Справа № 342/94/15-ц
Провадження № 2/342/132/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення особи без надання іншого жилого приміщення у зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить ухвалити судове рішення, яким виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення у зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття та віднести за його рахунок судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка зі своїм чоловіком ОСОБА_4 у 1965 році побудували житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1. Право власності на житлове господарство зареєстровано за колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про право власності на житлове господарство від 04.04.1990 року. ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 06.08.1996 року, актовий запис № 8. Заповітного розпорядження не залишив. Донька позивачки ОСОБА_13. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. З часу одруження відповідач перейшов проживати до їхнього будинку. На прохання дочки чоловік позивачки зареєстрував ОСОБА_3 у житловому будинку, що стверджується довідкою Луківської сільської ради № 610 від 19.11.2014 року. Однак, через те, що відповідач зловживав спиртним, життя доньки позивачки з ним не склалося та за рішенням Городенківського районного суду шлюб між ними розірвано. Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_3 перестав бути членом сім'ї, він продовжує проживати у їхньому житловому будинку, що стверджується довідкою Луківської сільської ради. В даний час відповідач участі у витратах по утриманню житлового господарства не приймає взагалі, більше того, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, він систематично нищить будинок та майно (б'є вікна, ламає меблі та двері), які йому не належать та для придбання яких він не зробив абсолютно нічого. Своєю протиправною аморальною поведінкою він зробив умови проживання не придатними для інших членів сім'ї: систематично вчиняє п'яні дебоші, під час яких обзиває всіх нецензурними словами, наносить побої, погрожує фізичною розправою. Зверненню позивачки з позовом до суду передують численні звернення у всі можливі інстанції, які на жаль, виявилися безрезультатними. ОСОБА_1 зверталася до Луківської сільської ради, представники якої проводили профілактичні бесіди з відповідачем, які результату однак не дали. У зв'язку з тим, що відповідач наносив дочці позивачки побої, від яких вона лікувалася в Городенківській ЦРЛ, остання змушена була звертатися в Городенківський РВ УМВС. Протягом червня 2013 - червня 2014 років відповідач перебував на профілактичному обліку Городенківського РВ УМВС як особа, яка вчиняє насильство в сім'ї. Не дивлячись на численні заходи впливу на відповідача його поведінка в даний час не змінилася. У листопаді 2014 року він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зчинив черговий конфлікт, під час якого став бити ОСОБА_1 на очах у позивачки та дітей. Оскільки донька позивачки є інвалідом ІІІ групи внаслідок бронхіальної астми, це побиття спровокувало в неї сильні головні болі. ОСОБА_1 лікувалася в Городенківській ЦРЛ , також подала заяву в Городенківський РВ УМВС про вчинення щодо неї злочину, яка зареєстрована в ЄРДР. Окрім систематичної протиправної поведінки відповідач ще й самоусунувся від виконання своїх батьківський обов'язків, а саме на день звернення до суду його заборгованість по аліментах становить 11 478 грн. У добровільному порядку ОСОБА_3 знятися з реєстраційного обліку відмовляється. Позивачка та її донька є власниками будинку, в частках, визначених за членами колгоспного двору. Відповідач жодного відношення до вказаного житлового будинку не має, згідно виписки з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року він не був зареєстрований в господарстві, що стверджується довідкою Луківської сільської ради № 613 від 20.11.2014 року. Позивачка являється законним співвласником житла, на придбання якого потратила свої здоров'я та зусилля, а відповідач, який жодної матеріальної участі у збереженні та покращенні цього майна не несе, своєю аморальною та злочинною поведінкою, робить її проживання, проживання її доньки та внуків, нестерпними, тим самим порушуючи законні права позивачки на недоторканість житла, власності та безпечні для життя і здоров'я умови проживання. А тому вона змушена звернутися з позовною заявою до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримала з наведених в ньому підстав та просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. В судових засіданнях, що відбулися 11.02.2015 р., 23.02.2015 р., 04.03.2015 р., 12.03.2015 р. відповідач позов не визнав. Суду пояснив, що не бажає знятися з реєстраційного обліку, оскільки в даному житловому будинку проживають його діти, які потребують як матері, так і батька, ще він допомагає по господарству, а також те, що вклав там багато праці та зусиль. Вважає, що припинення сімейних відносин з донькою власника будинку не позбавляє його, як колишнього члена сім'ї, права користування житловим будинком.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про одруження НОМЕР_2 позивач ОСОБА_2. одружилася з ОСОБА_4

Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 04.04.1990 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області, жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_11, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3, видане 06.08.1996 р. Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39857480 від 13.03.2015 р. наданої Городенківською районною державною нотаріальною конторою, у спадковому реєстрі під номером 57216225 внесено свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11

Виписками з по господарської книги № 2 за 1991-95 рр., за 1996-2000 рр., за 2001-2005 рр., виписками з по господарської книги № 1 за 2006-2010 рр., за 2011-2015 рр., що видані Луківською сільською радою підтверджено, що головою домогосподарства, по адресі: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2.

Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого станом на 2.06.2003 р. Коломийським МБТІ власником будинку, побудованого в 1965 році є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Довідкою вих № 610 від 19.11.2014 року, виданою виконкомом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області гром. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, стверджено, що дійсно в склад сім'ї входять: зять - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4; дочка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, внук - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, внучка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, внук - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8

Довідкою вих № 613 від 20.11.2014 року, виданою виконкомом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що станом на 15.04.1991 року гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в господарстві по АДРЕСА_1 не проживав і не був зареєстрованим.

Оплату комунальних послуг сплачує позивач ОСОБА_2, про що свідчать копії наданих квитанцій.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22.06.2010 року по справі №2-378/2010 р. та копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4, виданого 22.07.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Як вбачається з копій повідомлень з Городенківського РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 03.12.2014 року, від 27.01.2015 року, ОСОБА_1 протягом 2011-2014 років неодноразово зверталася в районний відділ міліції із скаргами на поведінку колишнього чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та вчинення ним насильства в сім'ї. Також зазначено, що з 12.06.2013 року по 12.06.2014 останній перебував на профілактичному обліку в Городенківському РВ, як особа, яка вчиняє насильство в сім'ї. В період часу з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч.1 ст.173-2, ст. 176, ст. 178 КУпАП.

Згідно копії постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14.06.2013 року по справі № 342/963/13-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України.

В характеристиці на ОСОБА_3, виданій 20.11.2014 року Луківською сільською радою, зазначено, в даний час тимчасово він не працює, допомагає у веденні особистого селянського господарства. Скарги на ОСОБА_3 до виконкому сільської ради поступали, по поводу вчинення насильства в сім'ї.

Як вбачається з копії медичної картки амбулаторної хворої, ОСОБА_1, яка являється інвалідом 3 групи, неодноразово зверталася з скаргами до лікаря на болі голови через отримання її травми.

Згідно копії повідомлення державного виконавця, заборгованість із сплати аліментів по виконавчому листу № 2-374 про стягнення аліментних платежів з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10 складає станом на 01.12.2014 року 11478,75 грн.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтверджують, що відповідач неодноразово, перебуваючи в нетверезому стані, вчиняв сварки, наносив побої членам сім'ї, погрожував фізичною розправою, нищив будинок та майно (бив вікна, двері).

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Також частиною 3 ст. 368 ЦПК передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 набула права власності на спірний будинок за час шлюбу з чоловіком ОСОБА_4, а видача свідоцтва про право власності на цей будинок на його ім'я, не позбавляє її права власності.

Згідно з вимогами ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частиною 1 ст. 116 ЖК України встановлено: якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» ( Пункт 17 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12.1992) при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід виселити із житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення , оскільки він проживаючи в даному будинку систематично порушував правила співжиття, що робить неможливим проживання разом з ним інших членів сім'ї, а вжиті заходи попередження та громадського впливу, не дали позитивних результатів.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 116, 157 Житлового кодексу України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами ЖК України», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення у зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федів Л.М.