АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/31/15 Головуючий 1-інст. - Омельченко К.О.
Категорія - стягнення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.

за участю секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2014 року по справі за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» ( далі КП «ХТМ») звернулось до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому позивач просило стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 17160 грн. 22 коп. за період з 01.08.2007 року по 31.10.2012 року.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2014 року,

з урахуванням ухвали цього ж суду від 02.10.2014 року про виправлення описок, позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 на користь КП «ХТМ» заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.11.09 року по 31.10.12 року в розмірі 10941 (десять тисяч дев'ятсот сорок одна) грн. 92 коп. та по 45 грн. 65 коп. судових виртрат, - з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вищевказане рішення, як незаконне і необгрунтоване, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з"ясування судом обставин, які мають значення для справи; неправильне визначення правовідносин відповідно до встановлених обставин і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що судом при розгляді справи не прийняті до уваги обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме не з'ясовано на яких підставах стягується заборгованість, чи існують договірні правовідносини між сторонами, якість наданих послуг та наявність у позивача відповідної ліцензії.

Судом не витребувані нормативні документи Харківської міської ради щодо тарифів на послуги, не підтверджено факт підключення квартири до мережі тепло- та водопостачання позивача у вказаний у позові період, не досліджено факт відключення її від мережі центрального опалення. Позивач не надав суду жодного доказу, який зафіксував факт надання послуги до вказаної квартири та доказів отримання ним послуг позивача за рахунок опалення всього будинку.

Не враховані судом надані ним показання свідків та інші докази того, що один з відповідачів проживає за іншою адресою і сплачує послуги за показниками лічильника.

Також вказує , що судом не звернуто уваги на невідповідність позову вимогам ст.119 ЦПК України, порушені, встановлені ст.122 цього Кодексу строки відкриття провадження у справі, повідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи здійснювалось неналежним чином.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі з аналогічних підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія, вважає що скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будинок АДРЕСА_1 у місті Харкові обладнаний централізованою системою теплопостачання, квартира №56, що належить відповідачам, є невід'ємною частиною житлового будинку. Відповідачами демонтовані опалювальні прилади без будь-якої дозвільної документації. Договір про надання послуг між сторонами не укладався, проте послуги позивачем надавались і у відповідності до положень ст.11 ЦК України між сторонами виникли права та обов»язки.

Позовні вимоги задоволені судом в межах загального строку позовної давності, про застосування якого відповідачами були подані відповідні заяви.

Судова колегія погоджується з висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на законі і відповідають обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачі зареєстровані в АДРЕСА_1, яка належить їм на праві спільної сумісної власності.

Квартира відповідачів знаходиться в багатоквартирному будинку, підключеному до централізованої системи опалення і гарячого водопостачання.

Права і обов'язки виробників, виконавців, споживачів у сфері житлово-комунальних послуг встановлені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року.

Згідно п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІУ від 24 червня 2004 року, "Правил надання населенню послуг з водо, теплопостачання та водовідведення", затверджених постановою КМУ від 30 грудня 1997 року № 1497 та "Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води ( далі Правила), плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20-числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання.

Надана до суду відомість нарахувань і оплат за теплову енергію і підігрів води містить повні дані щодо опалювальної площі, тарифів, за якими здійснювались нарахування, перерахунків та свідчить також про те, що нарахована за послуги позивачка оплата відповідачакми не здійснювалась.(а.с.4).

Представником позивача надані до суду також розпорядження Харківської обласної адміністрації про створення КП «ХТМ», відповідні рішення виконкому Харківської міської ради про встановлення та зміні тарифів, надану Міністерством з питань житлово-комунального господарства ліцензію на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими(розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, акти підключенння ( відключення) будинку, в якому розташована квартира відповідачів, до джерела теплової енергії. ( а.с.68-78).

Посилаючись в скаргах, що надана позивачу ліцензія закінчилась у червні 2012 року, відповідачі не довели, що після вказаного часу позивач втратив право на здійснення зазначеної в ліцензіі діяльності, а представник КП «ХТМ» до суду апеляційної інстанції надав відповідні ліцензії зі строком їх дії з червня 2012 року до 2017 року.

Актом від 27.11.2009 року встановлено, що власниками кваиртири АДРЕСА_1 в місті Харкові здійснено самовільне втручання в систему централізованого опалення та приписано негайно відновити систему ( а.с.37)

Згідно п.п.6,33,37 Правил послуги централізованого опалювання повинні відповідати нормативній температурі повітря в приміщеннях квартири, за умови їх утеплення споживачами і виконання власником ( балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів щодо утеплення місць загального користування будинку.

У разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі, за допомогою телефонного зв"язку або у письмовій формі за адресами, які наведені в договорі. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання послуг, який підписується споживачем і представником виконавця.

Пунктом 5 Порядку проведення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 17.02.2010 року № 151 передбачено здійснення перерахунку нарахувань у разі невідповідності нормативної фактичної температури у житлових приміщеннях.

Всупереч вимогам ст. ст.10,60 ЦПК України доказів надання неякісних послуг з теплопостачання у період, за який стягнута заборгованість, відповідачами не надано.

Безпідставними є і посилання в апеляційній скарзі на відсутність між сторонами договору про надання послуг та відключення від системи централізованого опалення.

З урахуванням змін, внесених постановами КМУ № 1268 від 31.10.2007 року і № 933 від 03.09.2009 року та наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 до Правил і Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення і поставки гарячої води, допускається відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання з установкою автономного опалювання не окремої квартири, а будинку в цілому.

Відповідно до правил Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 26.09.2000 року № 19/15-284, споживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень переобладнувати санітарно-технічне обладнання житлових будинків і житлових приміщень.

За таких обставин суд правомірно виходив з того, що самовільне відключення від системи централізоваеного опалення не є підставою для звільнення від сплати заборгованості.

Доказів звернення до позивача з приводу ненарахування послуг на особу, яка не проживає за місцем реєстрації, відповідачі до суду не надали і в суді апеляційної інстанції не заперечували, що з такими заявами вони до КП « ХТМ» не звертались.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково: за період з 01 листопада 2009 року по 31 жовтня 2012 року в розмірі 10941 грн. Підстави для звільнення від сплати цієї заборгованості будь-кого з відповідачів відсутні.

Судова колегія визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах відсутні, тому у відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України скарги підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1ст. 314, ст.ст.315, 317, 319 ,324 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Головуючий суддя -

Судді колегії -