У Х В А Л А

09 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів: Дербенцевої Т.П.,Кадєтової О.В.,
Кузнєцова В.О.,Лесько А.О.,
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про перегляд ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 03 червня 2008 року він працював водієм автотранспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученні на вантажних автомобілях всіх марок у товаристві з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» (далі -ТОВ «Орлан-Транс-Груп») з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, з оплатою праці згідно з відпрацьованим часом.

Наказом від 29 вересня 2010 року № 128-кф його було звільнено з роботи за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України.

Вказуючи, що при звільненні йому не були виплачені 5 925,00 грн добових за перебування у відрядженні за кордоном та оскільки вказані кошти були стягнуті з ТОВ «Орлан-Транс-Груп» лише за рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2012 року і були зараховані в рахунок погашення його заборгованості перед ТОВ «Орлан-Транс-Груп» лише 20 листопада 2013 року, посилаючись на приписи ст. ст. 116, 117 КЗпП України, позивач просив суд стягнути з ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 вересня 2010 року до 20 листопада 2013 року.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 червня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_6 було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 01 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 було задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Орлан-Транс-Груп» на користь ОСОБА_6 63 043,30 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 526,00 грн компенсації втрати частини доходів у зв'язку з пропущенням строків виплати, 1000,00 грн моральної шкоди, а всього - 64 569,03 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу ТОВ «Орлан-Транс-Груп» відхилено. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 01 вересня 2014 року залишено без змін.

У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ТОВ «Орлан-Транс-Груп» про перегляд ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст. 117 КЗпП України, що потягнуло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26 листопада 2008 року.

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки з доданої до заяви копії ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26 листопада 2008 року вбачаються різні встановлені судами фактичні обставини у порівнянні із судовим рішенням, яке заявник просить переглянути, вона не може бути підставою для перегляду через неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Таким чином, оскільки відсутні підстави, які відповідно до вимог пункту першого частини 1 статті 355 ЦПК України є підставами для перегляду судового рішення, у допуску справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6 до Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, відшкодування моральної шкоди, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про перегляд ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д.Д. Луспеник Т.П. Дербенцева О.В. Кадєтова В.О. Кузнєцов А.О. Лесько