Номер провадження 2/331/2070/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
18.11.2015 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
при секретарі Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, визнання права власності на автомобіль,-
Позивач в судове засідання не зявився, заявою просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держані та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Зі змісту статей 11, 15 ЦК України вбачається, що цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав грошові кошти від позивача, про що ним була надана розписка від 30.08.2011 р., яка долучена позивачем до матеріалів справи. Після укладення угоди та проведення розрахунку, відповідач ОСОБА_2 передав позивачу автомобіль, ключі від автомобілю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, наявність у позивача технічного паспорту на автомобіль та ключів підтверджують, що між нами сторонами за договором відбулося повне виконання умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п. 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна виникає з моменту передачі майна. Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.
Разом з тим положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та ст.334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.388 ЦК України, набувач майна визнається добросовісним, якщо він не знав і не міг знати про те, що особа, яка відчужила йому майно, не мала на це права.
Частиною 2 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.626 ч.1 ЦК України - договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього якщо майно не може бути витребуване у нього.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.
Відповідно до ст. 61 ЦПК України в даній справі існують обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, і не підлягають доказуванню.
Оцінивши у сукупності докази та встановленні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі і доведені відповідними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59,60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 207, 316, 321, 328, 330, 334, 388, 392 ЦК України суд, -
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Світлицька В.М.