Справа № 2-2433/2006
Провадження № 2-зз/727/13/15
У Х В А Л А

04 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Попюк А.М.

за участю представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ПП «Соломонстрой», колективного проектно-кошторисного бюро побуту, ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ПП «Соломонстрой», колективного проектно-кошторисного бюро побуту, ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди,посилаючись на те, що 31.03.2015 року було постановлено рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці по справі за позовом заявниці до ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до даного рішення суду за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно, а саме на квартиру за №3 загальною площею 39,00 кв.м. в тому числі одна житлова кімната житловою площею 20,70 кв.м. та допоміжне приміщення III в підвалі площею 10,00 кв.м., яка розташована в м. Чернівці по вул. П. Сагайдачного в житловому будинку за № 91.

Стверджує, що вона відповідно до норм чинного законодавства звернулася до державного реєстратора для реєстрації права власності на нерухоме майно. Однак державний реєстратор повідомив їй про те, що на вказану квартиру накладено заборону відчуження.

При цьому, як зясувалося, 22 січня 2007 року Шевченківським районним судом м. Чернівці була винесена ухвала про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ПП ..Соломонстрой", ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди.

Заявниця стверджує, що їй відомо, що ОСОБА_3 померла, а її покійна мати ОСОБА_6 вирішила спір з правонаступниками померлої.

А тому, оскільки від правонаступників ОСОБА_3 до заявниці, як правонаступника ОСОБА_13 немає претензій, виконавчі листи до виконання не пред'являлися, заявниця вважає, що суд повинен вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову, тобто задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Інші сторони по справі в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись судом про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши доводи представника заявниці, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 154 ЦПК України встановлено, що у випадку якщо в задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

31 травня 2007 року рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ПП «Соломонстрой», колективного проектно-кошторисного бюро побуту, ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 1000 грн. спричиненої моральної шкоди, а також стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 3000 грн. спричиненої моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовлено (а.с.161-166).

При цьому ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2007 року задоволено вимогу представника позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову та заборонено ОСОБА_6 проводити відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1 (а.с.87).

Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно задоволено та відповідно до даного рішення суду за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно, а саме на квартиру за №3 загальною площею 39,00 кв.м., в тому числі одна житлова кімната житловою площею 20,70 кв.м. та допоміжне приміщення III в підвалі площею 10,00 кв.м., яка розташована в м. Чернівці по вул. П. Сагайдачного в житловому будинку за № 91 (а.с.175).

З наявних в матеріалах справи оригіналів виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 заборгованості (а.с.172-173) вбачається, що дані виконавчі листи до виконання не предявлялись, в матеріалах справи відсутні будь-які зави стягувача про видачу дублікатів виконавчих листів, окрім того з відповідей Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ (а.с.242, 251) також вбачається, що виконавчі листи по справі №2-178/2007 від 31.05.2007 року у провадженні відділу ДВС не перебували та не перебувають.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с.254) вбачається, що спадкова справа до майна померлої 07.02.2012 року ОСОБА_3 органами нотаріату не заводилась.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с.255-256) вбачається, що 06.10.2014 року була заведена спадкова справа до майна померлої 03.07.2014 року ОСОБА_6 та спадкоємцем померлої за заповітом є ОСОБА_9, спадкоємцем померлої за законом є ОСОБА_2

З наявних в матеріалах справи заяв ОСОБА_14 (а.с.209, 249) вбачається, що останній є правонаступником ОСОБА_3 та всі питання відносно ОСОБА_6 були вирішені ще при житті останньої та претензій до ОСОБА_2 у нього немає, при цьому ОСОБА_14 не заперечує щодо скасування заходів забезпечення позову.

На основі викладеного, дослідивши письмові докази по справі, керуючись вимогами ст. 154 ЦПК України суд приходить до висновку, що вимоги заяви про скасування заходів забезпечення позову підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ПП «Соломонстрой», колективного проектно-кошторисного бюро побуту, ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Скасувати вжиті заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 січня 2007 року, якою заборонено ОСОБА_6 проводити відчуження належної їй квартири №3 будинку №91 що розташований по вул. П.Сагайдачного в м.Чернівці.

Ухвалу направити для виконання в відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернівецького МУЮ, Шевченківський відділ ДВС Чернівецького міського управління юстиції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд міста Чернівці. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: