У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Маляренка А.В.,Нагорняка В.А.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ−Транс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відкрите акціонерне товариство національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ−Транс» (далі − ТОВ «КСМ−Транс»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відкрите акціонерне товариство національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі − ВАТ НАСК «Оранта»), у якому просив суд стягнути з ТОВ «КСМ−Транс» на його користь 9 651 грн 72 коп. у відшкодування завданої майнової шкоди, 2 004 грн витрат на проведення експертного автотехнічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди (далі − ДТП), 450 грн витрат на експертні послуги з проведення оцінки матеріального збитку, 100 грн витрат за направлення телеграм заінтересованим особам, а всього 12 205 грн 72 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29 січня 2013 року сталася ДТП, в результаті якої його автомобіль зазнав пошкоджень, спричинених з вини водія ТОВ «КСМ−Транс», що підтверджується висновком експертного автотехнічного дослідження від 20 лютого 2013 року № 02-02/13.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 серпня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено, що водій з вини якого сталася ДТП, що керував транспортним засобом Caterrillar М315С, який перебуває у власності ТОВ «КСМ Транс» знаходився у трудових відносинах з останнім, а тому і відсутні підстави для покладення обов'язку на відповідача по відшкодуванню шкоди спричиненої внаслідок ДТП. Також суди виходили із того, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню страховою компанією, з якою ТОВ «КСМ Транс» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Судами встановлено, що 29 січня 2013 року сталася ДТП за участю автомобіля позивача марки Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу Caterrillar М315С, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_7

Відповідно до висновків звіту про оцінку автомобіля марки Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 9 651 грн. 72 коп.

Норми ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначають підстави відшкодування майнової шкоди.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст. ст. 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок, а також вину заподіювача.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає лише за наявності ушкодження транспортних засобів внаслідок порушення Правил дорожнього руху, але місцевий суд цієї обставини не перевірив і таке порушення з боку ОСОБА_7 не встановив.

Отже, місцевий суд у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України на зазначені вище положення та обставини справи уваги не звернув; не врахував, що за відсутності преюдиціального доказу вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, посилання позивача на вину відповідача та заперечення відповідача щодо цього підлягають перевірці судом на загальних підставах (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Оскільки висновок судів про наявність вини відповідача у настанні ДТП зроблений без достатнього повного та всебічного з'ясування дійсних обставин справи, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про необхідність покладення на страхову компанію обов'язку відшкодувати завдану позивачу шкоду за особу, вина якої у законному порядку не встановлена.

Апеляційний суд, переглядаючи справу зазначених недоліків не усунув.

Разом із тим, як убачається з матеріалів справи транспортний засіб Caterrillar М315С, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_7, належить на праві власності ТОВ «КСМ Транс».

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 4 ст. 1187 ЦК України якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди з ТОВ «КСМ Транс», з підстав недоведеності позовних вимог, суди у порушення норм процесуального права не виконали свого обов'язку та не з'ясували фактичні обставини справи, а саме: чи перебував ОСОБА_7 у трудових відносинах з ТОВ «КСМ Транс» (в матеріалах справи вказані докази відсутні); на якій правовій підставі ОСОБА_7 керував транспортним засобом Caterrillar М315С, реєстраційний номер НОМЕР_2 під час скоєння ДТП; висновки судів про можливість покладення відповідальності на ОСОБА_7, як особу яка керувала транспортним засобом Caterrillar М315С, реєстраційний номер НОМЕР_2 на час скоєння ДТП є неспроможними, оскільки суди не з'ясували на якій правовій підставі управління транспортним засобом марки Caterrillar М315С, реєстраційний номер НОМЕР_2 під час скоєння ДТП було передано його володільцем третій особі, а відтак не визначились із тим хто повинен нести відповідальність за шкоду заподіяну позивачу.

Вказані обставини мають суттєве значення для правильного вирішення спору, тому суду першої інстанції необхідно було їх перевіряти.

Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Враховуючи зазначене, ухвалені судові рішення не можуть залишатися в силі, допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 серпня 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур А.В. Маляренко В.А. Нагорняк