Справа 611/127/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року Барвінківський райсуд Харківської області в складі:

судді- Черниха Є.А.

секретаря Левченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Барвінкове справу за заявою

ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Гаврилівська сільська рада Барвінківського району Харківської області; за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Гаврилівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем матір?ю ОСОБА_5, яка померла 5 липня 2005 року на час відкриття спадщини, мотивуючи свою заяву тим, що дійсно на час смерті матері, остання проживала разом з нею і після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 740 (рілля) в розмірі 5.2130 га., кадастровий номер :03:000:0328.

При зверненні 16.12.2014 року до державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки померла ОСОБА_5 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично з 2004 року і по день смерті проживала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тому з питань встановлення факту прийняття спадщини після померлої матері нотаріус рекомендував ОСОБА_1 звернутися до суду.

В зв?язку з зазначеним, заявник просила встановити факт, що ОСОБА_5, яка померла 5 липня 2005 року постійно проживала разом з нею на час відкриття спадщини за адресою: вул. Піонерська, 31 с. Котовка Барвінківського району Харківської області.

Крім того, до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем матір?ю ОСОБА_5, яка померла 5 липня 2005 року на час відкриття спадщини, звернувся її син ОСОБА_2. Свою заяву останній мотивує тим, що дійсно на час смерті матері, остання проживала разом з ним і після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 740 (рілля) в розмірі 5.2130 га., кадастровий номер :03:000:0328.

При зверненні 02.12.2014 року до державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки померла ОСОБА_5 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично з 2004 року і по день смерті проживала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тому з питань встановлення факту прийняття спадщини після померлої матері нотаріус рекомендував ОСОБА_2 звернутися до суду.

В зв?язку з зазначеним, заявник просив встановити факт, що ОСОБА_5, яка померла 5 липня 2005 року постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини за адресою: вул. Свердлова, 40 с. Новобогданове Барвінківського району Харківської області.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала подану заяву і показала, що померла ОСОБА_5 була її матір?ю. Вона була дійсно зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2000 року, в зв?язку з хворобливим станом матері, ОСОБА_5 привезли до неї, заявника ОСОБА_1, і вона стала постійно в неї проживати ІНФОРМАЦІЯ_3. За цей час пенсію отримувала мати за місцем фактичного проживання за вказаною вище адресою. Померла мати за місцем проживання ОСОБА_1 5 липня 2005 року. Остання займалася її похованням.

Представник заінтересованої особи - сільський голова Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечувала і в судовому засіданні показала, що фактично з серпня місяця 2004 року ОСОБА_5, яка померла 05.07.2005 року проживала у своєї дочки по вул. Піонерській, 31 с. Котовка Барвінківського району Харківської області. Остання доглядала матір, а коли та померла, займалася її похованням. Крім того, сільський голова показала, що сторін по справі по справі знає добре, у 2004 2005 роках декілька разів була дома у ОСОБА_1, де поздоровляла зі святами ОСОБА_5, яка там постійно проживала.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 підтримав подану заяву і показав, що померла ОСОБА_5 була його матір?ю. Вона була дійсно зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 весь час проживала разом з заявником за вказаною адресою. Були випадки, коли вона на декілька днів їздила в гості до дочки ОСОБА_1. У 2005 році незадовго до смерті, днів за п?ять, ОСОБА_5 в черговий раз поїхала до дочки ОСОБА_1 в гості, де й померла.

Представник заінтересованої особи - сільський голова Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області проти задоволення заяви ОСОБА_5 заперечувала і в судовому засіданні показала, що фактично з серпня місяця 2004 року ОСОБА_5, яка померла 05.07.2005 року проживала у своєї дочки по вул. Піонерській, 31 с. Котовка Барвінківського району Харківської області. Остання доглядала матір, а коли та померла, займалася її похованням.

Заінтересована особа по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_6 показала у суді, що її мати ОСОБА_5 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично з 2000 року і по день смерті проживала ІНФОРМАЦІЯ_2. У сина, заявника по справі, ОСОБА_2 мати з 2000 року і по день смерті не проживала. Останні роки мати хворіла і доглядала її ОСОБА_1.

Заінтересована особа по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_1 показала у суді, що її мати ОСОБА_5 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично з 2000 року і по день смерті проживала у неї по вул. Піонерській, 31 с. Котовка Барвінківського району Харківської області. У сина, заявника по справі, ОСОБА_2 мати з 2000 року і по день смерті не проживала. Останні роки мати хворіла і доглядала її саме вона, ОСОБА_1.

Заінтересована особа по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_4 показав у суді, що його бабуся ОСОБА_5 з 2000 року і по день смерті проживала у його матері ОСОБА_1, яка її доглядала а коли померла, займалася похованням. Пенсію бабуся отримувала за місцем фактичного проживання - у ОСОБА_1.

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін та враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Судом забезпечено усім учасникам можливість для реалізації їх прав для надання та витребування доказів, усі вони долучені до справи і досліджені.

При аналізі доказів суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України про те, що обовязки доказування і подання доказів покладається на сторони, і виходить лише із тих доказів, які надані ними під час розгляду справи.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв?язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 померла 5 липня 2005 року.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 740 (рілля) в розмірі 5.2130 га., кадастровий номер :03:000:0328.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до абз. 5 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до довідки Барвінківського РС ГУДМСУ в Харківській області, ОСОБА_5 значилася зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7).

Згідно до довідки Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 20.08.2014 року, ОСОБА_5 дійсно перебувала на реєстраційному обліку з 1979 року і по день смерті 05.07.2005 року у с. Новобогданове, але фактично за період з серпня місяця і по день смерті 05.07.2005 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_5 у приватному будинку, належному ОСОБА_7 (а.с. 8).

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 показали, що вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_6. У вказаному селі проживає і заявник ОСОБА_1. У останньої, більше як трьох років до смерті постійно проживала її мати ОСОБА_5. . Померла перебувала на утриманні та догляді у ОСОБА_1.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні і такі клопотання не заявлялися. Їх показання об?єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали, що ОСОБА_5, яка померла 5 липня 2005 року, постійно проживала у заявника ОСОБА_2. Були випадки, коли вона на декілька днів ходила погостювати до дочки ОСОБА_1 в с. Котовка за місцем її проживання.

Аналізуючи показання вказаних свідків, суд приходить до висновку про їх неправдивість, оскільки свідок ОСОБА_11 перебуває у дружніх стосунках з заявником ОСОБА_2 а свідок ОСОБА_12 є дружиною заявника і зацікавлені у вирішенні справи на користь ОСОБА_2. Крім того, показання вказаних свідків спростовуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які не зацікавлені у вирішенні справи на користь когось із заявників, показаннями, даними у судовому засіданні заінтересованою особою - сільським головою Гаврилівської сільської ради, яка не зацікавлена у вирішенні справи на користь когось із заявників, письмовими доказами даними довідки Гаврилівської сільської ради (а.с. 8).

Протиріччя в частині постійного проживання ОСОБА_5 в с. Котовка з 2000 року (як вказували заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4І.), з серпня місяця 2004 року (як стверджувала сільський голова Гаврилівської сільської ради), юридичного значення для вирішення справи не мають.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження.

За постановою державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори від 16.12.2014 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне ОСОБА_5 (а.с. 5).

За постановою державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори від 02.12.2014 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне ОСОБА_5 (а.с. 5 справа провадженням за № 611/5/15).

У судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 письмовими доказами, які визнані судом допустимими, поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 довела, що на час смерті її матері ОСОБА_5, вона мешкала разом з нею.

Заявник ОСОБА_2, на думку суду, не надав доказів про встановлення факту постійного проживання померлої матері за місцем його проживання.

Пункт 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає, в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Від встановлення факту спільного проживання спадкоємця та спадкодавця на момент відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав.

Аналізуючи зібрані докази по справі суд приходить до висновку що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою доведеною та такою що підлягає задоволенню оскільки судом достеменно встановлено що ОСОБА_5, яка померла 5 липня 2005 року постійно проживала разом з дочкою ОСОБА_1 на час відкриття спадщини за адресою: вул. Піонерська, 31 с. Котовка Барвінківського району Харківської області.

Заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 15,30,62,203,234,235 ЦПК України, ст. ст. 29, 1216, 1220,1221,1268, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Гаврилвська сільська рада Барвінківського району Харківської області - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла 5 липня 2005 року на час відкриття спадщини за адресою: вул. Піонерська, 31 с. Котовка Барвінківського району Харківської області.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Гаврилівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.04.2015 року.

Суддя Є.А. Черних