Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Унікальний номер справи: 333/1036/13-ц
Провадження: №22-ц/778/112/15 Головуючий у 1 інстанції: Піх Ю.Р.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів Боєвої В.В.,

Коваленко А.І.,

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізького державного підприємства "Радіоприлад", третя особа: Концерн "Міські теплові мережі", про зобов'язання укласти договір про надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору, передбаченого законодавством, зобов'язати визнати недійсним нарахування за жилого-комунальні послуги та зробити перерахунок, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ЗДП "Радіоприлад", в якому зазначив, що він являється власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу серії НОМЕР_1 від 01.08.2001 року.

Нещодавно йому стало відомо про те, що Запорізьке державне підприємство Радіоприлад" 14.07.2011 року набуло право господарської діяльності " 70.32.0 Управління нерухомим майном". Отже, оскільки, саме з 14.07.2011 року було внесено доповнення у 1.3.2. ст. З до статуту Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" стосовно управління нерухомим майном, то відповідно, починаючи з цієї дати, підприємство набуло цивільних прав та обов'язків у сфері надання комунальних послуг.

Дані обставини підтверджуються Листом Державної житлово-комунальної інспекції у Запорізькій області №23/278-Ко-03-4 від 06.01.11 року. Також, викладену обставину підтверджує рішення Апеляційного суду Запорізької області по справі № 22-4301/11 від 02.11.2011 року.

У рішенні Апеляційного суду Запорізької області, що набуло законної сили 02.11.2011 року апеляційний суд зазначає наступне: Відповідно дослідженого апеляційним судом в порядку ч. 2 ст. 303 ЦПК України статуту ЦП "Радіоприлад", лише 14.07.2011 року внесено доповнення п.3.2.ст.3 статуту видом господарської діяльності " 70.32.0 Управління нерухомим майном".

Згідно ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Таким чином, до внесення вищевказаних змін до статуту ЗДП "Радіоприлад" не могло набувати цивільних прав та обов'язків в сфері управління нерухомим майном, у тому числі щодо надання комунальних послуг. Згідно правил ст. З ЦПК України позивач не має права вимоги про судовий захист порушеного права, оскільки встановлена відсутність його прав на надання послуг, згідно яких виник спір.

Відповідно до вимог частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судовим рішенням встановлено, що у період до 15.07.2011 року у ЗДП "Радіоприлад" було відсутнє право надання комунальних послуг.

Отже Запорізьке державне підприємство "Радіоприлад" не мав право нараховувати за житлово-комунальні послуги в період до 15 липня 2011 року, тому вважав за необхідне визнати недійсними нарахування за житлово-комунальні послуги в період до 15 липня 2011 року, та у зв'язку з недійсністю нарахувань, зробити перерахунок.

Він та його представник, а також багато інших мешканців їхнього будинку усно та письмово неодноразово звертались до Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" з приводу укладання Договору на основі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529. Але, житлово-комунальний відділ Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" весь час уникав питання укладання з ним та іншими мешканцями Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового. У тому числі, при укладанні Договору вони просили щоб тарифи на житлово-комунальні послуги були розраховані згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 з подальшим їх затвердженням у Запорізькій міській раді.

Але, на момент подання позовної заяви, Запорізьке державне підприємство Радіоприлад" так і не уклало відповідний Договір з позивачем. В зв'язку з грубим порушенням його права та прав інших мешканців будинку щодо відмови укласти відповідні Договори, мешканці будинку вимушені були звернутись до Запорізької обласної державної адміністрації. В свою чергу, Запорізька обласна державна адміністрація вернулась до Департаменту житлово-комунального господарства з метою перевірки даних обставин.

Департамент житлово-комунального господарства після проведеної перевірки надавав відповіді і ОСОБА_5 голові нашого будинкового комітету, що потверджується Листом №М-65 від 27.02.2013р. та Листом №М-477 від 06.11.2013р., якими повідомив про те, що Департамент звернувся до керівництва Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" з пропозицією підготувати договір про надання послуг з отримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. №529.

Також, при перевірці Державною архітектурно-будівельною інспекцією України вимог Закону, було встановлено, що копії договорів, які було укладено ЗДП "Радіоприлад" з мешканцями будинків, не мали посилання на їх відповідність Типовому договору, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529. Конкретні пункти, по яким укладені договори, не відповідали Типовому договору. Вказані обставини підтверджуються відповіддю інспекції №М-178/1 від 16.04.13р.

ЗДП "Радіоприлад" звернулось до нього з вимогою оплатити житлові-комунальні послуги у строки, встановлені Договором, посилаючись на ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", вказуючи, що він порушує зобов'язання.

Проте на останньому аркуші позовної заяви, представник ЗДП "Радіоприлад" зазначає, що позивач не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", тому укладання Договорів на надання житлово-комунальних послуг між ЗДП "Радіоприлад" та власниками квартир, у тому числі, з кв. НОМЕР_2 Статутом не було передбачено.

Відмова укласти Договір суперечить вимогам частини 3 статті 21 Закону країни "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якої, встановлено обов'язки виконавця.

Таким чином, необхідність укладання договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов'язок, а не право сторін.

Відповідач не уклав з ним договір про надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, жодного разу не надав йому структури тарифів, формули розрахунку, їх складові, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо, чим порушив вимоги частини 4 статті 21 З У "Про житлово-комунальні послуги", пункту 2 частини 13 типового Договору, але вимагає сплати за послуги, які він не надає.

ЗДП "Радіоприлад" посилається на п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, та саме цей пункт Правил вказує, що система та форма оплати послуг (а це істотні умови договору) визначаються саме у договорі між споживачем та виконавцем, який відповідач не уклав.

Пунктом 18 Правил. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем.

Таким чином, ЗДП "Радіоприлад", не маючи належно оформленого письмового типового договору між ним та споживачем, намагається обійти цю вимогу Закону та протиправно намагається стягнути з нього кошти у порушення вимог Закону.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Внаслідок відсутності у відповідача не тільки наміру укласти Договір, але й внаслідок відмови у його укладанні, призвело до порушення усіх його прав, гарантованих Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, стверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 із змінами.

Уникаючи укладанню Договору, на основі типового договору, ЗДП "Радіоприлад" ігнорував норми ч. 6 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", та п. 4 ч. 13 типового Договору, відповідно до яких виконавець зобов'язаний: розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання в повному обсязі, зниження їх якості.

Він неодноразово звертався і усно і письмово до житлово-комунального відділу відповідача з претензіями з приводу ненадання відповідної якості житлово-комунальних послуг. Відповідно п.9. типового Договору своєчасно інформував виконавця надання їх не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, у зв'язку з чим виконавець зобов'язаний був провести перерахунок розміру плати.

Але, на протязі останніх років, усі його скарги було проігноровано житлово-комунальним відділом ЗДП "Радіоприлад".

З приводу неналежного надання житлово-комунальних послуг та недбале відношення до його будинку, який все більше та більше руйнувався, він звертався до всіх інстанцій, навіть, виконкому Запорізької міськради та міського голови. Будинок обстежувався неодноразово і були складені Акти-претензії. Внаслідок ігнорування житлово-комунальним відділом ЗДП Радіоприлад" своїх зобов'язань, мешканці неодноразово скликали збори, на яких складались протоколи, у яких зазначено безліч порушень з боку відповідача. Відповідно умов типового договору ЗДП "Радіоприлад" належним чином повідомлялось про руйнування конструктивних елементів будинку, стан даху, що протікає, але, не дивлячись на певні строки проведення ремонту, будинок так і не відремонтовано попри всіх звертань і письмових й усних.

Фасадні стіни його будинку знаходяться у аварійному стані, покрівля будинку внаслідок зносу та руйнації не виконує основну захисну функцію, внаслідок чого вода після атмосферних опадів потрапляє у кімнати квартир. У його квартирі на стінах спостерігаються тріщини, стіни неодноразово затоплювалась дощовими водами у зв'язку з невчасним та неякісним проведенням ремонту покрівлі даху. Будинок АДРЕСА_1 виглядає в занедбаному аварійному стані, прибудинкова територія не доглянута, внутрідвірська дорога вся в ямах. Дані обставини підтверджуються фотографіями.

Вважає, що відповідач не виконує умови договору про надання послуг з тримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Також, позивач зазначив, що житлово-комунальний відділ ЗДП "Радіоприлад" ігнорував не тільки його заяви, скарги та Акти, але й заяви, скарги, Акти-претензії інших мешканців будинку, права яких було так само порушено бездіяльністю ЗДП "Радіоприлад". Однак ЗДП "Радіоприлад" нараховував йому за послугу опалення, виходячи із площі, яка не відповідає площі, зазначеної у технічному паспорті.

Окрім того, неправомірними діями відповідача йому, також завдана моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, які він зазнав внаслідок ушкодження його квартири,аварійного становища взагалі усього будинку, відсутності тепла у квартирі в опалювальний період. Ці негативні явища призвели до зміни трудового ритму життя в зв'язку з постійними стресами та хворобами. Він і зараз продовжує нести моральну шкоду, завдану в результаті діяльності відповідача. Моральна шкода полягає в тому, що порушено нормальні життєві відносини через порушення стосунків з рідними і знайомими, яких він не може запросити до квартири, так як у кімнаті підлога, стіни, стеля, шпалери пошкоджені, мають неприємний запах і зовнішній вигляд, від такого середовища проживання він та його сім'я часто хворіють, стреси негативно впливають на його родину.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач просив суд зобов'язати ЗДП "Радіоприлад" укласти із ним договір на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору, передбаченого законодавством; визнати недійсними нарахування за житлово-комунальні послуги у період до 15 липня 2011 року та у зв'язку з недійсністю нарахувань зробити перерахунок; зобов'язати відповідача надавати ОСОБА_3 щомісячно платіжні квітанції із зазначенням усіх необхідних вимог, приймати його заяви, скарги, Акти-претензії щодо порушень житлово-комунальних послуг, відновити температурний режим подачі тепла в його квартиру та у допоміжні приміщення будинку відповідно норм та правил, виконати перерахунок за послугу опалення згідно показань будинкового лічильника теплової енергії відповідно діючих норм та правил, виконати ремонт пошкоджених конструктивних елементів будинку, у відповідності до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій привести будинок та прибудинкову територію у належний стан, стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм законодавства, не відповідність рішення суду матеріалам справи, просить його скасувати, ухвалити нове про задоволення його позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ч. 2 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду.

Підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зобов'язання укласти договір про надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору, суд обгрунтовно виходив з того, що вказані вимоги суперчать нормам ст.627 ЦК України щодо свободи договору і не є належним способом захисту порушеного права.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 являється власником ? частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.08.2001 року. Запорізьке державне підприємство Радіоприлад" 14.07.2011 року набуло право господарської діяльності " 70.32.0 Управління нерухомим майном", тобто набуло цивільних прав та обов'язків у сфері надання комунальних послуг.

Згідно до норм ч.3 ст. 6, ст., ст. 627, 629, 630 ЦПК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов"язковим для виконання стронами.

Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов довоговору певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов"язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Постановою Верховного Суду України N 6-110цс12 від 10.10.2012 року про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі про зобов`язання укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, яка є обов"язковою згідно вимог норм ст. 360-7 ЦПК України для всіх судів у при розгляді справ у подібних правовідносинах передбачено, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627 , 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

У разі такої відмови, виходячи з положень ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20, 630, 640, 642,643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Отже лише за позовом винонавця послуг суд має право визнати договір укладеним на умовах, передбаченим нормативним актом обов"язкової дії.

У справі позовні вимоги про зобов'язання укласти договір про надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору заявлено не виконавцем житлово-комунальних послуг, підготовленим на основі типового договору, щоб давало підстави для визнання договору укладеним на умовах, передбаченим нормативним актом обов"язкової дії, а споживачем цих послуг, відносно якого рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2013 року встановлено, що він не відмовляючись від надання житлово-комунальних послуг не сплачував їх вартість станом на 01.09.2012 року / т.2 а.с.16-20 /.

Рішення суду щодо решти позовних вимог ОСОБА_3 до ЗДП „Радіоприлад" підлягає зміни в частині правового обгрунтування відмови у їх задоволенні.

За нормами ч.1 ст.19, ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасиками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Оскарженим судовим рішенням у задоволенні вимог про визнання недійсними нарахування за житлово-комунальні послуги у період до 15 липня 2011 року та у зв'язку з недійсністю нарахувань зробити перерахунок; зобов'язати відповідача надавати ОСОБА_3 щомісячно платіжні квітанції із зазначенням усіх необхідних вимог, приймати його заяви, скарги, Акти-претензії щодо порушень житлово-комунальних послуг, відновити температурний режим подачі тепла в його квартиру та у допоміжні приміщення будинку відповідно норм та правил, виконати перерахунок за послугу опалення згідно показань будинкового лічильника теплової енергії відповідно діючих норм та правил у відповідності до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій привести будинок та прибудинкову територію у належний стан відмовлено у зв"язку із ненаданням доказів стосовно порушення прав позивача.

Додатковим рішенням суду від 16.01.2015 року оскаржене рішення суду доповнено рішенням щодо позовних вимог відносно позовних вимог ОСОБА_3 про зобов"язання відповідача надавати йому щомісячно платіжні квітанції із зазначенням усіх необхідних даних, де відносно цих вимог зазначено про не вірне обрання способу захисту, таке ж зазначено що інших розглянутих позовних вимог, що є зміною змісту оскаржувального судового рішення.

Проте у зв"язку із неукладенням ОСОБА_3 з ЗДП „Радіоприлад" договору про надання житлово-комунальних послуг - вищевказані позовні вимоги, які відносяться до такого способу захисту цивільних прав та інтересів як примусові виконання обов"язку в натурі ( п.5 ч.2 ст.16 ЦК України) задоволені бути не можуть через відсутність підстав для їх задоволення.

Крім того щодо вимог ОСОБА_3 про визнання недійсними нарахування за житлово-комунальні послуги у період до 15 липня 2011 року слід зазначити, що Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 22.10.2013 року розглядалися вимоги щодо правильності нарахувань за житлово-комунальні послуги за період з листопада 2009 року по 01.09.20102 року і було встановлено, що ОСОБА_3 внаслідок не сплати їх вартості у цей період часу мав заборгованість у розмірі - 2 461 грн., яка була стягнута за цим судовим рішенням / т.2 а.с.16-20 /.

Наведене свідчить, що обставини щодо дійсності нарахування сум заборгованоісті ОСОБА_3 за житлово-комунальні послуги у період до 15 липня 2011 року встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і повторному доказуванню у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України підлягати не може.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізького державного підприємства "Радіоприлад", третя особа: Концерн "Міські теплові мережі", про зобов'язання укласти договір про надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору, передбаченого законодавством, зобов'язати визнати недійсним нарахування за жилого-комунальні послуги та зробити перерахунок змінює в частині правового обгрунтування відмови у задоволенні позову, яким є відсутність у позивача, який не є виконавцем житово-комунальних послуг і яким не укладено з останнім договору щодо цього, правових підстав для задоволення заявленого позову.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізького державного підприємства "Радіоприлад", третя особа: Концерн "Міські теплові мережі", про зобов'язання укласти договір про надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору, передбаченого законодавством, зобов'язати визнати недійсним нарахування за жилого-комунальні послуги та зробити перерахунок змінити в частині правового обгрунтування відмови у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з дня проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спецілізованого Суду України з розгялду цивільних та кримігальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: