Справа №705/1122/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання ордера на житлове приміщення недійсним, визнання приватизації житлового приміщення недійсним та виселення на раніше займану житлову площу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про те, що в 1/2 частині житлового будинку, яка складається із коридора, кухні та кімнати житловою площею 17,8 кв.м. по АДРЕСА_2 проживав на праві власності ОСОБА_6 складом сім'ї: він, дружина, син, невістка та два малолітні онуки. Будинок по АДРЕСА_2 розташований в промисловій зоні міста. Сім'я ОСОБА_6 проживала в досить стислих умовах. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті його дружина ОСОБА_1 та члени її сім'ї - відповідачі по справі стали систематично звертатися до голови Уманської міської ради по питанню відселення її сім'ї із 1/2 частини будинку по АДРЕСА_2. Уманський міський голова Бодров Ю.І. доручив житловій комісії міської ради створити комісію по обстеженню умов проживання сім'ї ОСОБА_1 17 жовтня 2002 року був складений акт перевірки житлових умов заявника ОСОБА_1 по АДРЕСА_2, де було визнано, що будинок без зручностей, розташований в промисловій зоні, колонка знаходиться далеко. Кімната прохідна, в другій кімнаті плита, проживає 5 осіб: мати ОСОБА_1, син ОСОБА_8, невістка ОСОБА_2, онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_9 Комісія зробила висновок: відселити сім'ю з будинку, що знаходиться в промисловій зоні. Всі повнолітні члени сім'ї ОСОБА_1 16 квітня 2003 року подали на ім'я міського голови міста Умані заяву про зобов'язання звільнити 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_2, у зв'язку із відселенням у квартиру по АДРЕСА_1. 22 квітня 2003 року виконавчий комітет Уманської міської ради на сім'ю ОСОБА_1 із 5-ти осіб видав ордер на заселення 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1, на житлову площу якої прописалися всі 5 осіб, включаючи неповнолітніх онуків. На період проведення ремонту у 3-х кімнатній квартирі та її облаштування в заяві до міського голови ОСОБА_1 попросилася 5 місяців пожити до звільнення житлової площі по АДРЕСА_2. Зробивши ремонт в квартирі АДРЕСА_1 та заселивши її, ОСОБА_1 усупереч своїм та членів сім'ї зобов'язанням про звільнення житлової площі у вигляді 1/2 частини будинку по АДРЕСА_2, не стала її звільняти для передачі на баланс РЕУ-3 м. Умань, а і через 5 місяців залишилася проживати по АДРЕСА_2 в порушення ст.ст. 58, 59 ЖУ України та пунктів 64, 66 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень в Україні, оскільки при наданні наймачеві, що потребує поліпшення житлових умов, іншого житлового приміщення, до нього переселяються всі члени сім'ї, якщо вони включені в ордер і дали письмову згоду на переселення в це приміщення.

У разі відмови членів сім'ї, які дали письмову згоду на переселення у надане жиле приміщення, звільнити займане жиле приміщення, суд вправі виселити їх з мотивів надання іншого жилого приміщення чи ухвалити рішення про визнання недійсним ордера, виходячи із змісту заявленого позову. Оскільки умовою надання відповідачам трикімнатної квартири АДРЕСА_1 було звільнення ними займаної площі в 1/2 частині будинку АДРЕСА_2, то невиконання ними цієї умови відповідно до ст. 59 ЖК України є підставою для визнання виданого ордера недійсним з наслідками передбаченими ст. 117 ЖК України та визнання розпорядження про приватизацію квартири недійсним.

Просить постановити рішення про визнання ордера на житлове приміщення № 02167 серії А виданого 22 квітня 2003 року на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 13 березня 2003 року № 125 - недійсним.

Виселити із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на раніше займану ними житлову площу 1/2 частини будинку АДРЕСА_2.

Визнати розпорядження органу приватизації про приватизацію квартири АДРЕСА_1 - недійсним.

Визнати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17 жовтня 2010 року - недійсним.

Судові витрати по справі просить стягнути на користь виконкому Уманської міської ради згідно квитанцій.

Представник позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні в повному об'ємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що родина відповідачів на цей час незаконно займає трьохкімнатну квартиру по АДРЕСА_1, оскільки ордер на цю квартиру було видано на сім'ю з п'яти осіб. Вказана квартира була надана сім'ї відповідачів, як виняток, оскільки п'ять осіб проживали у одній кімнаті в будинку, який був розташований в промисловій зоні. Вважає, що надано достатньо доказів в підтвердження позовних вимог, тому просить суд позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об'ємі. Вважає, що відповідачі незаконно отримали право на спірну квартиру і на цей час незаконно її займають. Посилання відповідачів на те, що у документах щодо передачі їм права на квартиру наявні підроблені підписи є надуманим. Відповідачі звернулися до міського голови із заявою про поліпшення житлових умов, яка була передана для розгляду відповідної комісії. Комісією було з'ясовано, що сім'я дійсно потребує покращення житлових умов та проживає у промисловій зоні, тому було прийнято рішення про відселення сім'ї та відповідачам надано квартиру. Документи було оформлено належним чином, але видані з порушенням, ордер було видано на третю особу і ОСОБА_1 ордер не отримувала, тому вважає позов обґрунтованим та просить суд його задоволити.

Представник позивача ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що коли відповідачі отримували квартиру АДРЕСА_1, мало місце письмове зобов'язання щодо передачі на баланс територіальної громади 1/2 частини будинку АДРЕСА_2. Відповідачам була надана трьохкімнатна квартира з умовою, що вони здадуть квартиру, у якій проживали. Спочатку відповідачі звернулися із заявою про продовження терміну проживання у квартирі з метою провести ремонтні роботи, але в подальшому так і не виконали цього зобов'язання. Просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_13 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, позов вважає безпідставним та необґрунтованим. На її думку по вказаній справі необхідно застосувати строк позовної давності, оскільки оскаржуваний ордер на житлове приміщення був виданий виконавчим комітетом 22 квітня 2003 року, а тому строк звернення виконавчого комітету до суду сплинув ще 22 квітня 2006 року і позивачем не ставиться питання про поновлення пропущеного строку позовної давності. Також зазначила, що позивачем не доведено хто є членом родини ОСОБА_1 та чим це підтверджується. Не доведено того факту, що хтось систематично звертався до міської ради з проханням відселення. У самому позові є підтвердження того, що дійсно мали місце звернення щодо відселення але лише членів сім'ї ОСОБА_1, а не її самої. Посилання позивача на те, що ОСОБА_1 попросила дозволу на проживання у своєму ж помешканні нічим не підтверджене та не заслуговує на увагу. ОСОБА_1 приміщення не займала, а володіла ним, як спадкоємець, а члени її сім'ї не перебували на обліку, як такі, що потребують поліпшення житлових умов і виконавчий комітет не мав права поліпшувати їх житлові умови не поставивши їх на чергу. ОСОБА_1 ордер підписувала, а заяву не підписувала і підпис у заяві не відповідає підпису в ордері. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що в минулому звертався до міського голови Бодрова Ю.І. з приводу отримання житла, яким було роз'яснено, що квартири надаватися не будуть, лише при задоволенні вимоги щодо поліпшення житлових умов можливий варіант переселення у частину будинку належну ОСОБА_1. Але її сім'я так це житлове приміщення і не звільняє. ОСОБА_1 мала зробити у квартирі ремонт та звільнити її, але так і не звільнила кімнату. Просить суд позов задоволити.

Відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, на адресу суду подали письмові заяви, у яких просять суд справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги не визнають та просять суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбних стосунках із ОСОБА_6 За час подружнього життя ними було придбано 1/2 частину будинку АДРЕСА_2. Вказана частка була зареєстрована на ОСОБА_6, але у відповідності до діючого на той час законодавства, в незалежності від того, на кого з подружжя зареєстровано майно, ОСОБА_1 уже була фактичним власником 1/4 частини вищевказаного придбаного будинку. ОСОБА_1 проживала у будинку АДРЕСА_2 з 1969 року до теперішнього часу, утримувала будинок у належному вигляді та використовувала його за призначенням. Після смерті чоловіка ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги спадщину прийняла, але свідоцтво про право на спадщину до цього часу не отримала.

Рішенням Уманської міської ради № 1-24 від 04 червня 2002 року було затверджено Генеральний план міста Умань Черкаської області та АДРЕСА_2 була віднесена до зони промислових підприємств, у якій розташування житлових будинків не допускається.

Згідно рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 125 від 13 березня 2003 року ОСОБА_1, пенсіонерці, було надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 37 кв.м. на склад сім'ї: син ОСОБА_8, невістка ОСОБА_2, онуки ОСОБА_9 та ОСОБА_8, у зв'язку з відселенням з будинку, розташованого у промисловій зоні, а саме по АДРЕСА_2. Зазначене рішення не оскаржене та не змінене і на цей час є чинним. При цьому ніяких умов відселення не обговорено.

Згідно ордеру серії А № 02167 ОСОБА_1 з сім'єю із п'яти осіб надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Суд констатує, що згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2013 року прийнятої по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманської міської ради та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року щодо розгляду апеляційної скарги Уманської міської ради на вищевказану постанову, було встановлено, що трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 було надано відповідачу ОСОБА_1, у зв'язку з відселенням із будинку, розташованого у промисловій зоні міста, а не за умови виселення. Тобто, оскільки квартиру відповідачам було надано у зв'язку з відселенням, ОСОБА_1 не зобов'язана передавати своє помешкання у власність іншим особам.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 цього ж Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до ч. 2 ст. 59 ЖК України вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

На думку суду, оскільки ордер на квартиру АДРЕСА_1 відповідачами було отримано у 2003 році та розпорядженням № 1410 від 22 лютого 2010 року зазначену квартиру ними приватизовано, а виконавчий комітет Уманської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом лише 21 лютого 2014 року, строк позовної давності минув.

За вказаних обставин суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст. 59 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль