Провадження № 2/263/130/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Кулика С.В.

при секретарі - Чертовій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.09.2013 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 19.09.2013 року. Після присудження аліментів, позивач витратила значні кошти на виховання, лікування та розвиток сина - більше ніж 29000 гривень. За цей час дитина хворіла більше 11 разів, внаслідок чого було куплено ліків більш 4000 гривень, з них 2662 гривень підтверджено чеками. Влітку дитина вивозилася на оздоровлення в смт. Мелекіно на 2 місяці з 25.06.2014 року по 24.08.2014 року, де було витрачено близько 9000 гривень, в тому числі: оплата за проживання дитини 80 грн. за добу в приватному будинку, загалом 4800 гривень за період харчування дитини - 70 грн. за добу, загалом 4200 грн. Внаслідок того, що ОСОБА_3 ходить до школи, було потрачено 5200 грн., в тому числі: 2013 р. -щомісячні збори в фонд школи за 9 місяців - 1800 гривень, щомісячні збори в школу на культурно-масові заходи за 9 місяців -270 гривень, оплата проїзду до школи з ЖМР-23 до вул. Бахчиванжи -2520 грн. за 9 місяців. Допоміжна навчальна література - 270 грн. В 2014 році за перший місяць вартість допоміжної навчальної літератури, яку куплено в школі складає 350 грн. На придбання канцтоварів було витрачено 1106 грн. Було придбано одежі та взуття по чекам на 4354 грн., а на ринку, без чеків, одежа є в наявності потрібного розміру, на суму 3324 грн. Відповідач не приймає участі у додаткових витратах на лікування, оздоровлення та розвиток дитини та не сплачує комунальні послуги, які сплачено позивачем на суму 3690 гривень. Загалом було витрачено на ліки 2662 грн., на одежу та взуття 4354 грн., одежу та взуття без чеків 3324 грн., школу 5200 грн., канцтовари 1106 грн., оздоровлення 9000 грн., оплата комунальних послуг 3690 грн., що загалом складає 29856 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 14793 гривень.

У судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що позовні вимоги за чеками підтверджуються лише на суму 2662 гривень з заявлених 4000 гривень на лікування. Позивач не надавла суду доказів про витрачання на хворобу дитини коштів. Вважає, що придбання засобів гігієни не було необхідним. У чеках на придбання канцелярських товарів містяться наступні товари: медична книжка, фотоальбом ціною 150 гривень, зошит 96 листі, які не є необхідними дитині у віці 8 років. Вказав, що у квітні 2014 року придбав для лікування сина медикаменти на суму 461 гривні. Вважає, що витрати на виховання дитини в загальноосвітній школі, купівлю канцелярських приладдів не відносяться до витрат, пов'язаних з додатковими витратами на дитину. Зазначає, що аліменти сплачує у повному обсязі та немає заборгованості. Вимоги щодо витрат на житлово-комунальні послуги не є предметом даного спору. Факт оздоровлення дитини на узбережжі Азовського моря нічим не підтверджено. На даний час несе витрати на свою матір ОСОБА_4, яка є пенсіонером та інвалідом І групи, яка паралізована. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько відповідача - ОСОБА_5, у зв'язку з чим були понесені відповідні витрати у розмір 2842 гривень.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2013 року (справа №263/9726/13-ц) стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 19.09.2013 року та до досягнення дитиною повноліттю, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Тобто додаткові витрати на дитини можуть бути стягнуто на розвиток здібностей дитини, її хворобу, або каліцтво.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача у якості додаткових витрат на дитину понесені позивачем по сплаті комунальних послуг, купівлю канцелярського приладдя, одежі, взуття не є додатковим витратами на дитину у розумінні статті 185 СК України.

Стосовно купівлі навчальної літератири не доведено ,що це пов'язано з розвитком здібностей дитини.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно протоколу ВКК КЛПУ «ГПТД м. Маріуполя» від 25.04.2013 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено діагноз - хронічний піелонефріт.

Відповідно до епікризів наданих позивачем, ОСОБА_3 рекомендовано «Канефрон», «Лацидофил», «Цедекс-суспенза», «Креон», «Діазолін», «Лідоцеф».

З наданих позивачем фіскальних чеків з різних аптек, не вбачається, що позивач придбала якийсь препарат з рекомендованих лікарем сину ОСОБА_3, зазначених у епікризі наданих суду.

Позивач не надала суду доказів щодо вивозу дитини на оздоровлення в смт. Мелекіно на 2 місяці з 25.06.2014 року по 24.08.2014 року суду не надано.

Тобто не доведено необхідність придбання ліків на суму 2662 грн. для лікування сина, оскільки доказів його хвороби в період придбання ліків та відповідних лікарських призначень суду не надано.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, слід відмовити, оскільки позивачем не доведено необхідність додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), що крім щоденних витрат на утримання та виховання, може виникнути потреба у додаткових втратах на дитину.

На підставі викладеного, керуючись ст. 209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Мріуполя Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2015 року.

Суддя С.В. Кулик