АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

Мараєвої Н.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» - Бугаєнка Юрія Миколайовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» про стягнення пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції за весь час прострочення,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя», в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь: 27 016,67 грн. - інфляційне збільшення за період часу з 19.02.2014 року по 13.11.2014 року, 3 338,24 грн. - три проценти річних від простроченої суми 149 872 грн., 4061,53 грн. - пеня в розмірі 0,01% від простроченої суми, а також понесені судові витрати в сумі 7 000 грн., мотивуючи тим, що ОСОБА_5 як страхувальник уклав з відповідачем Договір добровільного страхування життя на випадок смерті з будь-якої причини на умовах програми "Партнер" з додатковим страхуванням на випадок встановлення інвалідності І групи з будь-якої причини. Умовами вказаного договору передбачено, що страхова виплата у разі настання страхового випадку здійснюється в розмірі 100% страхової суми, яка складає 149 872 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, а позивач є його спадкоємицею як дружина, яка отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину, а також на виконання п.6.1. договору страхування життя свого чоловіка повідомила письмово відповідача про настання страхового випадку з додатками. Однак відповідач в порушення п.5.5. договору страхування рішення про виплату страхового відшкодування не прийняв та виплату не здійснив. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року з ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» стягнуто на користь ОСОБА_3 страхову виплату у розмірі 149 872 грн. Оскільки рішення про виплату страхової суми було прийнято відповідачем з порушенням умов п.5.5. договору страхування життя, позивач просила стягнути з відповідача на її користь інфляційні втрати та три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України, а також пеню відповідно до п.5.10. договору добровільного страхування життя.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» на користь ОСОБА_3 35 232,58 грн. Стягнуто з ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» на користь держави судовий збір.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що з боку відповідача відсутнє прострочення виплати страхового відшкодування, оскільки страхова виплата була здійснена 18.11.2014 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року, яке на той час ще не набрало законно сили. До цього часу були відсутні правові підстави для виплати спадкоємцю страхової виплати, оскільки спадкоємцем не було надано страховій компанії свідоцтво про право на спадщину за законом на страхове відшкодування.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином , причини неявки суду не повідомила.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися, оскільки вони належно повідомлені, а їх явка до суду апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2011 року між ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» та ОСОБА_5 було укладено договір добровільного страхування життя №8.6, який діє до 28.08.2016 року (а.с.4-5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

24 квітня 2013 року ОСОБА_3 повідомила ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» про настання страхового випадку- смерть застрахованої особи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала в період дії договору, та зобов'язалася надати документи, передбачені п.6.1.2. договору у встановлений строк.

26 квітня 2013 року ОСОБА_3 подала до ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» заяву про виплату.

Листом від 02.07.2013 року ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» звернулось до ОСОБА_3 з проханням надати свідоцтво про право на спадщину або його нотаріально засвідчену копію та копію свідоцтва про шлюб, завірену нотаріально.

На виконання вказаного листа позивачкою були надіслані копії свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5

Однак, ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» рішення про виплату страхового відшкодування не прийняло, виплату не здійснило, причини відмови не повідомило, у зв'язку з чим ОСОБА_3 звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

27 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва позов ОСОБА_3 до ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» про стягнення страхової виплати задоволено, ухвалено: стягнути з ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» на користь ОСОБА_3 страхову виплату в розмірі 149 872 грн.; стягнути з ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1 498,72 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили 07.11.2014 року.

Листом від 03.11.2014 року ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» повідомило ОСОБА_3 про визнання події, яка трапилася ІНФОРМАЦІЯ_1 страховим випадком, відповідно до умов договору добровільного страхування життя №8.6 від 29.08.2011 року.

13 листопада 2014 року ПрАТ «ПЗУ Україна страхування життя» затверджено страховий акт №8.6.L0001.01 та визначено розмір страхової виплати, що склала 149 957,89 грн.

18 листопада 2014 року перераховано страхову виплату у розмірі 149 957,89 грн., про що свідчить копія платіжного доручення №27762 від 18.11.2014 року (а.с. 39).

Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи інфляційне збільшення та 3 % річних за період з 19 лютого 2014 року по 13 листопада 2014 року, а також 0,01% пені за кожен день прострочки , суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи та послався на обставини справи, що мають значення для справи, які колегія суддів вважає недоведеними, що відповідно до ст.. 309 ЦПК України є підставами для скасування або зміни рішення.

Відповідно до ст.. 5.6 Договору страховик може відстрочити прийняття рішення про визнання випадку страховим та проведення страхової виплати або про визнання випадку не страховим та відмову у страховій виплаті, якщо по факту настання страхового випадку порушено кримінальну справу - до дати отримання страховиком документів, що підтверджують закінчення досудового слідства, або якщо у страховика є підстави для проведення особистого розслідування по факту настання страхового випадку - до повного з'ясування обставин настання випадку, але цей строк не може перевищувати 6 місяців з моменту надання всіх необхідних для здійснення страхової виплати документів.

В разі наявності сумнівів щодо достовірності або з метою уточнення відомостей, зазначених у документах, наданих для здійснення страхової виплати , страховик може відстрочити прийняття рішення про визнання випадку страховим та проведення страхової виплати до підтвердження достовірності отриманої інформації, але цей строк не може перевищувати 3 місяців з моменту надання всіх необхідних для здійснення страхової виплати документів.

Судом встановлено, що позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату на її ім'я страхового відшкодування 17 травня 2013 року.

Відповідачем було призначено перевірку , зокрема, було зроблено запит до вигодо набувача ПАТ «Профін банк», який 4 липня 2014 року повідомив, що він не має майнових претензій до страхової компанії.

З 4 липня 2014 року протягом трьох місяців відповідач повинен був здійснити виплату страхового відшкодування, тобто не пізніше 4 жовтня 2014 року.

Виплата відбулася 18 листопада 2014 року, а тому за період прострочки з 4 жовтня 2014 року по 18 листопада 2014 року, а саме за 45 днів, повинна бути нарахована пеня, а також інфляційне збільшення та 3% річних, які становлять : 149 957,89 : 100 х 0,01% х45= 674, 81 грн пені ; 149 957,89 : 100 х 3 : 365 х 45= 554, 64 грн 3% річних, та 149 957,89х 1,18(індекс інфляції) : 365 х 45 = 21 815,79 грн інфляційне збільшення, а всього 23 045, 24 гривні, тому стягнута судом першої інстанції з відповідача на користь позивача сума підлягає зменшенню з 35 232 грн 58 коп до 23 045 грн 24 коп.

Колегія не приймає до уваги доводи представника апелянта в тій частині, що до постановлення рішення суду 27 жовтня 2014 року у страхової компанії не було правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки підставою для виплати страхового відшкодування є договір страхування та страховий випадок, а не рішення суду за тих обставин , що страхова компанія не оспорює факт настання страхового випадку.

Колегія суду також не погоджується із доводами апелянта в тій частині, що страхова компанія була позбавлена можливості виплатити страхове відшкодування позивачу до прийняття нею спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину саме у вигляді страхового відшкодування, оскільки позивач за договором страхування може отримати страхове відшкодування як спадкоємець померлої особи і повинна була, на думку колегії суддів, надати свідоцтво про право на спадщину після смерті померлого, однак, на інше майно, що входить до спадкової маси, а не на саме страхове відшкодування, яке не входить до спадщини, а виплачується з інших правових підстав, а саме на підставі договору страхування.

За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги частково та зміну рішення суду в частині стягнутої з відповідача на користь позивача суми .

Керуючись ст..ст. 303, 307 , 313-315 ЦПК України, колегія судді

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» - Бугаєнка Юрія Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 22 липня 2015 року змінити, зменшити суму стягнуту з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» на користь ОСОБА_3 з з 35 232 грн 58 коп до 23 045 грн 24 коп.

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді: