору про навчання № 14 від 19.08.2014 року складає 25792 грн. Строк навчання доньки у зазначеному училищі до 01.07.2018 року.

Так як син - ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5, яка є неповнолітньою особою, навчаються на денній комерційній формі навчання вони не мають можливості десь працювати, та потребують коштів для оплати свого навчання й матеріальної допомоги, з урахуванням того що обидві дитини мешкають в іншому місті на орендованій квартирі без самостійних доходів

Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, та повнолітнього сина ОСОБА_6, який продовжує навчатися підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їхніх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітньої доньки та повнолітнього сина, задовольняє позовні вимоги позивачки частково за наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка дійсно оплатила за навчання сина 14800 грн. Однак, оплата за навчання на контрактній формі не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, в розумінні ст. 185 СК України.

Крім того, ст. 199 СК України визначає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, саме у разі, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Судом встановлено, що неповнолітня донька та повнолітній син відповідача навчаються на денній контрактній формі в коледжі і тому потребують матеріальної допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача саме аліментів на утримання неповнолітньої доньки, та повнолітнього сина які навчаються. Такі аліменти стягуються у зв'язку з навчанням дитини та на період навчання.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача половини суми витрат по оплаті за навчання сина ОСОБА_4, що становить 7400 грн., та ? частини витрат по оплаті за навчання їхніх сумісних дітей, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183 , 185, 199 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який продовжує навчання, у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 23.10.2014 року, та до закінчення навчання, тобто до 01.07.2017 року, але не більше як до досягнення сином ОСОБА_6 двадцятитрьохрічного віку. У разі припинення навчання, право на отримання аліментів сином ОСОБА_6 - припиняється.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 23.10.2014 року, до 30.09.2016 року, тобто до досягнення повноліття донькою ОСОБА_5.

В частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7400 грн. додаткових витрат на оплату навчання ОСОБА_4, та ? частини витрат по оплаті за навчання їхніх сумісних дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави, 243,60 грн. судових витрат.

Згідно із ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін