У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 5 червня 2008 року між ним та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 20 235 доларів 05 центів США зі сплатою 14,00 % річних строком до 5 червня 2015 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки. ОСОБА_5 не виконує належним чином свої зобов'язання щодо погашення кредиту у зв'язку з чим станом на 17 квітня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 16 685 доларів 16 центів США.

Ураховуючи викладене, банк просив суд стягнути з ОСОБА_4, як поручителя, зазначену заборгованість.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа Банк» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Альфа Банк», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що порука ОСОБА_4 за зобов'язанням ОСОБА_5 припинено, оскільки 18 січня 2011 року ухвалено рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 153 050 грн 04 коп.

Отже, кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання і з цієї дати повинен був пред'явити позов до поручителя згідно з положенням ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-170цс13 та від 24 вересня 2014 року № 6-106цс14 та, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта