АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6545/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Підпалий В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Білич І.М.

суддів : Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Гречка Т.В.

за участю: позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

в с т а н о в и л а :

Позивач при зверненні до суду із позовом про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 327 628,26 гривень, з метою забезпечення заявленого позову, ставив також питання про його забезпечення шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме корпоративні права які належать ОСОБА_6 в статутному фонді ТОВ «Транс - Аерохендлінг» в розмірі 10 тисяч гривень.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 6 березня 2015 року було накладено арешт на корпоративні права ОСОБА_6 в статутному фонді ТОВ «Транс-Аерохендлінг» (, адреса: м. Київ. вул. Шулявська, 5), розмір внеску якого складає 10 000 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де ставив питання про її скасування. Вказуючи при цьому на порушення судом норм процесуального права. Зазначаючи при цьому, що заява про забезпечення позову не містить жодних обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. А також те, що суд першої інстанції задовольняючи заяву, врахував тільки те, що предметом спору є значна сума грошових коштів, проте, законом не передбачено, що значна сума коштів, може бути підставою для накладення арешту.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити.

Позивач та представник позивача не визнали подану апеляційну скаргу, заперечували проти її задоволення..

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, приймаючи ухвалу про накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_6 в статутному фонді ТОВ «Транс-Аерохендлінг», розмір внеску якого складає 10 000 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є значна сума грошових коштів - 327 628,26 гривень, та прийшов до висновку про обґрунтованість заяви про накладення арешту на корпоративні права відповідача, а відтак з урахуванням п. 2 ч. 2 ст. 151, ч. 3 ст. 152, ч. 6 ст. 153 ЦПК вважав, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору.

Зі змісту вказаних статей вбачається що обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 р. № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що звернення позивача із заявою про забезпечення позову є зловживанням позивачем своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок відповідача є такими що не відповідають матеріалам справи.

Так як на час постановлення оскаржуваної ухвали, спір між сторонами вирішено не було, завдана шкода у добровільному порядку не відшкодована. Крім того, відповідач зняв автомобіль, що належав йому на праві власності з реєстраційного обліку УДАІ м. Києва для реалізації та перереєстрації на іншу особу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 6 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: