У х в а л а

іменем україни

21 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Журавель В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 6 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - банк), звернулося до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору №83020-cred від 16 серпня 2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 20 тис. доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 серпня 2010 року.

Уточнивши позовні вимоги, позивач зазначав, що у порушення умов договору відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим у нього утворилася перед банком заборгованість, яка станом на 16 грудня 2011 року складає 27 132, 85 доларів США, яку просив стягнути з відповідача.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 6 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 16 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитну угоду №83020 -cred, за умовами якої банк надав відповідачу кредит у сумі 20 тис. доларів США із сплатою 15% річних із кінцевим терміном повернення 15 серпня 2010 року. Того ж дня між сторонами укладено договір про видачу транша на суму 20 тис. доларів США.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_3 не підписувалися зазначені угоди, на підставі яких банк пред'явив до неї позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи №70/06-945 від 9 січня 2014 року.

Такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає вимогам ст.ст.207,1046,1047,1054,1055 ЦК України, нормам процесуального права та підтверджується наявними у справі доказам.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 6 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

О.М. Ситнік