АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/7/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 45 Дерунець О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка підтримана правонаступниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10, треті особи - Черкаська міська рада, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, та позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - Черкаська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_10, треті особи - Черкаська міська рада, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона та ОСОБА_10 є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1. Вона являється власницею 11/20 частки у домоволодінні, згідно договору купівлі-продажу №2-4244 від 16.01.1981 року, ОСОБА_10 є власником 9/20 частки у домоволодінні відповідно договору купівлі-продажу №8782 від 01.09.2006 року. Згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 826-Х від 10.11.1955 року за домоволодінням закріплено земельну ділянку площею 520 м. кв., у тому числі 20 м. кв. у тимчасовому користуванні. Між нею та ОСОБА_10 виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою. Просила суд встановити між сторонами порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток у праві власності на домоволодіння та з урахуванням фактичного користування на даний час.

ОСОБА_6 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - Черкаська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Черкаського міськвиконкому від 10.11.1955 року під домоволодінням по АДРЕСА_1, що складає декілька будинків (А-1, Б-1, Л-1, А'-1) виділено 500 кв. м. та 2 157 кв. м., а всього - 2 657 кв. м. Фактично за цими будинками рахуються 2 458 кв. м., ОСОБА_6 є власником будинку Л-1 по АДРЕСА_1, а також власником 3/50 частину будинку Б-1 по АДРЕСА_2. У фактичному користуванні ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 перебуває земельна ділянка площеню 0,0852 га. У відповідності до схеми розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1, розробленої спеціалістами Черкаської регіональної філії в грудні 2011 року.

А тому, просила суд виділити їй в користування земельну ділянку пл. 0,0522 га, ОСОБА_10 - 0,069 га, ОСОБА_9 - 0,0125 га, та земельну ділянку розміром 0,0106 га залишити в спільному користуванні, враховуючи, що в'їзд у двір є спільним для трьох співвласників будинків, окреме користування цієї частини земельної ділянки є неможливим та просила встановити порядок користування ділянкою по АДРЕСА_1 з виділенням ОСОБА_6 у користування 0,552 га, виділити в спільне користування ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 земельну ділянку 0,0106 га.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_9 ОСОБА_17 подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої ОСОБА_9 просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою за адрсою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 загальною площею 368 кв. м., виділивши ОСОБА_9 частину земельної ділянки пл. 185 кв. м., виділивши ОСОБА_10 частину земельної ділянки площею 152 кв. м., залишивши в спільному користуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 частину земельної ділянки пл. 31 кв. м., стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 судові витрати у розмірі 4 750,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_10, ОСОБА_18, в судовому засіданні заявлені та уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення та встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно варіанту експертного висновку № 39/Буд від 26.11.2013 року. Заперечив в частині стягнення з ОСОБА_10 судових витрат. Позовні вимоги ОСОБА_6 не визнав, посилався на те, що в разі надання ОСОБА_6 в спільне користування з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 частини ділянки 330 кв.м. для спільного проходу та проїзду цим суттєво ущемляться права співвласників будинку літ. А'-1 по АДРЕСА_1 на користування ділянкою.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 підтримав позовні вимоги ОСОБА_6, згідно заяви про збільшення позовних вимог від 04.04.2012 року, просив встановити порядок користування земельною ділянкою пл. 2 458 м. кв., між усіма співвласниками будинків, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 просив суд відмовити.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_19 в судовому засіданні суду першої інстанції підтримав позовні вимоги ОСОБА_6, зазначивши, що між сторонами вже давно склався відповідний порядок користування земельною ділянкою, ОСОБА_6 споруджено гараж, який потребує проїзду через земельну ділянку по АДРЕСА_1, тому позовні вимоги ОСОБА_6 повинні бути судом задоволені так як іншого проїзду до гаража у ОСОБА_6 не має. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 просив суд відмовити.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2014 року позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10, треті особи - Черкаська міська рада, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 Григоровч, ОСОБА_16 про встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено та визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 загальною площею 368 кв. м., виділивши ОСОБА_9 частину земельної ділянки площею 185 м. кв., виділивши ОСОБА_10 частину земельної ділянки площею 152 м. кв., залишивши в спільному користуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 частину земельної ділянки площею 31 м. кв., згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 39/Буд від 26.11.2013 року.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - Черкаська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_10 судові витрати в розмірі 1 500,00 гривень.

Стягнуто на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 3 250,00 гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить скасувати рішення суду, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального права, ухваливши нове рішення про задоволення її позовних вимог та про відмову в позові ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_2 апелянт по справі ОСОБА_6 померла (а.с.249 т.2).

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 14 травня 2014 року провадження у даній справі зупинено строком на шість місяців з моменту смерті ОСОБА_6 до 29 жовтня 2014 року, тобто до отримання правонаступниками ОСОБА_6 нотаріально посвідченого свідоцтва про спадщину та до вступу ними в права правонаступників і залучення до участі у справі.

До апеляційного суду Черкаської області 17 грудня 2014 року надійшла відповідь з Першої Черкаської державної нотаріальної контори, в якій зазначається про те, що після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які проживають в АДРЕСА_3.

Ухвалою апеляційного суду від 19 грудня 2014 року провадження у справі відновлено, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залучено до справи як правонаступників апелянта ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_6

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до зміни в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_6

З матеріалів справи установлено, що дана справа розглядалась судами неодноразово і рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 4 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25 травня 2012 року, у задоволенні позовів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відмовлено (а.с.227-231 т.1, а.с.24-27 т.2).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 року рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 4 квітня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 травня 2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а, також, касаційною інстанцією констатовано, що при відмові в позовах судами не враховано, що в матеріалах справи містяться дані про надання власникам будинків земельної ділянки у встановленому законом порядку певного розмірі, та те, що саме суд наділений компетенцією встановлювати порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинків, та фактично спір залишився не вирішеним (а.с.46-47 т.2), а відповідно до положень ч.4 ст.338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

При новому розгляді справи, розглядаючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції прийшов до висновку, що необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 загальною площею 368 кв. м., виділивши ОСОБА_9 частину земельної ділянки площею 185 м. кв., виділивши ОСОБА_10 частину земельної ділянки площею 152 м. кв., залишивши в спільному користуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 частину земельної ділянки площею 31 м. кв., згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 39/Буд від 26.11.2013 р. , а у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа- Черкаська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою належить відмовити.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині зі слідуючих підстав.

Так, за матеріалами справи колегією суддів установлено, що ОСОБА_9 є власницею 11/20 частин жилового будинку з відповідними частинами надвірних споруд, а саме: житлового будинку «А'-1», сараїв "Б", "И", гаража-сараю «Г'», льоху "В", огорожі та водоколонки, розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 16.06.1981р. Договір зареєстровано в реєстровій книзі №55 від 19.06.1981року.

ОСОБА_10 є власником 9/20 частин житлового будинку «А'-1» з відповідними надвірними спорудами: сарай з погрібом "В", погріб "Г", вбиральня "Р", вбиральня "Д", огорода 2, огорода 5, водоколонка 3 розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1. Право власності набуто на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_20, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.10.2006 р., № запису 2733 .

Рішенням Черкаського міськвиконкому за №1281 від 21.08.1952 р., зі змінами, внесеними рішенням №1763 від 06.12.1952 р. було виділено земельну ділянку площею 500 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4. У відповідності до Договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 08.01.1953 р. дану земельну ділянку виділено під індивідуальну забудову житлового будинку.

На виконання вищевказаних рішень та Договору було збудовано житловий будинок «А'-1» з надвірними спорудами про що видано відповідне Заключення про реєстрацію домоволодіння від 10.01.1957 року.

Згідно проекту забудови, генеральних планів (схем) від 07.07.1953 р. та 24.05.1956 р., схематичного плану забудованого кварталу № 56 м. Черкаси, дана земельна ділянка надана для розміщення житлового будинку літ. "А'-1" з надвірними спорудами, співвласниками яких на сьогодні є ОСОБА_9 та ОСОБА_10

В результаті проведеної перенумерації адреса пров. Маяковського, 15а була змінена на адресу АДРЕСА_1, про що свідчить штамп КП "ЧООБТІ" від 29.11.2006 р.

Рішенням Черкаського міськвиконкому № 826-Х від 10.11.1955 р. під домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, в постійне користування закріплено земельну ділянку площею 2 157 кв. м. на якій розташовані будинки ОСОБА_6 та третіх осіб .

А тому, колегія суддів погоджується з висновком районного суду відносно того, що загальна площа земельної ділянки, яка виділялася за адресою: АДРЕСА_1 складала 2657 кв.м. з яких 500 кв.м. - за адресою : АДРЕСА_1.

Станом на сьогодні фактична площа земельної діянки за адресою: АДРЕСА_1 складає 2 458 кв. м.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради депутатів трудящих № 58 від 29.01.1969 р., будинок літ. "Л-1", власником якого є ОСОБА_6 збудований самовільно за адресою: АДРЕСА_2. Вказаним рішенням ОСОБА_21, колишньому власнику, надано право на оформлення права власності щодо будинку літ. "Л-1" за адресою: АДРЕСА_2.

Докази надання земельної ділянки під будівництво житлового будинку "Л-1" та надвірних споруд ОСОБА_21 або ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 відсутні, а ,також, відсутні докази щодо вилучення у користувачів земельної ділянки по АДРЕСА_1 частини земельної ділянки для надання її під житловий будинок літ. "Л-1".

А тому, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав, що можуть свідчити про право ОСОБА_6 як власника житлового будинку літ. "Л-1" на користування частиною земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, наданою для будівництва житлового будинку "А'-1" є вірним.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога ОСОБА_6 про необхідність забезпечення доступу до гаражу літ. «У» не грунтується на доказах, оскільки під час судового розгляду встановлено, що документи, які посвідчують право власності ОСОБА_6 на даний гараж відсутні.

Крім того, гараж літ. «У» було споруджено на місці сараю літ. «Б», який згідно даних інвентарної справи належить до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, співвласниками якого є ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а ОСОБА_6 для будівництва даного гаражу земельна ділянка не виділялася.

Доводи апелянта про те, що даний гараж є приналежністю до будинка «Л-1», так як гараж побудовано у відриві від будинку, в той час як рішенням Соснівського райвиконкому № 565 від 19.12.1988 р. ОСОБА_6 дозволено узаконити гараж з блокіровкою його з будинком, є не обґрунтованими, оскільки лист управління архітектури Черкаської міськради від 15.05.2012 р., на який посилалась ОСОБА_6, як на підставу права власності на гараж літ. «У», правовстановлюючим документом не є, а тому не може бути підставою для виникнення у ОСОБА_6 права власності на об'єкт нерухомого майна. Сама по собі наявність у особи дозволу на забудову не свідчить про виникнення у неї права власності на об'єкт нерухомості.

Окрім цього судом першої інстанції встановлено, що представник ОСОБА_6 підтвердив про відсутність у ОСОБА_6 правовстановлюючих документів на гараж «У», а даний об'єкт знаходиться поза межами земельної ділянки, площею 368 кв. м., яка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Також судом першої інстанції встановлено, що між співвласниками житлового будинку «А'-1» (ОСОБА_9 та ОСОБА_10), так і колишніми співвласниками, або за їх участі, не укладалися та не реєструвалися письмові угоди щодо сервітуту для проходу-проїзду до гаражу «У», житлового будинку «Л-1», через ділянку 500 кв.м. виділену для будинку «А-1» по АДРЕСА_1, що свідчить про відсутність у ОСОБА_6 правових підстав для користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно висновку № 39/Буд судової земельно-технічної експертизи від 26.11.2013 р., фактична площа земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, становить 368 кв. м., а виходячи з конфігурації земельної ділянки та розподілу ідеальних часток ОСОБА_9 (11/20) та ОСОБА_10 (9/20) у житловому будинку «А'-1» по АДРЕСА_1, запропоновано єдиний варіант розподілу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1: площа земельної ділянки ОСОБА_9 становить 185 м. кв.; площа земельної ділянки ОСОБА_10 становить 152 м. кв.; площа земельної ділянки в спільному користуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 становить 31 м. кв. Схема розподілу земельної ділянки наведена в додатку 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи.

За таких обставин, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 загальною площею 368 кв. м., та відмова в задоволенні позову ОСОБА_6 є вірним, відповідає нормам матеріального права та наданим доказам у справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки позивачка ОСОБА_9 сплатила за проведення судової земельно-технічної експертизи 4750,0 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 55 від 21.08.2013 р. на суму 3 000,00 грн. та № 33 від 10.07.2013 р. на суму 1 750,00 грн. , а відповідач ОСОБА_10 частину судових витрат у розмірі 1750,00 грн. сплатив раніше, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 34 від 10.07.2013 р., то необхідно стягнути на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_10 судові витрати в розмірі 1500,00 грн., а з ОСОБА_6 - 3250,00 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції щодо стягнення витрат з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в розмірі 3250 гривень, оскільки відповідно до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати у справі несуть сторони, а так як ОСОБА_6 у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 була третьою особою, то не повинна нести судові витрати, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає до зміни з ухваленням нового рішення в цій частині про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 3250.00 гривень витрат понесених на проведення експертизи.

У зв'язку з чим, колегія суддів на підставі матеріалів справи, положень норм матеріального права приходить до висновку, що судом першої інстанції в іншій частині вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення з додержанням положень чинного законодавства.

В іншій частині доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, висновків суду не спростовують і не впливають на законність судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_6 з ухваленням в цій частині нового рішення, в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає до залишення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, ст. 304. ст. 307, ст. 309, ст. 314, ст. 316, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка підтримана правонаступниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10, треті особи: Черкаська міська рада, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, та позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - Черкаська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_6 - змінити та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 3250.00 гривень витрат понесених на проведення експертизи, в іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :