АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1931/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2590/15Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Буленка О.О., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відділу Держземагенства м. Комсомольська Полтавської області, головного управління Держземагенства у Полтавській області, Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», третя особа - виконавчий комітет Комсомольської міської ради Полтавської області, про внесення виправлень у кадастрову документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Комсомольського міського суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є членом садівничого товариства «Дружба», що знаходиться на землях Комсомольської міської ради Полтавської області та їй на праві приватної власності належить земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 527 м.кв. Вказувала на те, що 29 липня 2002 року вона отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку та під час приватизації земельної ділянки з'ясувалось, що під час розробки документації із землеустрою було допущено технічну помилку, внаслідок чого належна їй земельна ділянка наклалася на земельну ділянку гр. ОСОБА_3, яку пізніше придбав ОСОБА_4

Згідно уточнених позовних вимог від 09.02.2015 року позивач додатково прохала зобов'язати відділу Держземагенства м. Комсомольська Полтавської області та філію Державного земельного кадастру внести зміни у відомості до Державного земельного кадастру від 10.07.2013 року, реєстраційний № 3В-13, шляхом усунення перетину належної ОСОБА_2 земельної ділянки з земельною ділянкою № :50:021:0104. Крім того, прохала зобов'язати ОСОБА_4, не чинити перешкоди, щодо внесення змін у відомості до Державного земельного кадастру від 10.07.2013 року, реєстраційний № 3В-013, шляхом усунення перетину належної ОСОБА_2 земельної ділянки з земельною ділянкою № :50:021:0104.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено повністю.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 липня 2015 року відмовлено в прийнятті до розгляду у даному провадженні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди, щодо внесення змін у відомості до Державного земельного кадастру від 10.07.2013 року, реєстраційний № 3В-013, шляхом усунення перетину належної ОСОБА_2 земельної ділянки з земельною ділянкою № :50:021:0104.

Роз'яснено ОСОБА_2, що вона має право звернутися до ОСОБА_4 з окремим позовом про усунення відповідних перешкод, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 червня 2015 року не погодилась ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохала дане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та не обґрунтованим, а також таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом неповно з'ясовані обставини справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Інші рішення суду по справі сторонами не оскаржувалися.

Судове засідання проводилося за відсутності сторін, та інших осіб по справі, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що на підставі рішення IV сесії XXIV скликання Комсомольської міської ради Полтавської області від 11 липня 2002 року позивач ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0527 га, розташовану на території Садового товариства «Дружба» (а.с.5).

Рішенням №РВ-013 від 10 липня 2013 року Державним кадастровим реєстратором - відділом Держземагенства у м. Комсомольську відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 10 липня 2013 року (реєстровий №3В-013) у зв'язку із невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядок Державного земельного кадастру, знаходження в межах земельної ділянки позивача частини іншої земельної ділянки НОМЕР_2. Площа співпадає на 98,2041 відсоток (а.с.10).

З приводу виправлення зазначеної технічної помилки позивачка письмово зверталася до Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (надалі ПРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру»), до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, до Державного агентства земельних ресурсів України, до виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області та отримувала відповіді, із змісту яких вбачається, що власником спірної земельної ділянки НОМЕР_2 являється гр. ОСОБА_4, тому виправлення виявленої технічної помилки можливе лише за умов надання останнім письмової згоди. Вжиті цими органами заходи для встановлення місця знаходження гр. ОСОБА_4 та отримання від нього такої згоди до позитивного результату не призвели (а.с.11-15).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях Державного кадастрового реєстратора - відділу Держземагенства у м. Комсомольську та філії Державного земельного кадастру, якими було відмовлено у виправленні зазначеної помилки без письмової згоди власника земельної ділянки, відсутні порушення вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» та приписів Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розглядаючи спір, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень розділу VII Закону України «Про державний земельний кадастр» (із змінами внесеними згідно із Законом України від 16.10.2012 р. №5462-VI), передбачено, що у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Виходячи зі змісту положень даної норми закону, виправлення допущених порушень можливе на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за згоди позивача, як власника земельної ділянки, так і без неї, але за обов'язковим погодженням з особами, яким належить право власності на суміжні земельні ділянки. Обов'язковий характер згоди власників суміжних земельних ділянок має на меті, недопущення права власності даних осіб на належні їм земельні ділянки.

Оскільки, відповідачі по справі - органи виконавчої влади у галузі земельних відносин, при виконанні заходів по усуненню виявлених помилок у технічній документації позивачки, залежать від надання згоди на їх проведення, зі сторони власників суміжних земельних ділянок, яка є обов'язковою, в їх діях порушень прав позивачки не вбачається, а тому вимоги не підлягають до задоволення.

За таких обставин, позивачу необхідно чітко встановити власників суміжних земельних ділянок (матеріали справи містять різні дані з цього питання), вжити разом з відповідачами по справі дій щодо отримання від останніх згоди на усунення виявлених недоліків, а в разі її не надання вирішувати дані питання в судовому порядку.

Доводи апелянта, щодо порушення судом норм процесуального законодавства, при вирішенні питань відкриття провадження за її вимогами до ОСОБА_5 та залучення останньої до участі в справі, в цілому є обґрунтованими, про те, відповідно до ч.3 ст. 309 ЦПК України не є підставою для скасування рішення суду, оскільки їх допущення не призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому задоволенню вони не підлягають.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2та скасування рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 червня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 червня 2015 року- залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : _______________ Г.Л. Карпушин

Судді: _____________ Ю.М. Винниченко ____________ О.О. Буленко

З оригіналом згідно: