Справа № 716/95/15-ц
22.04.2015 року м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді - Угриновської Л.Я.
секретаря - Кульки О.М.
за участю представника позивача - ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратилиа право користування житловим приміщенням,-
Позивачка ОСОБА_2, в особі представника - ОСОБА_1, звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратилиа право користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що вона є власником будинку та господарських споруд, що розташовані по АДРЕСА_1. В цьому будинку, крім неї, зареєстровані також її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач по справі, її колишній чоловік - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проте останній в ньому не проживає з 2008 року. Вона як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити. Додав, що його батьки - позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 1980 року по 2014 рік. В цьому шлюбі, а саме в 1990- х роках, вони побудували житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1. Вказаний будинок належить позивачці на підставі договору дарування. В цьому будинку ніхто не проживає, однак зареєстровані позивачка, відповідач та його брат ОСОБА_4 В 2008 році відповідач ОСОБА_3 з будинку в с. Онут виїхав, проживав 2 роки в м. Заставна, а потім виїхав в Хмельницьку область. На сьогоднішній день зв'язку з ним немає, місце проживання та перебування невідоме.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та про дату судового засідання з якого вбачається, що адресат за зазначеною адресою, а саме в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області не проживає.
Згідно відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС України в Чернівецькій області №945/15-вх від 16.02.2015 року (а.с.21) відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області.
Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди представника позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Заслухавши доводи представника позивача, покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду, якщо її права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2, належить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1. Право власності на цей будинок підтверджується договором дарування житлового будинку, договором дарування земельної ділянки, що розташована під цим будинком, витягом про реєстрацію права власності (12-13, 18-19). Згаданий житловий будинок не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набутий ОСОБА_2, на підставі договору дарування, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України, згідно якої особистою приватною власністю дружини є майно набуте нею за час шлюбу, але на підставі договору дарування.
Крім ОСОБА_2, в належному їй будинку зареєстровані також її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6., що підтверджується довідкою виконкому Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №354 від 10.10.2014 року (а.с. 14).
Відповідач ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 не проживає з 2008 року, спільним побутом з позивачкою не пов'язаний, взаємних прав та обов'язків не має, домоволодіння в належному стані не підтримує.
Частиною 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 07.10.2014 року (а.с. 17) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.
Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Так, із гаданого рішення суду видно, що протягом останніх 5-7 років ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали окремо, будь-яких стосунків не підтримували.
Жодних угод про користування спірним будинком між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не укладено. Домовленостей щодо користування та проживання останнього у належному ОСОБА_2 будинку не існує.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що живе в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області. Біля 5-7 років відповідач ОСОБА_3 в с. Онут не проживає.
Свідок ОСОБА_6, котра є невісткою відповідача, в судовому засіданні пояснила, що з 2006 року до вересня 2008 року проживала з чоловіком - сином відповідача ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 У вересні 2008 року останній виїхав з с. Онут в м. Заставна. В будинку ОСОБА_2, що розташований по АДРЕСА_1 ніхто не живе і не жив, однак в ньому зареєстрований відповідач, позивачка та її чоловік ОСОБА_4
Статтею 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який полягає в тому, що кожен має право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
На сьогоднішній день, ОСОБА_2, як власник майна - будинку та належного до нього господарських споруд, розташованого по АДРЕСА_1 не може вільно розпоряджатись та користуватись цим будинком через реєстрацію відповідача у ньому.
Таким чином суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 втратив право користування згаданим житловим будинком, права позивача порушені, а тому з метою їх захисту позовні вимоги слід задовольнити.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Усунути, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю - будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, таким, що втратив право користування цим будинком.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Угриновська Л.Я.