У х в а л а

ІМенем УКраїни

4 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Обухівського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що 11 грудня 2006 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_6, був укладений кредитний договір № 014/4006/74/50363 (кредитний договір № 1) на суму 59 500 дол. США. 3 квітня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 014/4006/74/54024 (кредитний договір № 2) на суму 114 410 дол. США. 18 травня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 014/4006/82/55640 (кредитний договір № 3) на суму 18 360 дол. США. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами від 11 грудня 2006 року та 18 травня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6, ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки від 18 травня 2007 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. 10 вересня 2007 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було розірвано. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 4 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, цю квартиру було виділено ОСОБА_4 Рішенням апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2009 року боргові зобов'язання за кредитним договором № 1 та кредитним договором № 3 були розподілені, з моменту їх укладення, по 1/2 частині між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Додатковим рішенням апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2010 року боргові зобов'язання за кредитним договором № 2 були розподілені, з моменту їх укладення, по 1/2 частині між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 28 квітня 2014 року були укладені договори про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № № 1, 2, 3 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та акціонерним товариством «Радикал Банк» (далі - АТ «Радикал Банк»). 28 квітня 2014 року були укладені договори про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № № 1, 2, 3 між AT «Радикал Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «АРМА ФАКТОРИНГ» (далі - «АРМА ФАКТОРИНГ»). 28 квітня 2014 року між ТОВ «АРМА ФАКТОРИНГ» та позивачем були укладені договори про відступлення прав вимоги № № 1, 2, 3, згідно яких до нього перейшло право вимоги за кредитними договорами № № 1, 2, 3, загальна заборгованість за якими становить 10 002 068 грн 94 коп., з яких 1/2 частину в розмірі 5 001 034 грн 47 коп. зобов'язана сплатити ОСОБА_4, яка є власником предмету іпотеки, якою забезпечені вимоги за кредитними договорами № № 1, 3 права вимоги за якими перейшли до позивача за договорами про відступлення права вимоги № № 1, 3 як до нового кредитора, і які на даний час не виконані і підлягають виконанню. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 червня 2014 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в частині зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором від 3 квітня 2007 року № 014/4006/74/54024 скасовано. Ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 066 770 грн 23 коп. у рахунок зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором від 3 квітня 2007 року № 014/4006/74/54024. Вирішено питання про стягнення судових витрат. В іншій частині рішення залишено без змін.

ОСОБА_4 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду в частині задоволення вимог скасувати, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову до неї.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі з 12 листопада 2005 року, який було розірвано 21 вересня 2007 року. У період шлюбу 11 грудня 2006 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 014/4006/74/50363 на суму 59500 дол. США. 3 квітня 2007 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 014/4006/74/54024 на суму 114410 дол. США. 18 травня 2007 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 014/4006/82/55640 на суму 18360 дол. США.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами № № 1, 3 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6, ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір 18 травня 2007 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 4 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, цю квартиру було виділено ОСОБА_4

30 листопада 2009 року апеляційним судом Київської області у вказаній справі було ухвалено нове рішення щодо розподілу боргових зобов'язань, яким боргові зобов'язання по договору кредиту № 1 та договору кредиту № 3 були розподілені, з моменту їх укладення, по 1/2 частині між ОСОБА_6 та ОСОБА_4

20 жовтня 2010 року апеляційним судом Київської області було ухвалено додаткове рішення, яким боргові зобов'язання по договору кредиту № 2 були розподілені, з моменту їх укладення, по 1/2 частині між ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Рішенням Обухівського районного суду від 17 лютого 2012 року стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по 609528 грн 89 коп. кредитної заборгованості.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в частині зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором від 3 квітня 2007 року № 014/4006/74/54024 та ухвалюючи у цій частині нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що 28 квітня 2014 року первісний кредитор (АТ «Райффайзен Банк Аваль») відступив право вимоги за цим договором AT «Радикал Банк», той в свою чергу - ТОВ «АРМА ФАКТОРИНГ», яке відступило право вимоги ОСОБА_3

Однак з такими висновками апеляційного суду погодися неможливо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

У порушення вказаних норм права при вирішенні спору апеляційний суд не звернув уваги на те, що у договорі відступлення права вимоги № 2 в якості боржника, тобто особи, до якої уступається право вимоги за договором від 3 квітня 2007 року № 014/4006/74/54024 зазначено ОСОБА_6, що свідчить про те, що первісний кредитор відступив право вимоги лише до цієї особи, які існували у кредитора до останнього після поділу боргів між колишнім подружжям (а. с. 57).

Як зазначено у розділі 1 «Визначення термінів» договору відступлення права вимоги № 2, крім визначення боржника, яким є ОСОБА_6, у ньому вказано, що право вимоги - всі права вимоги первісного кредитора до боржника станом на дату відступлення прав вимоги за кредитним договором щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, неустойок та інших платежів, визначених кредитним договором. Розрахунок заборгованості боржника за кредитним договором станом на дату укладання договору міститься в Додатку № 1 до договору.

Отже за вказаним договором до позивача перейшли права вимоги, які належали первісному кредитору до ОСОБА_6 про що свідчить і п. 2. 2 договору відступлення права вимоги № 2.

Про відступлення прав вимоги, які виникли на підставі кредитного договору від 3 квітня 2007 року № 014/4006/74/54024, в т.ч. до інших осіб, які є боржниками за цим договором, зокрема до ОСОБА_4 у договорі про відступлення права вимоги не вказано.

Крім того, апеляційний суд не врахував, що вимоги первісного кредитора до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором вже були предметом розгляду і з останньої рішенням суду на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість (а. с. 77-80).

Аналіз вказаного рішення та постановленого апеляційним судом у вказаній справі свідчить, що оскаржуваним рішенням з відповідача стягнуто заборгованість по платежах і за періоди, яка вже була стягнута.

Апеляційний суд цим обставинам ніякої оцінки не дав.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, в зв'язку з чим оскаржуване рішення апеляційного суду у частині скасування рішення суду першої інстанції та ухваленні в цій частині нового рішення не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, тому суд касаційної інстанції його законність в цій частині не перевіряє.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року у частині вирішення вимог ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 3 квітня 2007 року № 014/4006/74/54024 скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова М.І. Наумчук А.С. Олійник