Справа № 369/9739/14-ц
Провадження № 2/369/377/15
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Волчка А.Я.,

за участю секретаря: Ткачук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 з позовом про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2, яка знаходиться двома поверхами вище над квартирою Позивача.

15 червня 2014 року відбулось залиття квартири Позивача, внаслідок несправного обладнання квартири № НОМЕР_1, про що складено відповідний акт, затверджений директором товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз» (далі - ТОВ «Зараз»), відповідно до якого зазначено, що залиття сталося 15.06.2014 року з квартири НОМЕР_1; вирвано кран ГВС на вводі перед лічильником на кухню.

З метою визначення розміру шкоди, вартості ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі АДРЕСА_5 Київської області, Позивач звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство Експертної оцінки» (далі - ТОВ «Агентство Експертної оцінки»), з яким укладений договір на проведення вищевказаних досліджень.

Оцінювачем ОСОБА_4, який працює в складі суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Агентство Експертної оцінки», наданий звіт та висновок про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_5 Київської області, у відповідності до якого вартість ремонтних робіт по відновленню опорядження квартири, внаслідок затоплення водою помешкання, станом на 16 липня 2014 року становлять 442 484 (чотириста сорок дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн. 00 коп., що складають матеріальні збитки як власника квартири.

Позивач зазначив, що оскільки йому були завдані значні матеріальні збитки,в результаті залиття квартири, причинами виникнення якого є неполадки в обладнанні квартири НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3 та про справність обладнання якої він повинен дбати, розмір збитків становить вартість ремонтних робіт по відновленню опорядження квартири, складає 442 484 (чотириста сорок дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

05.08.2014 року Позивачем направлено претензію на адресу Відповідача з проханням посприяти у відновленні житлового стану його квартири та відшкодувати його збитки, нанесені затопленням.

Незважаючи на зазначену претензію, Відповідач ніяких заходів із відшкодування завданих збитків не приймає.

Позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду у розмірі 442 484 (чотириста сорок дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та стягнути судові витрати.

04.11.2014 року судом було замінено неналежного відповідача по справі ОСОБА_3 на власника квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_2.

19.12.2014 року в судовому засіданні до участі у цивільній справі було залучено у якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Зараз» (далі - ТОВ «Зараз»).

Представник Відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні надав письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначив, що ОСОБА_2, згідно договору дарування квартири, укладеного від 06.06.2014 року та посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1243, є власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2

Між власниками квартир вказаного будинку та ТОВ «Зараз» укладено договір про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Такий же договір було укладено 26 листопада 2013 року і попереднім власником квартири Відповідача.

16 травня 2014 року власник квартири № НОМЕР_1 (на той час - ОСОБА_3) звернувся до ТОВ «Зараз» з проханням про заміну крану на стояку холодної води, в зв'язку з тим, що кран, встановлений забудовником не функціонував і вода до квартири не подавалася. Дана заява за вх. № 348 була погоджена директором ТОВ «Зараз», крім того, головним інженером Светличним М.Г. була зроблена резолюція про заміну крана згідно гарантійних зобов'язань будівельною організацією «Лідер Груп».

Того ж місяця, приблизно через тиждень після заявки, зазначений кран було замінено кваліфікованим працівником вказаної будівельної організації. При цьому, заміна пошкодженого сантехнічного обладнання здійснювалося на умовах гарантійного обслуговування, тобто не за рахунок власників квартири, а за кошти забудовника.

Крім того, вказаний кран розташований на стояку холодного водопостачання, відноситься до системи загального користування та не являється власністю квартири № НОМЕР_1, а тому при його заміні навіть не виникало питань щодо оплати послуг сантехніка та вартості обладнання.

В подальшому, Відповідач була змушена на деякий час виїхати за межі України, а тому перед виїздом, вона повністю перекрила у квартирі вентилі холодного і гарячого водопостачання, про що попередила працівників ТОВ «Зараз».

Таким чином, станом на 15 червня 2014 року, коли сталося залиття, квартира Відповідача була повністю відключена від мережі водопостачання, а тому ні холодна, ні гаряча вода до квартири № НОМЕР_1 не надходила.

Після залиття, а саме 23.06.2014 року комісією в складі: голови комісії - головного інженера ТОВ «Зараз» Светлічного М.Г., членів комісії: начальника дільниці - Роговець Л.М. та сантехніка - ОСОБА_9 було здійснено обстеження квартири Відповідача, про що було складено відповідний акт № 23, відповідно до якого в приміщенні квартири № НОМЕР_1 вирвало кран підключення водомірного вузла на трубопроводі підключення кухонного стояка. Також комісією було встановлено, що на даний кран було встановлено за раніше погодженою заявою, по гарантійним зобов'язанням будівельною організацією «Лідер Груп».

Відповідач, аналізуючи положення законодавства, зазначила, що саме ця ділянка системи водопостачання є тією, яку обслуговую та за яку відповідає обслуговуюча організація. Отже, саме обслуговуюча організація відповідає за справність крану підключення водомірного вузла на трубопроводі, прорив якого став причиною залиття.

ОСОБА_2 та її представник просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

21.01.2015 року представник ТОВ «Зараз» надав у судовому засіданні письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких зазначив, що 16.05.2014 року до ТОВ «Зараз» звернувся ОСОБА_3, який на той час був власником квартири АДРЕСА_2 В своїй заяві він просив здійснити заміну поламаного крану на стояку холодної води. В наступному, кран було замінено будівельною компанією «Лідер Груп» відповідно до гарантійних зобов'язань.

06.06.2014 року ОСОБА_3 уклав договір дарування її відчужив квартиру АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2.

19.06.2014 року ОСОБА_2 звертається до ТОВ «Зараз» із заявою про відшкодування шкоди, завданої її квартирі, внаслідок зриву раніше встановленого крану стояка холодної води.

23.06.2014 року було складено акт про залиття квартири. Відповідно до складного акту, то причиною залиття став зрив крану підключення водомірного вузла на трубопроводі підключення кухонного стояку. Кран був встановлений по раніше погодженій заяві із гарантійними зобов'язаннями, що виникли у будівельної компанії «Лідер Груп».

01.07.2014 року було складено акт про залиття квартири АДРЕСА_5

09.10.2014 року між ТОВ «Зараз» та ОСОБА_2 було укладено договір № 194 про управління будинком, надання житлово-комунальних послуг, послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Відповідно до п. 4.3 даного договору, то точками розподілу в яких здійснюється передача послуг від Підприємства до Власника, а також розмежування відповідальності за збереження відповідного майна з постачання холодної та гарячої води. В даному випадку це є стояки до першого різьбового з'єднання в межах квартири. Тобто, ТОВ «Зараз» не несе відповідальності за вказаний випадок. До того ж зі слів свідків, що були присутні при складанні акту, кран фактично зірвало тому, що основна функціональна частина крану було відірвано тому, що основна функціональна частина крану було відірвано від його меншої частини у місті їх з'єднання, тобто є підстави вважати, що виготовлення крану відбулося зі скритими дефектами. Проти задоволення позову заперечував.

В судовому засіданні представник Позивача підтримала заявлені позовні вимоги, та просила стягнути відшкодування за заподіяну шкоду у розмірі 442 484 (чотириста сорок дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та судові витрати лише з ОСОБА_2.

Представники Відповідачів заперечували проти задоволення позову.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особамає право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистомсвого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органумісцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, згідно договору дарування квартири, укладеного від 06.06.2014 року та посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1243, є власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2

Між власниками квартир вказаного будинку та ТОВ «Зараз» укладено договір про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Такий же договір було укладено 26 листопада 2013 року і попереднім власником квартири Відповідача.

Положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачано, що баланспоутримувач будинку, який утримує за договором на балансі відповідне майно, а також бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, забезпечує управління майном і несе відповідальність за його експлуатацію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно ст. 2 ст. 21 вищезазначеного закону визначено, що виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинку, квартир, приміщень та утримувати їх в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

15 червня 2014 року відбулось залиття квартири Позивача, внаслідок несправного обладнання квартири № НОМЕР_1, про що складено відповідний акт, затверджений директором ТОВ «Зараз», відповідно до якого зазначено, що залиття сталося 15.06.2014 року з квартири НОМЕР_1; вирвано кран ГВС на вводі перед лічильником на кухню.

Згідно із ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Додатком 4 до пп.2.3.6 Наказу Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 № 76 , зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджена відповідна форма обов'язкова при складанні акту про залиття,аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (холодного водопостачання).

Суд критично відноситься до наданого Позивачем акта огляду приміщення № 26 від 01.07.2014 року, оскільки, з даними зазначеного актами не ознайомлені мешканці АДРЕСА_4,так як їх підпис в наданих документах відсутній. Також в акті не зазначено, що мешканці кв.НОМЕР_1 відмовились від підпису в акті про залиття квартири. Більш того, вищезазначений акт був сформований 01.07.2014 року, а залиття квартири відбулось 15.06.2014 року, що тягне за собою сумніви щодо об'єктивності складання даного акта.

Більш того, згідно з ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, на цих же підставах відшкодовується і моральна шкода.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Зробивши системний аналіз вищезазначених нормативних актів, суд вважає, що при вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні підлягала обов'язковому встановленню наявність самої такої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідача; причинний зв'язок між діями або бездіяльністю Відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні Позивачеві.

16 травня 2014 року власник квартири № НОМЕР_1 (на той час - ОСОБА_3) звернувся до ТОВ «Зараз» з проханням про заміну крану на стояку холодної води, в зв'язку з тим, що кран, встановлений забудовником не функціонував і вода до квартири не подавалася. Дана заява за вх. № 348 була погоджена директором ТОВ «Зараз», крім того, головним інженером Светличним М.Г. була зроблена резолюція про заміну крана згідно гарантійних зобов'язань будівельною організацією «Лідер Груп».

Того ж місяця, приблизно через тиждень після заявки, зазначений кран було замінено кваліфікованим працівником вказаної будівельної організації.

Відповідно до абзацу 3 пункту 13 «Порядку затвердження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» внутрішньо будинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуження від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Саме ця ділянка системи водопостачання є тією, яку обслуговує та за яку відповідає обслуговуюча організація.

Таким чином з досліджених, у судовому засіданні, матеріалів суд не встановив наявність вини ОСОБА_2 у заподіяній Позивачеві шкоді, її характер та об'єм, протиправну поведінку ОСОБА_2, у вигляді дій або бездіяльності, та причинний зв'язок.

Представник Позивача в судовому засіданні просив суд стягнути грошові кошти за заподіяну шкоду саме з ОСОБА_2, а суд на підставі ст. 11 ЦПК України позбавлений права вирішення питання про наявність вини ТОВ «Зараз» чи іншої особи у заподіяній Позивачеві шкоді.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. ст. 15, 16, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 13 «Порядку затвердження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» та керуючись 4, 10, 11, 158, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Я. Волчко