РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2993/15-ц

пр. № 2/759/2672/15

19 травня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ТОВ «ВК Комунальник»

до ОСОБА_1

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим

приміщенням, -

В с т а н о в и в :

ТОВ «ВК Комунальник» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009р., відповідач був зареєстрований в цьому гуртожитку в 1992р., але на час придбання позивачем гуртожитку, в ньому не проживав і не проживає до теперішнього часу, комунальні послуги не сплачує, але залишається зареєстрованим. Спеціального ордеру на вселення в гуртожиток відповідач не мав і не проживає за місцем реєстрації понад встановлені законом строки, у зв*язку з чим вважав, що він втратив право користування житловим приміщенням. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 71, 72, 128, 129, 130 ЖК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на відсутність відповідача в житловому приміщенні за місцем реєстрації понад шість місяців.

Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи за місцем реєстрації повідомлявся належним чином, що стверджується актом ТОВ «КВ Комунальник» (а.с. 27), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив.

В ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дано визначення поняття реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ТОВ «КВ Комунальник» є власником приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009р. (а.с. 4 - копія договору), відомості про який внесено до Держаного реєструречових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 3 - копія витягу).

Відповідно даних довідки по формі №3, ОСОБА_1 є зареєстрованим в гуртожитку по АДРЕСА_1 з 1992р. (а.с. 7).

Як вказував представник позивача, відповідач з часу придбання ТОВ «ВК Комунальник» приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 31.08.2009р. у вказаному гуртожитку не проживав і не проживає до теперішнього часу, комунальні послуги не сплачує, кімнати не має, його речі в гуртожитку відсутні.

Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2, що на даний час працює на посаді директора ТОВ «ВК Комунальник», а з 2003р. працювала завідуючою, а потім директором гуртожитку по АДРЕСА_1 та у зв*язку зі службовими обов*язками знає усіх мешканців гуртожитку, але ОСОБА_1 не бачила ніколи і такий мешканець їй не відомий, про його реєстрацію в гуртожитку відомо лише з документів.

Згідно частини 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно частини 2 - якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

У відповідності до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, які свідчать про відсутність відповідача за місцем реєстрації понад встановлені законом строки і доказів про поважність причин такої відсутності суду не надано, що свідчить про втрату ним права користування житловою площею в гуртожитку по АДРЕСА_1, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 128, 129, 130, 191 ЖК України, ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 57-60, 169 ч.4, 223-228 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

ОСОБА_1, 1963р. народження визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку по АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: