Ухвала

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Свалявська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Комунальне унітарне підприємство «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Свалявська державна нотаріальна контора Закарпатської області, КУП «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», про визнання договору дарування недійсним.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 12 травня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі № 1018.

Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, проведену КУП «Свалявське РБТІ» 06 червня 2006 року, реєстраційний номер 3177139, номер запису 2028 в книзі: 13.

У решті позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов висновку про відсутність факту порушення прав неповнолітньої дитини оспорюваним правочином, посилаючись на те, що позивачеві судовим рішенням, яке набрало законної сили, було відмовлено у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Свалявської міської ради від 12 травня 2006 року № 169 в частині надання дозволу ОСОБА_1 на укладання правочину щодо відчуження частини будинку.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, зазначав наступне.

З матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що в квартирі АДРЕСА_1, яка на час вчинення оспорюваного правочину була власністю ОСОБА_1, крім власника і його дружини з моменту народження проживала його донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖK Української РСР малолітня донька власника квартири ОСОБА_3 мала право користуватися цим жилим приміщенням нарівні з власником.

Іншого житла, позивач та його донька не мали.

Отже, вчинення власником квартири ОСОБА_1 правочинів з відчуження квартири чи її частини обмежувало права та інтереси неповнолітньої дитини. Укладення договору дарування половини квартири, якою мала право користуватися малолітня дитина, порушувало її права та інтереси.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П. Євграфова

судді: І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко