№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2369/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса А.М., Волошиної В.М.,

при секретарі: Пікало К.В.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про усунення перешкод у реалізації права власності та вселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року, задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 та зобов'язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_5 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 в м. Києві і вселено ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1.

У грудні 2014 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про роз'яснення рішення Печерського районного суду м.Києва від 13 березня 2014 року, посилаючись на те, що відповідачу не зрозуміло як самостійно та в добровільному порядку виконувати рішення суду та в яку саме кімнату має бути вселена ОСОБА_5

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз'яснення рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його заяву та роз'яснити рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року, посилаючись на те, що висновок суду є неправильним, оскільки суд поверхово дослідив обставини, вказані у ОСОБА_4 у заяві.

В судове засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини своєї неявки суду не повідомили у зв»язку з чим колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У п.21 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до ст.221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_4 відсутні, оскільки ухвалене у справі рішення є зрозумілим та не потребує додаткового роз'яснення.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до змісту заяви про роз'яснення рішення суду, висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення питання встановлення порядку користування спірною квартирою не вирішувались, а отже суд першої інстанції вірного дійшов висновку, що роз'яснення рішення у спосіб, про якій просить ОСОБА_4, є зміною рішення, що є неприпустимим.

.Порядок виконання рішення про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні та вселення визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Даних про те, що ухвалене у цій справі рішення неможливо виконати у зв'язку з його нечіткістю матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду м.Києва постановлена з дотриманням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. . 303, 312, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: