Справа № 362/5616/14 Головуючий у І інстанції Медведєв К.В.
Провадження № 22-ц/780/478/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
Категорія 22.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Сушко Л.П.,

при секретарі: Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Лазаревої Альони Ігорівни,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою та просив постановити ухвалу про її задоволення, посилаючись на те, що 11.11.2014 року ним було отримано рекомендований лист з ВДВС Васильківського МРУЮ з постановою від 24.10.2014 року старшого державного виконавця Лазаревої А.І. про відкриття виконавчого провадження № 45199900 з виконання виконавчого листа № 2/362/1815/13, виданого 30.07.2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 2 121 585,00 грн.

25.11.2014 року заявник ОСОБА_1 отримав постанови старшого державного виконавця Лазаревої А.І., винесені в межах виконавчого провадження № 45199900: про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014 року, у відповідності до якої накладено арешт на належні йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:069:0020, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014 року, у відповідності до якої накладено арешт на все рухоме майно, належне заявнику; про розшук майна боржника від 14.11.2014 року, якою оголошено в розшук транспортний засіб марки "Renault Тrafic", д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1

Разом з тим, дії державного виконавця з винесення наведених постанов по виконавчому провадженню № 45199900 є неправомірними, оскільки виконавче провадження було відкрито державним виконавцем з порушенням встановленого ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» річного строку пред»явлення виконавчого документу до виконання.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд постановити ухвалу, якою визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ Лазаревої А.І. з винесення постанов: про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2014 року; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014 року; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014 року та про розшук майна боржника від 14.11.2014 року, скасувати постановита зобов»язати старшого державного виконавця Лазареву А.І. винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2/362/1815/13, виданого 30.07.2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити по справі нову ухвалу про задоволення його скарги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника стягувача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Васильківським міськрайонним судом Київської області 30.07.2013 року видано виконавчий лист № 2/362/1815/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 2 121 585,00 грн. (а.с.88).

08.07.2014 року стягувач ОСОБА_3 звернувся до ВДВС Васильківського МРУЮ з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2/362/1815/13 від 30.07.2013 року (а.с.87).

Постановою старшого державного виконавця Лазаревої А.І. від 10.07.2014 року на підставі заяви ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження (а.с.65).

Також встановлено, що 20.10.2014 року ОСОБА_3 подав до ВДВС заяву про повернення йому виконавчого листа (а.с.89), який був йому повернутий постановою старшого державного виконавця від 21.10.2014 року (а.с.91-92).

21.10.2014 року ОСОБА_3 подав до ВДВС заяву про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист № 2/362/1815/13 від 30.07.2013 року (а.с.90).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ Лазаревої А.І. від 24.10.2014 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/362/1815/13 (а.с.7).

В межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено ряд постанов: про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014 року, у відповідності до якої накладено арешт на належні ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:069:0020, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014 року, у відповідності до якої накладено арешт на все рухоме майно, належне заявнику; про розшук майна боржника від 14.11.2014 року, якою оголошено в розшук транспортний засіб марки "Renault Тrafic", д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи - пред»являються до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред»явлення виконавчого документу до виконання перериваються: пред»явленням виконавчого документу до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред»явлення виконавчого документу до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Оскільки стягувачем виконавчий лист № 2/362/1815/13, виданий 30.07.2013 року, пред»явлений до виконання 08.07.2014 року, з дотриманням визначеного ст. 22 Закону річного строку, строк на пред»явлення виконавчого листа до виконання був перерваний і час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується згідно положень ст. 23 Закону, тому дії державного виконавця по винесенню 24.10.2014 року постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви ОСОБА_3 від 21.10.2014 року не порушують вимоги ст. 22 Закону щодо строків пред»явлення виконавчого документу до виконання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення державним виконавцем вимог п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» законності та обґрунтованості висновків суду не спростовують, оскільки у відповідності до роз'яснення Голови державної виконавчої служби № 4.2-01/42/1003 від 29 серпня 2014 року, що видано відповідно до пункту 22 Постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», Закон України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», Закон України «Про виконавче провадження» викладено у новій редакції, чим удосконалено захист прав учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, шляхом оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, яким вказано, що, враховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків. Таким чином, враховуючи колізійність положень статей 26 та 47 Закону України «Про виконавче провадження», з метою недопущення порушень прав стягувачів, зокрема, на пред»явлення виконавчого документу до виконання, попередження створення негативної судової практики, державним виконавцям рекомендовано при прийнятті на виконання виконавчих документів, які раніше поверталися стягувачу за його заявою, застосовувати положення частини п»ятої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що рішення та дії старшого державного виконавця Лазаревої А.І. вчинені відповідно до закону, в межах її повноважень та без порушень прав чи свобод заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 постановлена судом з додержанням вимог закону, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: