РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4807/14-ц

провадження у справі № 2/0285/62/15

16 січня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Коцюби О.М.

за участю секретаря Прач А.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу, -

встановив:

15.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї грошових коштів. У позові посилається на те, що у вересні 2010 року вона із ОСОБА_2 досягли усної домовленості про купівлю-продаж житлового будинку АДРЕСА_1. Однак, на момент домовленості правовстановлюючі документи на будинок не були належним чином оформлені. Після узгодження всіх істотних умов договору та в рахунок сплати за вказаний будинок вона передала ОСОБА_2 аванс у розмірі 13000 грн., про що остання написала розписку. З листопада 2010 року до вересня 2014 року вона проживала у вищевказаному будинку. В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 до вересня 2014 року так і не оформила всіх необхідних документів, а як наслідок не виконала взяті на себе зобов'язання, будинок втратив для неї інтерес і вона звільнила вищевказаний будинок. Однак, ОСОБА_2 на неодноразові звернення відмовлялася повертати їй аванс, а тому за захистом свого права позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути ОСОБА_2 на її користь 13000 грн. 00 коп. та судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити їх. Додатково пояснила, що вона близько 4 років чекала оформлення документів.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку дійшов висновку.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 у вересні 2010 була укладена усна домовленість, згідно якої позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 13000 грн. за продаж у майбутньому житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 14). Сторони домовилися, що ОСОБА_2 якнайшвидше оформить право власності на будинок та продасть його ОСОБА_1 Оскільки сторони домовились про купівлю-продаж будинку, то ОСОБА_1 переселилася до нього та почала доглядати будинок та прибудинкову територію.

У судовому засіданні відповідач визнала, що взяла у позивача аванс у розмірі 13000 грн. та додатково пояснила, що хворіла і затягнула оформлення права власності на будинок. Коли через 2 роки було зареєстровано право власності на будинок, то з'ясувалося, що відсутні документи на землю. В наслідок відсутності документів, що посвідчують право власності на землю, не можливо оформити договір купівлі-продажу на будинок.

Отже, відповідач, на час звернення до суду, будинок позивачу не продала, так як не оформила належним чином правовстановлюючі документи на нього. Аванс не повернула.

У відповідності до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Оригіналом розписки не обумовлено, що сума у розмірі 13000 грн. є завдатком, отже, в силу ст. 570 ЦК України ця сума є авансом.

Посилання відповідача на пропущений строк позовної давності є безпідставним з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У свою чергу, ч. 1 ст. 264 ЦК України зазначає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як встановлено вище, позивач проживала у будинку відповідача з листопада 2010 року по вересень 2014 року. Відповідач у свою чергу оформляла технічну документацію на будинок з метою його продажу позивачу. Вимоги про виселення ОСОБА_1 із будинку не заявляла. Отже, за весь цей час відповідач ОСОБА_2 вчиняла дії, що свідчили про визнання нею факту сплати ОСОБА_1 авансу за купівлю будинку.

Тому, строк позовної давності слід рахувати з часу звільнення ОСОБА_1 будинку та виникнення конфлікту щодо повернення авансу у розмірі 13000 грн..

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 винна в затягуванні оформлення технічної документації на будинок, із пояснень ОСОБА_1 встановлено, що внаслідок сімейних обставин у неї відпав інтерес до цього будинку, то позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати.

Відповідно до квитанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1), який, в силу закону, підлягає стягненню з відповідача на її користь.

На підставі наведеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, кошти у сумі 13000 грн. 00 коп. та судовий збір - 243 грн. 60 коп.

Вступна та резолютивна чистини рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 січня 2015 року.

Повний текст рішення складено 16.01.2015 року.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба