АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Ящук Т.І.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Гаман Віри Вікторівни - представника Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року по цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_5 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ПАТ "Ідея Банк" звернулось із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27.02.2015, ухваленого у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15 008,73 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 95,00 грн., стягнення судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України у розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року відмовлено Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27.02.2015, ухваленого у справі № ІБ-273/15 відносно ОСОБА_5.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник заявника подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник заявника порушує питання про скасування ухвали та постановлення нової ухвали, якою заяву банку про видачу виконавчого листа задовольнити, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції невірно застосував Закон України «Про третейські суди», ст. ст. 389- 10, 355, 360-7 ЦПК, а також не вірно встановив, що справа третейського суду № ІБ-273/15 за позовом ПАТ«Ідея Банк» до споживача про стягнення заборгованості є справою про захист прав споживачів, яка виключена з компетенції третейського суду.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_5 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив із того, що із суб'єктивного складу сторін та характеру спірних правовідносин, справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону «Про третейські суди».

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду - стаття 3897 ЦПК України.

Суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо, зокрема: справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону - пункт 2 частина 1 статті 38910 ЦПК України.

Судом встановлено, що цивільно-правові відносини між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_5 виникли на підставі Кредитного договору № Р30.201.71362 від 26.10.2013, за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби. В розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» оформлений кредит є споживчий і на правовідносини, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за даним договором під час його укладення і виконання поширюється дія вказаного Закону України «Про захист прав споживачів». На дату укладення кредитного договору, який містить третейське застереження, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) і третейське застереження, яке міститься у цьому договорі було укладено в порушення вимог п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди». Рішенням Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року задоволено позов Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 15 008,73 грн.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

З матеріалів справи вбачається, що рішення третейського суду, на виконання якого подано заяву про видачу виконавчого листа, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону.

Оскільки відповідач ОСОБА_5 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

За таких обставин відповідно до пункт 2 частина 1 статті 38910 ЦПК України суд першої інстанції правомірно відмовив заявнику у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» заборгованості за кредитом в сумі 15 008,73 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Гаман Віри Вікторівни - представника Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Судді: