АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/6028/14-ц
Провадження № 22-ц/792/158/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Дорощук О.М.

з участю: апелянта ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 3 грудня 2014 року, по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода» про виділення частки зі спільного часткового та спільного сумісного майна співвласників багатоквартирного будинку,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначали, що вони є співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1. Керівництвом ОСББ «Злагода» їм було відмовлено у виділені у власність частини земельної ділянки, що належить співвласникам.

У зв'язку з цим, позивачі просили суд виділити їм земельну ділянку та розташовані на них споруди із спільної сумісної власності членів ОСББ «Злагода».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 3 грудня 2014 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просять його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Посилаються на те, що при прийнятті рішення судом невірно застосовано норми законів.

Апелянти зазначають, що суд не прийняв до уваги, що земля перебуває __________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Карплюк О.І. Категорія:2,5,47

Доповідач: Купельський А.В.

у спільній сумісній власності, тому вони мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (частини 2, 3 ст. 42 ЗК).

При цьому, прибудинковою територією вважають встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення та обслуговування жилого будинку й господарських і технічних будівель та споруд біля нього, тобто територію під жилим будинком, проїзди й тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських потреб та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 (а. с. 8 - 9).

Земельна ділянка площею 0,4244 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка знаходиться за цією ж адресою, належить на праві власності об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Злагода» (а. с. 6 - 7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна і не може бути виділене у власність співвласникам.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду.

З аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм ст. 42 ЗК випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку, земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об'єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону від 29 листопада 2001 р. N 2866-III "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 р. N 1521 "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

У такому разі земельна ділянка належить об'єднанню співвласників жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини.

Посилання апелянтів, що при прийнятті рішення судом невірно застосовано норми законів ст. ст. 1,19 Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", ст.ст. 42, 89 ЗК України, ст. ст. 319, 357, 364, 370 ЦК України, ст. 41 Конституції України є необґрунтованим.

В зазначених нормах ідеться мова про порядок володіння, користування приміщеннями власників і у встановлених Законом та цивільним законодавством межах розпорядження спільним майном. Питання виділу частин земельних ділянок співвласникам квартир багатоквартирних будинків зазначені норми не містять.

Всупереч заявам апелянтів, земельні ділянки на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, виділені для їх обслуговування, не перебувають у спільній сумісній власності. Апелянти норми закону, що це передбачає не навели.

Апелянти є співвласниками квартири в багатоквартирному будинку та частини допоміжних приміщень.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський