Провадження № 4-с/359/220/2015
Справа №359/6899/15-ц.
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черняхівського районного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2015 року до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черняхівського районного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2, а саме: про поновлення пропущеного строку для подання скарги на постанову старшого державного виконавця ВДВС Черняхівського РУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження №42678793 від 22.04.2014 року; визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця ВДВС Черняхівського РУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження №42678793 від 22.04.2014 року та зобовязання відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/359/458/2014, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 19 березня 2014 року.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2014 року суд постановив відібрати малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у ОСОБА_4 та передати її батьку ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. На підставі вказаного рішення Бориспільським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 2/359/458/2014. 25.03.2014 старший державний виконавець Білошицький В.О. виніс поставу про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання вищевказаного виконавчого листа. У звязку з тим, що вказане рішення не виконувалось і про причини невиконання заявнику не повідомляли, він звернувся із скаргою на ВДВС Черняхівського РУЮ. Із листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області він дізнався, що 22.04.2014 року державним виконавцем на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий лист повернуто до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Заявник стверджує, що державним виконавцем не вжито усіх передбачених законом дій на виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, пояснив, що відповідно до вимог ст..ст.11,77 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець мав вжити усіх передбачених законом можливостей для забезпечення виконання судового рішення, в тому числі залучати до виконання рішення суду про відібрання дитини представника органу опіки та піклування, стягувача, понятих, працівників міліції, звертатися до суду з поданням про входження у житло, а замість того, менш ніж через місяць з дня відкриття виконавчого провадження, виніс постанову про його закінчення.

Державний виконавець та представник Відділу державної виконавчої служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області в судове засіданні не зявились, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з письмовими запереченнями Відділу ДВС Черняхівського районного управління юстиції в Київській області від 07.08.2015 вих. №7149/03-26 вимоги заявника вважають необґрунтованими, недоведеними та безпідставними.

Виходячи зі змісту письмових заперечень, відділ державної виконавчої служби підтверджує, що 25.03.2014 року державним виконавцем ВДВС Черняхівського РУЮ у відповідності до вимог ст..25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, за номером ЄДРВП 42678793, копії яких були направлені сторонам. При цьому боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду до 02.04.2015. У наданий для самостійного виконання строк, рішення боржником виконано не було, у звязку з чим 03.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 680 грн. та надано строк для повторного виконання рішення. 03.04.2014 було здійснено виїзд за місцем проживання боржника та встановлено, що боржником рішення не виконано, про що складено акт державного виконавця та на боржника накладено штраф у розмірі 170 грн. та надано строк для повторно виконання рішення. 15.04.2014 на боржника накладено штраф у подвійному розмірі (340грн.), оскільки при перевірці факту виконання рішення встановлено, що рішенням божником повторно не виконано і взагалі у боржниці не має наміру віддавати дитину, про що складено акт державного виконавця та направлено подання до Черняхівського РВ УМВС України про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст..382 КК України. Відповідно до п.8.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, при виконанні рішення про відібрання дитини не допускається застосовувати до дитини заходи фізичного впливу. Крім того боржником було подано до Бориспільського районного суду позов про скасування заочного рішення про відібрання дитини. 22.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.49, 75 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист повернуто до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Копію постанови направлено для відома ОСОБА_1 за вих.. 4436/4437 від 22.04.2014 року простою кореспонденцією відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження»

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові заперечення Відділу ДВС Черняхівського РУЮ, подану скаргу та додані до неї документи, а також матеріали цивільної справи №359/12767/13-ц, 2/359/458/2014, суд прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому за змістом ч.2 ст.384, ч.1 ст.385 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до вимог ч.2 ст.385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що на виконанні старшого державного виконавця ВДВС Черняхівського РУЮ Житомирської області Білошицького Василя Олександровича з 25.03.2014 знаходився виконавчий лист № 2/359/458/2014, виданий 19.03.2014 Бориспільським міськрайонним судом Київської області про відібрання малолітньої ОСОБА_1, 09.05.2009 року у ОСОБА_4 та передати ОСОБА_1 (а.с.10,9).

22.04.2014 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черняхівського РУЮ Житомирської області ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.49,ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої зазначено, що виконавчий документ повертається до суду.

Так, за змістом п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до вимог ч.3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Як зазначено в назві ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», вона визначає загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, відповідно до ч.1 вказаної статті після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 вказаної статті у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Проте, виконання рішення про відібрання дитини має здійснюватись в порядку, визначеному ст.77 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець провадить виконавчі дії за обов'язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки і піклування.

Крім того за змістом ч.2,3 вказаної статті за необхідності державний виконавець може звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про відібрання дитини, до нього застосовуються заходи, передбачені законом.

Проте, з досліджених вищенаведених письмових заперечень ВДВС Черняхівського РУЮ Житомирської області встановлено, що державний виконавець лише один раз виїздив за місцем проживання боржника з метою перевірки виконання рішення суду.

Згідно з твердженнями представника заявника - стягувача, він до участі у виконавчих діях з метою відібрання дитини не залучався, також відсутні відомості про те, що державним виконавцем залучався представник органу опіки та піклування.

Ці обставини державним виконавцем не доведені та доводи скарги не спростовані.

Будь-які відомості про те, що сама дитина висловлювала небажання, або противилась виконанню рішення суду про її відібранні від матері та передачу батькові, також відсутні, в звязку з чим посилання на вимог п.8.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень про те, що при виконання рішення про відібрання дитини не допускається застосування до дитини заходів фізичного впливу, є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Проте, з досліджених в судовому засіданні матеріалів скарги а також письмових заперечень відділу державної виконавчої служби вбачається, що державний виконавець в повній мірі не використав наданих йому повноважень, визначених ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», для організації виконання рішення суду, в тому числі : звернутися до суду з клопотанням про примусове входження до житла, про розшук боржника або дитини; викликати боржника та в разі неявки - виносити постанову про його привід через органі внутрішніх справ, залучати до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, спеціалістів.

Враховуючи, що згідно з письмовими запереченням відділу ДВС Черняхівського РУЮ Житомирської області копія постанови про закінчення виконавчого провадження направлялась в адресу стягувача простою кореспонденцією, будь-яких доказів, які б спростовували доводи заявника, що про оскаржувану постанову йому стало відомо при отриманні відповіді на його скаргу з Управління державної виконавчої служби ГУ ТУЮ у Житомирській області (а.с.12), суд прийшов до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги на постанову державного виконавця підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що вимоги скарги щодо визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця ВДВС Черняхівського РУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження №42678793 від 22.04.2014 року та зобовязання відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/359/458/2014, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 19 березня 2014 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черняхівського районного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_5 пропущений строк для подання скарги на постанову старшого державного виконавця ВДВС Черняхівського РУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження №42678793 від 22.04.2014 року.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Черняхівського РУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження №42678793 від 22.04.2014 року.

Зобовязати старшого державного виконавця ВДВС Черняхівського РУЮ ОСОБА_2 відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/359/458/2014, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 19 березня 2014 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення, для осіб, які не були присутні при її оголошення, протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів