У х в а л а

іменем україни

14 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4: квартиру АДРЕСА_1; земельну ділянку загальною площею 0, 2137 га, кадастровий номер :01:042:0027, що розташована по АДРЕСА_2; автомобіль Hyundai Sonata, державний номер НОМЕР_1.

Поділено майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя наступним чином.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 0, 2137 га, кадастровий номер :01:042:0027, що розташована по АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності наЅ частини земельної ділянки загальною площею 0, 2137 га, кадастровий номер :01:042:0027, що розташована по АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на автомобіль Hyundai Sonata державний номер НОМЕР_1 та припинено право власності ОСОБА_4 на Ѕ частини цього автомобіля.

У порядку грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля марки Hyundai Sonata, державний номер НОМЕР_1, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості частки майна у сумі 48 457 грн. 13 коп.

У задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. 338 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко