Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2015р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Борисенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить визнати дії нотаріусу ХМНО ОСОБА_2 з вчинення 14.04.2014р. виконавчого напису № 1324 на підставі договору іпотеки № PCL-ML 700/825/2007 від 14.06.2007р., укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, неправомірними; визнати виконавчий напис № 1324, вчинений 14.04.2014р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначає, що 17.04.2014р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис № 1324 на підставі договору іпотеки від 14.06.2007р., за яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1. Позивач вважає вказаний виконавчий напис, що вчинений незаконно, з порушенням встановленого порядку, а також за наявності спору у кредитних та іпотечних правовідносинах.

Представник позивача підтримав викладені обставини, вимоги позову і просить їх задовольнити.

Приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за її відсутністю не надала.

Представник ПАТ «ОТП Банк» з вимогами позову не погодився, надавши письмові заперечення.

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, судом встановлено, що 14.06.2007р. між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» укладений кредитний договір і договір іпотеки від 14.06.2007р., предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

17.04.2014р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинений виконавчий напис № 1324 на підставі договору іпотеки від 14.06.2007р., яким запропоновано звернути стягнення на вищевказану квартиру (а.с.21).

Умовами договору іпотеки від 14.06.2007р. визначено умови та строки виконання боргових зобов'язань, їх розмір, вимоги щодо вартості предмету іпотеки, іпотечні випадки тощо.

Як встановлено позивач порушила вимоги кредитного договору.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», а також ст. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

При цьому, ніякою законодавчою нормою не передбачено, що нотаріус повинен перевіряти при вчинені виконавчого напису наявність судових справ між сторонами за вказаними договорами.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, виконавчий напис вчинений 17.04.2014р., а провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «ОТП Банк» про визнання частково недійсним кредитного договору відкрито 22.04.2014р., тобто після вчинення виконавчого напису.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз'яснено, що відповідно до ст..ст. 34,36,87,88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Отже, під час вчинення виконавчого напису приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 діяла у відповідальності до вимог чинного законодавства, а з боку позивача не надано жодного доказу, який свідчив про наявність спору виниклу суму заборгованості тощо.

Далі, позивач посилається на той факт, що іпотечний договір між сторонами укладено в порушення вимог ст. 65 СУ України, зокрема не отримано згоди чоловіка позивача як співвласника нерухомого майна, що також створює спір.

Такі доводи позивача суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_4 від 14.06.2007р. про надання згоди дружині ОСОБА_1 на підписання кредиту, а також на передачу в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» за суму та на умовах за її розсудом квартири АДРЕСА_1, яка придбана спільно за період шлюбу (а.с.44).

Аналізуючи вищевикладене, встановлені судом обставини, суд надійшов до висновку, що у суду відсутні правової підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та таким, що вчинений з порушенням вимог законодавства з боку приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,27,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст. 629 ЦК України, ст.ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992р. «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені», суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені вимог позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя