Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/742/15 Головуючий у 1 інстанції:Курдюков В.М.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 06 вересня 1997 року між ними укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з матір'ю.

Подружнє життя між сторонами не склалось, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припиненні з грудня 2011 року. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

З лютого 2014 року позивач проживає однією сім'єю з іншою жінкою та має намір зареєструвати з нею шлюб.

За весь час проживання окремо позивач не припиняв надавати дитині матеріальну допомогу, в подальшому зобов'язується виплачувати аліменти на її утримання.

Враховуючи зазначене позивач просив розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Призначити аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5 1/3 частину від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобешівського районного управління юстиції Донецької області 06 вересня 1997 року за актовим записом № 44 розірвано.

Після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвища сторін залишено без змін.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови у стягненні аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки не враховано, що відсутня домовленість між сторонами щодо утримання дитини. Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про призначення аліментів скасувати, в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про призначення аліментів.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначена апеляційному суду Запорізької області.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, а оскільки рішення суду оскаржується апелянтом в частині відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів, у відповідності до ч.3 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», рішення переглядається лише в частині відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд першої інстанції виходив з того, що завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, а оскільки позивач добровільно приймає участь в утриманні дитини, надає матеріальну допомогу та існує домовленість між сторонами щодо утримання, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки права позивача щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини ніяким чином не порушені.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону і фактичним обставинам справи.

Судова колегія вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 212-124 ЦПК України, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

За правилами ст. ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі.

Відповідно ч.1 ст. 3, 11 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розглядаючи позов ОСОБА_4 в частині присудження з нього аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що право позивача на сплату аліментів ніяким чином не порушено. Він у добровільному порядку, за домовленістю з іншою стороною надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому спір між сторонами відсутній. Суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині, оскільки право позивача щодо добровільного надання аліментів на утримання дитини ніяким чином не порушено, а суд розглядає спори між сторонами спори у разі порушення прав, свобод чи інтересів. Цивільним процесуальним законодавством не передбачено пред'явлення позову особою до себе про зобов'язання вчинити якусь певну дію.

Думка апелянта про те, що вона не зможе звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки вже є рішення суду про відмову у стягненні аліментів є хибною.

За рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2014 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову про присудження аліментів, оскільки відсутній спір щодо стягнення з нього аліментів. У разі виникнення спору між апелянтом та ОСОБА_4 щодо утримання дитини, вона не позбавлена права, а навіть має його на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: