Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1054/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

15.04.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.

суддів: Суржика М.М., Суровицької Л.В. секретаря: Кравченко Я.С.

за участю ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» Лемеша Миколи Володимировича та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича, визнання незаконною та скасування постанови від 19 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання здійснити примусове виконання рішення суду.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця щодо невиконання судового рішення.

Зазначав, що 19 квітня 2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда виданий виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Банк «Таврика» боргу в сумі 3241308 грн. 20 коп., відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 березня 2013 року. За вказаним виконавчим листом державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялим М.Г. 30 квітня 2013 року відкрито виконавче провадження. На протязі майже 2-х років державним виконавцем не було своєчасно накладено арешт на рахунки банку, не здійснено жодних заходів щодо опису та реалізації майна, а також стягнення коштів, що надходять на рахунки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в результаті реалізації майна банку на біржах та аукціонах, які повинні бути спрямовані в першу чергу на виконання рішення суду, відшкодування витрат виконавчого провадження, в тому числі виконавчого збору. Зазначені обставини свідчать про бездіяльність державного виконавця та незаконність прийнятого ним рішення про закінчення виконавчого провадження.

Просив суд визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г., визнати незаконною та скасувати постанову від 19 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження, зобов'язати здійснити примусове виконання рішення суду, стягнути на його користь судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2015 року скарга ОСОБА_2 задоволена повністю.

В апеляційній скарзі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ставиться питання про скасування ухвали суду, постановленої з порушенням норм матеріального права та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 Зазначається, що відповідно до п.3-1 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. 20 березня 2013 року правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 97 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика», тому державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і покладення на нього судом зобов'язання примусово виконати рішення суду про стягнення коштів з банку є незаконним.

В апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» Лемеша Миколи Володимировича ставиться питання про скасування ухвали суду, постановленої з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановлення нової ухвали, якою в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити. Зазначається, що постанова про закінчення виконавчого провадження відповідає чинному законодавству та прийнята в межах компетенції державного виконавця.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки ухвала суду є законною та справедливою, а рішення суду тривалий час безпідставно не виконується.

Відділ примусового виконання рішень та уповноважена особа Фонду повідомлені про час та місце розгляду справи під розписку (а.с.73-74), в судове засідання не прибули.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили , обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 14 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження повинні проводитися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Постановою Правління Національного банку України від 20 грудня 2012 року №548 АТ «Банк «Таврика» віднесено до категорії неплатоспроможних та з 21 грудня 2012 року здійснено в ньому тимчасову адміністрацію .

Постановою правління Національного банку України від 20 березня 2013 року № 97 відкликано банківську ліцензію та постановлено ліквідувати АТ «Банк «Таврика» (а.с.24). Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2013 року № 17 розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Таврика» з 21 березня 2013 року, а рішенням №5 від 13 лютого 2014 року процедура ліквідації АТ «Банк «Таврика» продовжена на строк до 20 березня 2015 року , а рішенням №37 від 17 лютого 2015 року строк здійснення процедури ліквідації АТ «Банк «Таврика» продовжено на один рік до 20 березня 2016 року включно.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 25 березня 2013 року стягнуто з ПАТ «Банк «Таврика» на користь ОСОБА_2 грошовий вклад в сумі 3000000 грн., відсотки в сумі 241308 грн.21 коп. за договором банківського строкового вкладу «Пенсійний», всього в сумі 3241308 грн.20 коп.

На виконання рішення суду 19 квітня 2013 року Ленінським районним судом м.Кіровограда видано виконавчий лист.

В рамках виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості позивачу відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб 28 березня 2013 року відшкодовано гарантовану суму коштів за вкладом в сумі 200000 грн., а вимога ОСОБА_2 включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягає задоволенню в сумі 3081589 грн.94 коп. у четверту чергу (а.с.23).

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2014 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» Лемеша Миколи Володимировича відхилена, а рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 25 березня 2013 року залишено без зміни.

Позивач ОСОБА_2 в засіданні апеляційного суду пояснив, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою банку на рішення суду та ухвалу апеляційного суду, а також зупинено виконання судових рішень до закінчення касаційного провадження.

Після набрання рішення суду першої інстанції законної сили 18 грудня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда видано виконавчий лист №405/1317/14-ц про стягнення боргу в сумі 3241308 грн.20 коп.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції Закону № 78-VIII від 28.12.2014) виконавче провадження підлягає закінченню в разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зазначені норми права зобов'язують державного виконавця закінчити виконання рішення суду про стягнення грошових коштів з банку щодо якого є рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію .

Постановою старшого державного виконавця від 19 січня 2015 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №405/1317/14-ц, виданим 18 грудня 2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення заборгованості в сумі 3241308 грн.20 коп., в зв'язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку «Таврика», а оригінал виконавчого документу з копією постанови направлено уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.6)

Колегія суддів вважає, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження відповідає вимогам ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а висновок суду про її незаконність є безпідставним.

Посилання на те, що така постанова державним виконавцем приймається після внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про ліквідацію банку не ґрунтується на законі, оскільки підставою для закінчення виконавчого провадження є не факт ліквідації банку, а рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. При цьому оригінал виконавчого листа, як виконаний, не повертається до суду, який його видав, а надсилається уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчого листа № 405/1317/13-ц виданого 19 квітня 2013 року Ленінським районним судом м.Кіровограда визнана протиправною ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 08 липня 2014 року, тому ця ж вимога заявника з тих самих підстав задоволенню не підлягає.

Наведене свідчить про те, що ухвала суду постановлена без додержання вимог закону, висновки, викладені в ній, не відповідають обставинам справи та вимогам закону, а тому ця ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ч.1 ст.314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві та апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» задовольнити .

Скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18 лютого 2015 року.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича, визнання незаконною та скасування постанови від 19 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання здійснити примусове виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя :

судді :