Провадження № 6/200/3695/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кобзар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Потсійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський союз» від 15.07.2013 року у справі № 1399/2013,-

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 15.07.2013 року у справі № 1399/2013 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтував тим, що його не було повідомлено про розгляд справи у третейському суді, в матеріалах третейської справи відсутні докази доставки документів третейського провадження на адресу відповідача, у звязку з чим порушено його право на судовий захист та можливість надавати докази, даний спір не підлягав розгляду третейським судом, оскільки в заяві на отримання кредитної картки відсутнє третейське застереження, найменування третейського суду, який розглядав справу, не співпадає з найменуванням, вказаним у стандартній формі заяви.

Заявник також просив поновити строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду, в звязку з тим, що йому стало відомо в травні 2015 року, що на виконанні ВДВС Сумського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 200/15342/13ц, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по рішенню Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 15.07.2013 року у справі № 1399/2013. Саме рішення суду було ним отримано 19.05.2015 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні своїх вимог (а.с. 31).

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності прийшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 15.07.2013 року у справі № 1399/2013 (суддя Кот Є.О.) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 23.01.2008 року в сумі 20568,08 грн. та 500 грн. витрат по оплаті третейського збору.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 на отримання кредитної карти від 23.01.2008, а також Умов та Правил надання банківських послуг, сторони домовились, що всі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із даного договору і інших договорів між банком та клієнтом, чи в звязку з ними, в тому числі що стосуються їх виконання, порушення, припинення чи визнання недійсними, вирішуються шляхом їх розгляду Постійно діючим третейський судом при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз».

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). ОСОБА_2 набрав чинності 12 березня 2011 року.

Отже, на момент ухвалення рішення Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» - 15 липня 2013 року, ОСОБА_2 України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Частиною 6 ст. 389-4 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду суд має право або постановити ухвалу про відмову в задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін або постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Відповідно ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасоване лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-64цс15 від 20.05.2015 року, ОСОБА_2 України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнив пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

У постанові Верховного Суду України у справі № 6-856цс15 від 02.09.2015р. викладена правова позиція щодо непідвідомчості спорів за позовами банків про стягнення заборгованості за кредитними договорами із споживачами банківських послуг третейським судам.

За ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

У зв'язку із вище викладеним, суд вважає обґрунтованою заяву ОСОБА_1, щодо скасування рішення третейського суду, оскільки справа не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

З матеріалів третейської справи вбачається, що заявник про день, час та місце проведення третейського розгляду повідомлений не був і копію рішення третейського суду ним отримано не було; з матеріалів цивільної справи вбачається, що заявник ознайомився з третейською справою та отримав належним чином завірену копію рішення третейського суду 19.05.2015 року (а.с. 8, 9), тому суд визнає доводи заявника про те, що він дізнався про наявність оспорюваного рішення лише коли отримав його копію, достовірними, а причини пропуску строку поважними, і вважає за необхідне поновити останньому строк звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду.

Керуючись Законом України «Про третейські суди», ст.ст. 208, 209, 210, 293, 294 ч. 6 ст. 389-4, ст.ст. 389-5, 389-6 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», Постановою Верховного Суду України у справі № 6-856цс15 від 02.09.2015р., суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Потсійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський союз» від 15.07.2013 року у справі № 1399/2013 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду .

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 15.07.2013 року у справі № 1399/2013, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 23.01.2008 року в сумі 20568,08 грн. та 500 грн. витрат по оплаті третейського збору - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення, а якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Е.В. Женеску