Категорія 25Доповідач Медяний В. М.
У Х В А Л А

Апеляційного суду Вінницької області

від "18" травня 2015 р.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого : Медяного В.М.,

Суддів : Ковальчука О.В., Жданкіна В.В.,

При секретарі : Агеєвій Г.В.,

За участю сторін у справі : позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника ПрАТ «СГ «ТАС» - Городецького А.К.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2015 року, -

встановила:

У листопаді 2014 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу.

Посилається на те, що 29.12.2009 року о 18:10 год. в с. Лука-Мелешківська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів, «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, що належить ДП «Інтранс Холдінгс». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ» отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ та страховим актом №3216Р/02/2013 з розрахунком страхового відшкодування від 08.02.2013 року. На момент ДТП між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.04.2009 року № ВС/7390647 при використанні транспортного засобу ДЕУ» д.н.з. НОМЕР_1.

19.12.2012 року ДП «Інтранс Холдінгс» звернулось до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту та заяви ДП «Інтранс Холдінгс» позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8 064, 60 гривень.

Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 08 лютого 2010 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені ДТП внаслідок порушення ПДР України. Тому, відповідальним за завдані ДП «Інтранс Холдінгс» збитки у даному випадку є ОСОБА_2 08.07.2014 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» ОСОБА_2 було направлено лист № 418 з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Проте, вказаних коштів до цього часу ОСОБА_2 так і не сплачено. Таким чином, ПрАТ «Страхова група «ТАС» враховуючи те, що ОСОБА_2 є належним відповідачем, вважає, що з нього слід стягнути суму сплаченого ДП «Інтранс Холдінгс» страхового відшкодування в розмірі 8 064, 60 копійок.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2015 року позов ПрАТ «Страхова група «ТАС» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Страхова група «ТАС» в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 8064 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.113-117).

В апеляційній скарзі відповідач у справі ОСОБА_2 просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПрАТ «Страхова група «ТАС» в задоволенні позовних вимог. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції скаржник - відповідач у справі ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу повністю підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача ПрАТ «СГ «ТАС» - Городецький А.К. апеляційну скаргу не визнав та заперечив проти її задоволення, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення сторін та їх представників у справі, що з'явилися до суду, колегія суддів вважає, що вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «Страхова група «ТАС», суд першої інстанції встановив та виходив з того, що 29.12.2009 року о 18 год. 10 хв. по Тиврівському шосе в с. Лука-Мелешківська сталось ДТП за участю транспортного засобу ЗАЗ «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 під його ж керуванням, та транспортного засобу «ВАЗ 21009», д.н.з. НОМЕР_2, що належить ДП «Інтранс Холдінгс» під керуванням ОСОБА_6, що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування Вінницького району.

Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 08.02.2010 року у справі № 3-390 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 450, 00 гривень. Що також не заперечувалась й відповідачем.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що відбулась ДТП (дату не пам'ятає), учасниками якого були він та ОСОБА_2 Зазначив, що ним було повідомлено страхову компанію та ДАІ про ДТП. Авто, яким він керував було службовим. На наступний день, після ДТП, він та ОСОБА_2 зустрілись та пішли до страхової компанії «ТАС», де йому було повідомлено, що заповнювати і подавати документи має ОСОБА_2 і що йому при цьому не треба бути присутнім. ОСОБА_2 залишився у страховій компанії. Чи заповнював ОСОБА_2 якісь папери в страховій компанії і чи подавав їх, він не бачив.

Також місцевим судом було встановлено, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів № ВС/7390647 від 09.04.2009 року застраховано відповідальність ОСОБА_2

Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подія, яка сталася 29.12.2009 року є страховим випадком. ОСОБА_2 на відповідній правовій підставі керував вказаним транспортним засобом, оскільки під час керування мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно звіту № 10/02 про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 210994», від 28.01.2010 року, матеріальний збиток в результаті пошкодження транспортного засобу при ДТП, складає 10 585, 27 гривень.

16.07.2012 року ПАТ АСК «ІНГО Україна» звернулось із вимогою №056 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в зв'язку із проведенням страхового відшкодування ДП «Інтранс Холдінгс» матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, на підставі договору № ВС7390647 від 08.04.2009 року.

Згідно платіжного доручення № 101252 від 12.07.2013 року, на підставі страхового акту № 3216Р/02/2013 від 08.02.2013 року та додатку №1 до нього - страхове відшкодування ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ПАТ АСК «ІНГО Україна» було виплачено в розмірі 8 064, 60 гривень.

08.07.2014 року на адресу ОСОБА_2 ТОВ «А.С.А. ГРУП» було направлено вимогу № 418 ТАС про погашення заборгованості в сумі 8 064, 60 гривень, а також проханням в семиденний строк з дати отримання даної вимоги зв'язатись до ТОВ «А.С.А. ГРУП», яке діє в інтересах ПрАТ «Страхова група «ТАС», та узгодити порядок погашення регресної заборгованості. Також повідомлено, що у випадку не повідомлення ТОВ «А.С.А. ГРУП» у вказаний строк, вони будуть вимушені звернутися до суду з метою стягнення боргу. Дане поштове відправлення повернулось на адресу відправника із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно витягу із журналу реєстрації вхідної кореспонденції позивача ОСОБА_2 не повідомляв ПАТ «Страхова група «ТАС» про ДТП, як то передбачено підпунктом 33.1.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що зазначена норма Закону не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. В даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в порядку регресу страхового відшкодування в сумі 8 064 грн. 60 коп.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими та законними. Заперечуючи проти позову, відповідач не надав суду належні та допустимі доказів, які б спростовували дані позовні вимоги.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

Регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

У відповідності до ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.ст.4, 9 Закону України «Про страхування предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з володінням, користування і розпорядженням майном.

Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положенням статті 993 ЦПК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 роз'яснено, що до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст.993 ЦК України.

Як було встановлено в ході розгляду справи в суді першої так і апеляційної інстанцій, що також підтверджується матеріалами справи, 29.12.2009 року о 18 год. 10 хв. по Тиврівському шосе в с. Лука-Мелешківська сталось ДТП за участю транспортних засобів ЗАЗ «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням власника ОСОБА_2 та «ВАЗ 21009», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, власником якого є ДП «Інтранс Холдінгс».

Зі змісту постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 25 лютого 2010 року про виправлення описки в постанові Замостянського районного суду м. Вінниці від 08.02.2010 року у справі № 3-390/2010 р. вбачається, що ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 425,00 гривень.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів № ВС/7390647 від 09.04.2009 року строком дії з 10.04.2009 року по 09.04.2010 року відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС». Відповідно до звіту № 10/02 про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 210994», від 28.01.2010 року в результаті пошкодження транспортного засобу при ДТП складає 10 585, 27 гривень.

16.07.2012 року ПАТ АСК «ІНГО Україна» звернулось із вимогою №056 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в зв'язку із проведенням страхового відшкодування ДП «Інтранс Холдінгс» матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, на підставі договору № ВС7390647 від 08.04.2009 року.

Згідно платіжного доручення № 101252 від 12.07.2013 року, на підставі страхового акту № 3216Р/02/2013 від 08.02.2013 року та додатку №1 до нього - страхове відшкодування ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ПАТ АСК «ІНГО Україна» виплачено в розмірі 8 064, 60 гривень.

За дорученням ПрАТ «СГ «ТАС» 08.07.2014 року ТОВ «А.С.А. ГРУП» на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу № 418 ТАС про погашення заборгованості в сумі 8 064, 60 гривень, з проханням в семиденний строк з дати отримання даної вимоги зв'язатись до ТОВ «А.С.А. ГРУП», яке діє в інтересах ПрАТ «Страхова група «ТАС», та узгодити порядок погашення регресної заборгованості. Також повідомлено, що у випадку не повідомлення ТОВ «А.С.А. ГРУП» у вказаний строк, вони будуть вимушені звернутися до суду з метою стягнення боргу. Дане поштове відправлення повернулось на адресу відправника із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно витягу із журналу реєстрації вхідної кореспонденції позивача, ОСОБА_2 не повідомляв ПАТ «Страхова група «ТАС» про ДТП, як то передбачено підпунктом 33.1.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 роз'яснено, що до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст.993 ЦК України.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає. що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому з одних лише формальних міркувань не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду.

Таким чином, колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції повно з'ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх об'єктивний склад, права та обов'язки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :підпис. В.М. Медяний

Судді :підписи. О.В. Ковальчук

В.В. Жданкін

Згідно з оригіналом

Суддя: В.М. Медяний