УХВАЛА

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа - Бишівська сільська рада Макарівського району Київської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку; за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») на рішення Макарівського районного суду Київської області від 8 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 1 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,188 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області.

У травні 2011 року їм стало відомо, що на вказаній земельній ділянці ПАТ «Укртелеком» було прокладено волокно-оптичну лінію зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» без їх відома та погодження.

Зазначали, що на численні звернення до ПАТ «Укртелеком» щодо демонтажу вказаної лінії зв'язку та приведення земельної ділянки у стан, що існував до порушення їх прав, їм було відмовлено з підстав того, що проведення таких робіт потребує значних витрат.

Вказували, що відповідно до Правил охорони ліній електрозв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 135 від 29 січня 1996 року (далі - Правила), на трасах підземних кабельних ліній електрозв'язку встановлюються охоронні зони у вигляді смуги землі, яка обмежена паралельними лініями, віддаленими від траси підземних кабелів на відстані 2 метри з кожного боку.

У межах охоронних ліній електрозв'язку і навколо випромінюючих споруд електрозв'язку без письмової згоди операторів телекомунікацій, а також без присутності їх представників забороняється: виконувати різного виду будівельні, монтажні, вибухові і земляні роботи, а також розрівнювати грунт за допомогою бульдозера, екскаватора, скрепера, грейдера та іншої землерийної техніки; проводити сільськогосподарські роботи на глибині більш як 0,3 метри; саджати дерева, розташовувати польові стани (табори), утримувати худобу, складати матеріали, корми, добрива, розпалювати вогнища, влаштовувати стрільбища.

Враховуючи той факт, що ширина їхньої земельної ділянки становить 10 метрів, то з урахуванням обмежень використання ділянки за цільовим призначенням є неможливим.

У зв'язку із цим позивачі просили суд: зобов'язати ПАТ «Укртелеком» усунути перешкоди у здійсненні ними права власності на належну їм на праві спільної сумісної власності земельну ділянку площею 0,188 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, шляхом винесення волокно-оптичної лінії зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» за межі вказаної земельної ділянки протягом 2 місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили; стягнути з ПАТ «Укртелеком» на їх користь понесені судові витрати у рівних частках.

У квітні 2013 року ПАТ «Укртелеком» звернулося до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що волокно-оптична лінія зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» прокладена згідно з проектом без відхилень від проектної документації на підставі дозволу Макарівської районної державної адміністрації Київської області на виконання проектно-вишукувальних робіт по будівництву волокно-оптичних ліній зв'язку в населених пунктах району від 2 листопада 2006 року, акта обстеження земельної ділянки, погодження Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області про вилучення земельних ділянок за рахунок угідь землекористувачів та земель комунальної власності, та була належним чином введена в експлуатацію, що підтверджується актом робочої комісії про прийняття в експлуатацію об'єкта від 25 грудня 2006 року.

Зазначало, що вказаною лінією надаються послуги зв'язку державним установам, що, в свою чергу, може вплинути на якість зв'язку на всій території країни; перенесення лінії зв'язку або забезпечення надання послуг зв'язку в інший спосіб, ніж через використання цієї лінії, є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Укртелеком» просило суд встановити на свою користь постійний безоплатний земельний сервітут на право розміщення та експлуатації під землею волоконно-оптичної лінії зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» на земельній ділянці площею 0,188 га, яка розташована на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Макарівського районного суду Київської області від 8 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 1 грудня 2014 року, позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Зобов'язано ПАТ «Укртелеком» усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 права власності на належну їм на праві спільної сумісної власності земельну ділянку площею 0,188 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, шляхом винесення волокно-оптичної лінії зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» за межі вказаної земельної ділянки протягом 3 місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили. У задоволенні зустрічного позову ПАТ «Укртелеком» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Укртелеком», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити, а позов ПАТ «Укртелеком» задовольнити.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Укртелеком», суд першої інстанції виходив із того, що право власності позивачів на належну їм земельну ділянку порушене саме діями ПАТ «Укртелеком», незважаючи на наявність необхідних дозволів та погоджень, оскільки відсутні акти обстеження та рішення сільської ради про погодження вилучення земельної ділянки позивачів; вирішити питання про встановлення земельного сервітуту неможливо, оскільки ПАТ «Укртелеком» не надало відповідної технічної документації із землеустрою.

Апеляційний суд погодився з таким висновком суду першої інстанції, зазначивши також, що посилання ПАТ «Укртелеком» на те, що волокно-оптична лінія зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» прокладена згідно з проектною документацією та на підставі погодження сільської ради місця розташування та вибору траси волокно-оптичної лінії зв'язку та дозволу на вилучення земельних ділянок за рахунок угідь землекористувачів та земель комунальної власності від 10 жовтня 2006 року, не заслуговують на увагу.

Проте погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого 24 грудня 2003 року на їх ім'я, є співвласниками земельної ділянки площею 0,396 га, яка розташована у с. Бишів Макарівського району Київської області, з яких 0,208 га для обслуговування житлового будинку, а 0,188 га - ведення особистого підсобного господарства.

29 вересня 2006 року комісією Макарівської районної державної адміністрації Київської області з розгляду питань і пропозицій, пов'язаних із вибором земельних ділянок під будівництво, було складено акт обстеження земельної ділянки довжиною 9 км, яка рекомендується для прокладки волокно-оптичної лінії зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» (правонаступником якого є ПАТ «Укртелеком») в межах Макарівського району Київської області (т. 1, а. с. 32-33).

10 жовтня 2006 року Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області розглянуто матеріали попереднього погодження місця розташування та вибору траси волокно-оптичної лінії зв'язку у межах Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, відповідно до яких остання не заперечувала вилучення у тимчасове користування на період будівництва волокно-оптичної лінії зв'язку земельних ділянок за рахунок угідь землекористувачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та земель комунальної власності загальною площею 2 га (т. 1, а. с. 34).

2 листопада 2006 року Макарівською районною державною адміністрацією Київської області надано дозвіл ПАТ «Укртелеком» на проведення проектно-вишукувальних та будівельних робіт по прокладанню волокно-оптичної лінії зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» загальною довжиною 9 км у межах Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області (т. 1, а. с. 31).

Актом робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта для пред'явлення державній приймальній комісії від 25 грудня 2006 року прийнято в експлуатацію 1, 2 8, 11 черги об'єкту реконструкції зонової первинної мережі зв'язку Київської області від генерального підрядника (т. 1, а. с. 45-48).

З матеріалів справи вбачається, що на належній ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельній ділянці ПАТ «Укртелеком» було прокладено волокно-оптичну лінію зв'язку «Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» без їх погодження, оскільки їх земельна ділянка не була предметом розгляду сільською радою щодо її вилучення у тимчасове користування на період будівництва волокно-оптичної лінії зв'язку, проте сільська рада надала дозвіл на таке будівництво, зазначивши про належність земельної ділянки позивачів до комунальної власності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2014 року скасовано попередні судові рішення у даній справі на підставі того, що суди не перевірили законності рішення сільської ради від 10 жовтня 2006 року, яке не оскаржувалося та є чинним; пославшись лише на листи ПАТ «Укртелеком», не навели обґрунтованих належних доказів можливості перенесення волокно-оптичної лінії зв'язку або забезпечення надання послуг зв'язку в інший спосіб.

У порушення ч. 4 ст. 338 ЦПК України, відповідно до якої висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, суди обставин прийняття вказаного рішення Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області не перевірили, представників сільської ради для надання пояснень по суті справи не викликали, відповідних документів не витребували.

Згідно з ч. 1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Одним із видів земельних сервітутів є право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій (п. «в» ч. 1 ст. 99 ЗК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій, які відповідно до цього Закону внесені до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, мають право вимагати від власників земельних ділянок або землекористувачів установлення сервітутів до категорії земель, визначених ЗК України, для прокладання під землею телекомунікаційних мереж та/або усунення їх пошкоджень. Розмір плати (тарифи) за встановлення земельного сервітуту для прокладання під землею та/або усунення пошкоджень телекомунікаційних мереж для власників або землекористувачів установлює Кабінет Міністрів України.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не звернув уваги на зазначені норми закону та належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги про те, що: саме судове рішення про встановлення земельного сервітуту є підставою для виготовлення технічної документації із землеустрою, а не навпаки; перенесення волокно-оптичної лінії зв'язку або забезпечення надання послуг зв'язку у інший спосіб є неможливим.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, а судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 1 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта