У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А.,
Іваненко Ю.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Новоселицької сільської ради, ОСОБА_5, треті особи: Реєстраційна служба Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, про визнання права власності на частину будівлі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право власності на частку 99,57 % у магазині змішаних товарів по АДРЕСА_1 та зобов'язати Реєстраційну службу Тячівського районного управління юстиції зареєструвати право власності за ним у відповідному реєстрі.

В обґрунтування позовних вимог, що 2 квітня 2000 року рішенням загальних зборів пайовиків КСПГ «Полонина» відповідно до вартості приміщення фуражного складу в сумі 59 000 гривень, пайовикам були видані майнові сертифікати.

Право власності на будівлю КСПГ «Полонина» у встановленому законом порядку не було оформлено за відсутністю коштів, у зв'язку з чим підприємство передало пайовикам майнові паї та сільською радою їм видані свідоцтва про право власності на майновий пай.

Згідно з актом прийому-передачі майнового паю в натурі у списку пайовиків було 37 осіб, загальна сума паїв становила 62 218 гривень.

1 вересня 2004 року позивач та пайовики КСПГ «Полонина» ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 уклали договір дарування майнового паю, за яким позивач набув у власність майнові паї на суму 26 924 гривні і отримав сертифікат про право власності, 18 липня 2012 року позивач придбав частину майнових паїв підприємства у розмірі 37 543 гривні, а 20 липня 2012 року отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП на суму 64 467 гривень.

Розмір паю, що належить іншим пайовикам становить 5 144 гривні, тобто 8,27 % вартості будівлі складу КСП «Полонина», а належна йому частина відповідно становить 91,73 %.

Оскільки будівля складу була непридатна для експлуатації, позивач звернувся до Новоселицької сільської ради для отримання дозволу на перебудову колишнього складу на магазин та рішенням Новоселицької сільської ради Тячівського району від 06 жовтня 2004 року № 162 йому було надано дозвіл на збір технічних матеріалів на реконструкцію частини складу колишнього КСПГ «Полонина» під магазин змішаних товарів, а рішенням від 06 жовтня 2004 року №168 йому було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки розміром 0,03 га під реконструкцію складу АДРЕСА_1, викупленого ним під магазин змішаних товарів.

Крім того, позивач здійснив капітальні поліпшення частини складу колишнього КСПГ «Полонина», фактично збудував новий об'єкт на місці старого, і актом державної технічної комісії від 21 червня 2007 року прийнято в експлуатацію магазин змішаних товарів.

Позивач вважає, що є власником паїв колишньої будівлі складу на суму 64 467 гривень. До початку реконструкції вартість будівлі складала 59 000 гривень, що на теперішній час становить 1 209 113 гривень, про що свідчить звіт ТОВ «Ріалті-О».

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області 18 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Визнано за позивачем право власності на 99/100 частки у нежитловій будівлі (літ. А) магазину змішаних товарів та складу (колишня будівля фуражного складу), яка знаходиться у АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року рішення апеляційного суду скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М. Горелкіна Н.А.
Іваненко Ю.Г.