АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/978/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 55 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівОхріменко Н. І. , Фетісової Т. Л.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до приватного підприємства "Український продукт" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного підприємства "Український продукт" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що він працював у Черкаському підрозділі ПП "Український продукт" з 03.09.2013 року по 07.10.2014 року. Звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. На день його звільнення невиплаченою залишилася заробітна плата за період часу з 1 серпня 2014 року по 30 вересня 2014 року та компенсація за невикористану відпустку.

Просив суд стягнути з ПП "Український продукт" м. Донецьк, вул. Зубкова, 2 на його користь не виплачену заробітну плату у сумі 30000 грн, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 12857,22 грн та 13183,10 грн компенсації за невикористану відпустку, а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 56040,32 грн та судовий збір на користь держави. Рішення в частині стягнення 15000 грн. заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання.

В подальшому, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ПП. "Український продукт" на його користь не виплачену заробітну плату у сумі 30000 грн, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 87857, 67 грн та 13183,10 грн компенсації за невикористану відпустку, а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 131040,77грн та судовий збір на користь держави. Рішення в частині стягнення 15000 грн заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено з мотивів недоведеності позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а наявними у справі доказами доведено його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, підстави і доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини: відповідно до наказу № 101к від 03.09.2013 року ОСОБА_6 був прийнятий на роботу на ПП "Український продукт". Згідно п. 2 наказу № 102к від 03.09.2013 року позивач займав посаду заступника директора з покладенням на нього повноважень по керівництву Черкаським підрозділом приватного підприємства "Український продукт". Наказом № 169к від 07.10.2014 року позивач звільнений з роботи за погодженням сторін і в цей день з ним проведено розрахунок по заробітній платі. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відомості "на виплату грошей" надані позивачем, не узгоджуються ні зі штатним розписом, ні з будь-яким іншим офіційним документом ПП "Український продукт". Дані відомості не можуть бути доказом про нарахування та виплату заробітної плати працівникам підприємства, оскільки з відомості не зрозуміло, яке призначення цих коштів. Позивач в судовому засіданні вказував, що 15 000 грн це заробітна плата, з якої ніякі відрахування не здійснювались. Крім того, вказані відомості були складені та перевірені позивачем, а також вказані відомості завірені печаткою, яка знаходилась у позивача, оскільки перебуваючи в трудових відносинах з ПП "Український продукт" на посаді заступника директора, на нього були покладені повноваження керівника відділу, в розпорядженні якого була печатка підприємства. Однак дані відомості не підписані директором та головним бухгалтером підприємства.

Колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Як вбачається із даних виписки із Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на а.с. 82, Черкаської філії ПП " Український продукт" не існує.

На позивача ОСОБА_6, згідно даних наказу № 101к від 03.09.2013 року, покладено повноваження по керівництву Черкаським підрозділом приватного підприємства "Український продукт".

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 показав, що гроші на заробітну плату привозив водій автомобіля і вручав йому особисто в руки. Нарахування заробітної плати проводила бухгалтерія підприємства, яка знаходилася в м. Донецьку, які відрахування із заробітної плати до бюджету та інших фондів, він не знає.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що надані позивачем та завірені ним же, копії відомостей на виплату грошей у Черкаській філії, а не підрозділі, при відсутності даних про нарахування заробітної плати і відрахування із неї податків та обов'язкових платежів до бюджету та різних фондів, не є належним та допустимим доказом розміру отриманої заробітної плати позивачем.

Із змісту відповіді Державної фіскальної служби України на а.с. 151-153, вбачається, що з ОСОБА_6 в період роботи за 2013-2014 роки утримано податків з фізичних осіб в сумі 1216,03 грн, 1271,69 грн, 1237,00 грн, 1064,83 грн щоквартально. Виходячи із розрахунку податку з фізичних осіб в розмірі 15%, шляхом простого математичного розрахунку встановлено, що такі податки відраховано із заробітної плати приблизно 2400-2500 грн у місяць.

Сума заробітної плати розрахована згідно даних ДФС України, узгоджується із даними відповідача по нарахованій та виплаченій заробітній платі ОСОБА_6 за період його роботи у відповідача.

Із наданих сторонами доказів, встановлено, що позивачу в день звільнення було проведено повний розрахунок виходячи із його посадового окладу 2347 грн, а саме: нараховано до виплати 3391,87 грн., з яких: 1105,00 грн. - компенсація по лікарняному листку б/л № 464979 за період хвороби з 15.09.2014 року по 25.09.2014 року; 2248,28 грн. - компенсація за невикористану відпустку строком 26 календарних днів; 38,39 грн. - надбавка за суміщення посади завідувач господарством за період з 01.10.2014 року по 07.10.2014 року. З нарахованої суми утримано 104,43 грн. - ЄСВ, 493,11 грн. - ПДФО, 50,88 грн. - ВС, до виплати підлягало 2743,45 грн.

Загальна сума, яка була виплачена позивачу в день звільнення як остаточний розрахунок склала 2298,36 грн., та була відправлена позивачеві платіжним дорученням № 2065 від 07.10.2014 року через Філію ЗАТ "ПУМБ".

Даними довідки № 29/01-1 від 29.01.2015 року, виданою ПП "Український продукт", підтверджується факт виплати позивачу заробітної плати за період з травня по жовтень 2014 року включно, заборгованість по заробітній платі відсутня.

Позивач не заперечує факту такої виплати, однак вважає, що остаточний розрахунок має бути проведено із розрахунку близько 15000 грн заробітної плати щомісячно.

Відсутність нарахування заробітної плати в період з 26.09.2014 року по 07.10.2014 року здійснювалося за фактично відпрацьований робочий час, оскільки згідно табелю робочого часу, наданими представником відповідача, позивач був відсутній в даний період на роботі, заробітна плата йому не нараховувалася, що підтверджується довідкою № 40/05 від 27.01.2015 року, табелями обліку робочого часу за вересень, жовтень 2014 року та довідкою № 29/01-2 від 29.01.2015 року.

Позивач не заперечував, що в даний період він хворів та надав підприємству відповідний листок непрацездатності.

Таким чином висновки суду першої інстанції про недоведеність розміру заробітної плати позивача в сумі близько 15000 грн на місяць ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до приватного підприємства " Український продукт" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку відхилити, рішення залишити без змін.

Ухвала колегії та рішення суду набувають законної сили з моменту проголошення ухвали та можуть бути оскаржені в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :