Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/4294/14-ц Головуючий у 1-й інст. Потапова Т. М.
Категорія 27 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Товянської О.В., Микитюк О.Ю.,

при секретарі : Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

29 липня 2014 року ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит» (надалі Банк) звернувся до суду з вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначив, що 03.07.2008 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 28-597/08-ШД про надання кредитних ресурсів в сумі 9000.00 грн. У той же день, в забезпечення зобов»язання по вказаному договору, з ОСОБА_2 укладено договор поруки № 28-597/08-ШД-П. У зв»язку з неналежним виконнням умов кредитного договору, утворилася заборгованість в сумі 63987.23 грн., яку просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року в задоволені позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі банк просить рішення суду скасувати, постановити нове - про задоволення позову, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.07.2008 року між АТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 28-597/08-ШД про надання кредиту в сумі 9000.00 грн. на строк до 02.07.2011 року, з оплатою відсотків та комісії (а.с.9-10)

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, з ОСОБА_2 укладено договор поруки № 28-597/08-ШД-П. (а.с.12)

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 16.03.2011 року з відповідачів на користь ПАТ „Фінанси та кредит" в солідарному порядку стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 16140,45 грн., у тому числі: тіло кредиту - 7722,50 грн., комісія - 2667,50 грн., відсотки - 2419,90 грн., пеня - 3320,55 грн. (а.с.20-21).

Зазначене рішення суду виконувалося в примусовому порядку, тіло кредиту було погашено 12.07.2013 року, останній платіж надійшов 06.05.2014 року по пені в сумі 161,67 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості та виписка по погашенню заборгованості (а.с.5-7,108).

Оскільки кредитний договор розірваний не був, банк продовжував нараховувати відсотки, комісію та пеню.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Стаття 257 ЦК визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі вимогами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У відповідності до положень ст. 261 ЦК, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України (справа 6-103цс14, постанова від 24.09.2014 року) початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Оскільки право на позов у позивача виникло при невнесенні відповідачами чергового платежу, після винесення вищевказаного судового рішення - в квітні 2011 року, строк виконання зобов»язання сторонами був визначений - 02 липня 2011 року, до суду Банк звернувся лише 29 липня 2014 року, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк позовної давності є правильним.

З тих самих підстав є вірним висновок суду і про те, що на момент звернення позивача із вказаним позовом договір поруки є припиненим.

Посилання апелянта на те, що строк позовної давності не закінчився в силу правової природи пені, не грунтується на законі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді