АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/2427/13-ц Номер провадження 22-ц/786/242/15Головуючий у 1-й інстанції Дігтяр М. І. Доповідач ап. інст. Петренко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді Петренка В.М.,

Суддів: Акопян В.І., Одринської Т.В.

при секретарі - Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи,

У Х В А Л И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 у якому вказав, що являється власником кв.№2 в будинку АДРЕСА_1. Власницею кв. №1 являється відповідачка ОСОБА_3. Поруч на відстані 50 см. від будинку побудований сарай, який належить на праві власності у якому вона утримує корову та птицю. Висновком Головного державного ветеринарного інспектора ветеринарної медицини Полтавської області від 14.02.2012р. та актом обстеження житлових умов. Складеного представниками Зінківської міської ради встановлено, що сарай встановлено в порушення санітарних та будівельних норм. Незважаючи на те, що земельна ділянка є об'єктом права комунальної власності, між мешканцями будинку не розділена, відповідач на свій розсуд побудувала паркан від стіни будинку до проїзду по провулку.

Прохає ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні права власності належним йому майном, кв.№2 буд.АДРЕСА_1, шляхом перенесення утримання корови та іншої худоби, свійських тварин на відстань не менше 12 метрів від житлового будинку АДРЕСА_1 та відновити попереднє становище земельної ділянки шляхом знесення самовільно побудованого паркану.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2014 року позові вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії ОСОБА_3 в частині утримання великої рогатої худоби у вигляді корови в приміщенні сараю розташованому на спільній при будинковій території, що перебуває у спільному користуванні з ОСОБА_2 та іншими особами будинку АДРЕСА_1. Полтавської області протиправними.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди шляхом переведення вказаної худоби на інше місце утримання в умовах, які передбачаються діючим законодавством.

В іншій частині позов за залишено без розгляду.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_2. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі в межах позову та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі вимог ч.1 с. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом, з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства встановлено, що сторони по справі проживають у будинку АДРЕСА_1 у чотирьох квартирному будинку. Будинок розташований на земельній ділянці яка є об'єктом комунальної власності.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає в кв.№2 яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину та договору дарування.

( т.1, а.с.10, 11)

Квартира №1 належить на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу відповідачці ОСОБА_3

( т.1, а.с. 223, )

Згідно державних будівельних норм - містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92, затверджено Наказом Держкоммістобудування від17.04.1992 р. № 44 ( із змінами та доповненнями ), а саме пункт 3.26 сараї для утримання худоби і птиці повинні знаходитись у глибині двору не ближче 12 метрів від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3, в порушення будівельних та санітарних норм, в сараї «Ж» та в сараї «ж», які розташовані на відстані 50 сантиметрів від житлового будинку у якому проживають сторони, утримує корову та птицю.

Вказане підтверджується матеріалами справи, а саме актом від 15 травня 2012 року складеним комісією міськвиконкому, листом від 17.07.20012 року Полтавської обласної санітарно - епідеміологічної станції, листом Головного управління ветеринарної медицини в Полтавській області від 14.08.2012 року №01-28/ 47 та іншими матеріалами справи.

( а.с.26, 27).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині усунення перешкод у здійсненні права власності квартирою шляхом перенесення утримання корови та іншої худоби, свійських тварин на відстань не менше 12 метрів від житлового будинку обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме прохальної частини позовної заяви ОСОБА_2 прохає усунути перешкоди у здійсненні права власності належним йому майном, кв.№2 буд.АДРЕСА_1, шляхом перенесення утримання корови та іншої худоби, свійських тварин на відстань не менше 12 метрів від житлового будинку АДРЕСА_1 та відновити попереднє становище земельної ділянки шляхом знесення самовільно побудованого паркану від житлового будинку АДРЕСА_1.

Отже ухвалюючи рішення про визнання дії ОСОБА_3 в частині утримання великої рогатої худоби в приміщенні сараю, що розташований на спільній з позивачем ОСОБА_2 прибудинковій території неправомірними, суд вийшов за межі заявлених ОСОБА_2 позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст.58,59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними, допустимими та достовірними.

Судом встановлено, і це не заперечують сторони, що будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, яка є об'єктом комунальної власності територіальної громади м.Зіньків.

В матеріалах справи відсутні докази того, що вказана земельна ділянка відповідно до рішення органу місцевого самоврядуванні передана в користування власникам квартир житлового будинку АДРЕСА_1, Зіньківська міська рада приймала участь у справі в якості третьої особи.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що відповідачка ОСОБА_3 самовільно встановила паркан. Як пояснила суду ОСОБА_3 вона замінила старий паркан із штахетника, який раніше стояв на цьому місці, на новий паркан із металопрофілю.

Враховуючи те, що згідно чинного законодавства кожна сторона повинна довести обставини на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не ґрунтуються на чинному законодавстві і задоволенню не підлягають.

Оскільки по справі немає необхідності збирання або додаткової перевірки доказів, обставини встановлені повно і правильно, але судом допущена помилка в застосуванні норм матеріального права, колегія суддів вважає необхідним скасувавши оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні права власності належним йому майном, кв.№2 буд.АДРЕСА_1 шляхом перенесення місця утримання корови та іншої худоби, свійських тварин на відстань не менше 12 метрів від житлового будинку АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.М.Петренко

Судді: В.І.Акопян

Т.В.Одринська

З оригіналом згідно

Суддя В.М.Петренко