Справа № 627/249/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, Козіївської сільська рада Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він з 25.08.1992 року був прийнятий в члени колгоспу ім. Леніна, в подальшому реорганізаного в КСП ім. Леніна, а потім переіменованого в КСП Козіївське та ТОВ «Козіївське». Із членів колгоспу він не виходив, а тому на момент розпаювання земель КСП «Козіївське» перебував в його членах та відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року мав право на земельну частку (пай), однак під час складання списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Козіївське» його прізвище було помилково пропущено.

Також на підтвердження своїх вимог зазначив, що 03.12.2001 року йому видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно до якого позивач має право на пайовий фонд майна Козіївського КСП, реорганізованого в ТОВ «Козіївське» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 23.06.2001 року.

Враховуючи вищевикладене позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду та прохає: поновити строк для звернення до суду за захистом права, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 намагався поновити своє порушене право в позасудовому порядку, визнати за ним право на земельну частку (пай) та зобов'язати Краснокутську РДА надати позивачу земельну частку (пай), розташовану на території Козіївської сільської ради, за межами населеного пункту.

В відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги та прохав їх задовольнити.

Представники відповідачів - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області та Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явилися, однак надали суду заяви про визнання позову та про слухання справи у відсутність представників.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов:

- перебування в членах КСП на час паювання;

- включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю;

- одержання КСП цього акта.

Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

Матеріали справи свідчать, що 25 серпня 1992 року позивач був прийнятий в члени колгоспу ім. Леніна, в подальшому реорганізаного в КСП ім. Леніна, а потім переіменованого в КСП Козіївське та ТОВ «Козіївське», про що свідчать записи в його трудовій книжці.

15 липня 2006 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за власним бажанням, про що свідчить запис в трудовій книжці.

На підставі розпорядження Краснокутської РДА було видано Державний акт про право власності на землю КСП «Козіївське» серії ХР - 18-00-000-230, однак до додатку №1 не був включений позивач, що підтверджується відповіддю відділу Держземагенства у Краснокутському районі Харківської області від 20.04.2015 року №9-03-934/2-15 та додатком №1 до Державного акту про право власності на землю КСП «Козіївське».

Однак, позивачу 03.12.2001 року було видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна Козіївського КСП, реорганізованого в ТОВ «Козіївське» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 23.06.2001 року, що також підтверджує його право на земельну частку (пай) Козіївського КСП.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач набув законне право на отримання земельної частки /пай/, а також право на отримання земельної частки /паю/ з не витребуваних паїв, так як на момент розпаювання земель був членом КСП «Козіївське», однак до списку осіб, доданого до державного акта включений не був.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримував.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, ОСОБА_1 пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Вислухавши пояснення представника позивача і перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.73, 209, 212-215 ЦПК України, Указом Президента України №720 від 08. 08.1995 року "Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам", суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай).

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, Козіївської сільська рада Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай).

Зобов'язати Краснокутську районну державну адміністрацію Харківської області виділити ОСОБА_1 земельну частку (пай) в розмірі 3,47 в умовних кадастрових гектарів із не витребуваних земельних часток (паїв), розташованих на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, за межами населених пунктів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Каліберда