АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/687/15 Головуючий 1 інст. - Дем'яненко В.І.
Справа № 630/314/14-ц
Категорія: спадкові Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В,

суддів - Кіпенка І.С., Шаповал Н.М.,

за участю секретаря - Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 02 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності.

На обґрунтування вказав, що після смерті його батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина. Спадкова маса становить ? частину квартири АДРЕСА_1 яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 02 листопада 2012 року Органом приватизації житла Люботинської міської ради Харківської області за № 1898.

У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу відсутній.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1

ОСОБА_1 позов визнала частково. В уточненому зустрічному позові вказала, що з вересня 2001 року по 2013 рік вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з батьком позивача. Після перенесених в 2011 році двох інсультів ОСОБА_3 був у безпорадному стані. Вона постійно опікувалась ним, поховала за свої гроші, а син як спадкоємець першої черги не турбувався і не надавав батькові необхідної допомоги.

Посилаючись на підстави, передбачені ч. 2 ст. 1259 ЦК України, просила встановити факт проживання з ОСОБА_3 з вересня 2001 року до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1; змінити черговість, надавши їй право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги; визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 03 липня 2014 року зустрічний позов ОСОБА_1 об'єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_2 Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 02 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

За ОСОБА_2 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 Харківської області та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції вважав, що вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги не ґрунтуються на законі.

Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального права.

За правилами ст. 1258, 1261, 1264 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю на менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч. 2 ст. 1259 ЦК України).

Крім того, згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми Сімейного кодексу України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадкування осіб, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкоємцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До числа спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкоємцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкоємцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Після смерті ОСОБА_3, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1 яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 02 листопада 2012 року Органом приватизації житла Люботинської міської ради Харківської області за № 1898 (а. с. 165).

Спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 - син померлого, який в установленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Матеріали справи свідчать, що померлий ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який було розірвано за рішенням суду 1994 році.

Згідно статті 44 КЗпШС України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) шлюб вважається розірваним з моменту реєстрації розірвання в органах запису актів цивільного стану.

Свідоцтво про розірвання шлюбу видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області 22 червня 2007 року за актовим записом № 68 (а. с. 89).

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 померлий та ОСОБА_1 знаходилися в фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство. Під час хвороби ОСОБА_3 остання опікувалась станом його здоров'я, надавала необхідну допомогу та догляд по день смерті.

З лютого 2012 року ОСОБА_1 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 Згідно Свідоцтва про право власності, виданого 02 листопада 2012 року Органом приватизації житла Люботинської міської ради Харківської області за № 1898, вона є власницею іншої ? частини вказаного житла як член сім'ї ОСОБА_3, а саме - як дружина.

Вказане Свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_2 не оскаржив в установленому законом порядку.

На даний час ОСОБА_1 проживає в спірному житлі, сплачує комунальні послуги, в установленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька позивача за первісним позовом.

Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги.

З огляду на це, підстав для відмови в позові про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину на квартиру АДРЕСА_1 Харківської області після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у суду першої інстанції не було.

Рішення підлягає зміні з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, ст. 309 ч. 1 п. п. 1, 4, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 02 грудня 2014 року змінити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по ? частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1 Харківської області після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді