АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі: Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» - НовіковоїМарини Миколаївни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року,

встановила:

07.07.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК» ( надалі - ПАТ «БГ БАНК»), в якому з урахуванням заяви від 19.11.2014 р. просив стягнути з відповідача на свою користь належні йому кошти в розмірі 732 500 грн., які знаходяться на його рахунку НОМЕР_2 у ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», який відкрито на підставі договору банківського рахунку від 03.07.2012 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07.04.2014 року між ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» та ОСОБА_1 був укладений договір банківського вкладу (депозиту) №ДФ-059714, відповідно до умов якого він передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти у національній валюті України, що надійшли від вкладника на його вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 у розмірі 732 500 грн. на строк 91 день, з 07.04.2014 року до 07.07.2014 року. Після закінчення строку дії договору він звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів, яка була проігнорована, а кошти по вкладу не повернуті. Враховуючи ту обставину, що за твердженням відповідача кошти було перераховано на його рахунок НОМЕР_2 (пакет мультивалютний), про що 20.10.2014 р. було оформлено та надано платіжне доручення №34694 про безготівкове перерахування грошей на поточний рахунок позивача у ПАТ КБ «ПриватБанк», проте станом на 06.11.2014 р. кошти на вказаний рахунок перераховані так і не були, просив позов задовольнити.

Повторним заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «БГ БАНК» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 732500 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ БАНК» - Новікова М.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Свої доводи мотивує тим, що 27.11.2014 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення про віднесення ПАТ «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних, про що винесено Постанову №745 від 27.11.2014 року. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27.11.2014 року прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «БГ БАНК» Новікову М.М. 26.02.2015 року Правління НБУ прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БГ БАНК», про що винесено Постанову №134 від 26 лютого 2015 року. 27.02.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №43 про початок процедури ліквідації ПАТ «БГ БАНК».

Оскільки станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення в ПАТ «БГ БАНК» було введено тимчасову адміністрацію, а станом на дату подання апеляційної скарги прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «БГ БАНК», то правовідносини між сторонами повинні регулюватись відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В даному випадку позивач може скористатись своїм правом відповідно до цього Закону, як вкладник, отримавши гарантовану суму відшкодування в передбаченому законом порядку та в подальшому заявити свої кредиторські вимоги на суму, яка перевищує суму гарантованого відшкодування.

В письмовому запереченні на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 також проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання належним чином.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам та нормам матеріального права.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення .

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 квітня 2014 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», найменування якого в подальшому було змінено на ПАТ «БГ БАНК», укладено договір №ДФ-059714 банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Весняний комплімент» з щомісячною виплатою відсотків), за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв на зберігання грошові кошти у національній валюті України, що надійшли від вкладника на його вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 у розмірі 732 500 грн. на строк 91 день, з 07.04.2014 року до 07.07.2014 року.

Відповідно до п. 1.4 вказаного договору по закінченню строку вкладу банк повертає вклад вкладникові у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий у банку (а.с.6).

07.04. 2014 р. позивач передав грошові кошти в розмірі 732500 грн., проти чого відповідач не заперечував.

11.06.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про дострокове повернення вкладу (а.с.35).

У зв'язку з невиконанням вказаної вимоги, 07.07.2014 р. позивач звернувся до суду з даним позовом.

Після закінчення строку дії договору 15.07.2014 р. позивач повторно направив відповідачу вимогу про повернення депозитних коштів (а.с.17).

Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_1, у відповідності до п.1.4 договору, позивачу було повернуто вклад в повному обсязі з урахуванням відсотків, шляхом перерахування коштів на вказаний рахунок.

Взявши до уваги, що відповідач перерахував кошти на зазначений у договорі банківського рахунку поточний банківський рахунок, проте позивач позбавлений можливості використовувати ці кошти, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином.

Відмова банку у поверненні грошових коштів з поточного рахунку позивача суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст.41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1068 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору.

Доводи апеляційної скарги про те, 27.11.2014 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення про віднесення ПАТ «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних, про що винесено Постанову №745 від 27.11.2014 року, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27.11.2014 року прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК», а 26.02.2015 року Правління НБУ прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БГ БАНК», а тому до правовідносин сторін повинні застосовуватись норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необґрунтованими.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність сторін.

Враховуючи, що позивач звернувся з вимогою про видачу вкладу до відповідача 11.06.2014 р., а до суду - 07.07.2014 р., тобто задовго до введення у банку тимчасової адміністрації, положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не поширюються.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» - Новікової МариниМиколаївни відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Києва від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/6945/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.