Справа № 466/9984/12 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 88-ц/783/10/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю : заявниці ОСОБА_2, представника заявниці ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідачки ОСОБА_6, представника ТзОВ "Старий лицар" Дегтяренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 - Барбадин -Дунець (Мінчак) Н.М. про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2014року у зв"язку з нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати незаконним та скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 27 лютого 2002 року № 182 "Про внесення змін до розпорядження від 6 червня 2001 року № 640"; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на будівлю першої черги міні-ринку на АДРЕСА_1, виданого на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 27 лютого 2002 року; визнати частково незаконним та скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 6 червня 2001 року "Про оформлення права власності на цілісний майновий комплекс міні-ринку (1-ша черга) на АДРЕСА_1, в частині зазначення у пункті 1 загальної площі приміщень цілісного майнового комплексу міні-ринку (1-ша черга) по АДРЕСА_1 у розмірі 1220,2 кв.м, замість 877,4 кв.м; визнати частково незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на цілісний майновий комплекс міні-ринку по АДРЕСА_1, видане на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 6 червня 2001 року в частині зазначення загальної площі приміщень, з яких складається цілісний майновий комплекс міні-ринку по АДРЕСА_1 у розмірі 1220,2 кв.м, замість 877,4 кв.м.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 27 лютого 2002 року ТОВ "Старий Лицар", на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації № 187, отримало нове свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомості, які на дату видачі свідоцтва вже були відчужені. При цьому свідоцтво про право власності на цілісний майновий комплекс міні-ринку по АДРЕСА_1 загальною площею 1220,2 кв.м від 6 червня 2001 року, видане ТОВ "Старий Лицар", на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 6 червня 2001 року, не було повернуто до відділу приватизації державного житлового фонду і відповідач на підставі даного свідоцтва продовжував укладати договори купівлі - продажу з фізичними та юридичними особами. Зазначали, що незважаючи на те, що свідоцтво про право власності на цілісний майновий комплекс міні-ринку по АДРЕСА_1 загальною площею 1220,2 кв.м від 6 червня 2001 року, видане на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 6 червня 2001 року, було визнане недійсним, вищезгадане свідоцтво було використано ТОВ "Старий лицар" також для отримання дозволу на здійснення торгівлі та паспорту ринку у 2002 -2010 роках.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2013 року позов задоволено повністю.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2014 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ""Старий лицар"" задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2013 року скасовано і ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старий лицар", Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: ОКП ЛОР ""БТІ та ЕО"", ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, про захист права власності відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року касаційну скаргу представника ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 - ОСОБА_3 відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

23 грудня 2014 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3. подала заяву про перегляд рішення Апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

У поданій нею заяві зазначає, що 18 листопада 2014 року їй стало відомо із матеріалів кримінального провадження про те, що ТзОВ "Старий лицар" здійснило реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 ще 12 лютого 2013 року. Підставою реєстрації права власності стало свідоцтво про право власності від 27.02.2002 року, яке згідно рішення Апеляційного суду не зареєстроване і не може бути порушенням майнових прав позивачів та третіх осіб. Також зазначає, що у реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості стосовно розміру ( площі) тих приміщень, право власності на які зареєстровано. Вказує, що при фактичному знаходженні на праві власності у ТзОВ "Старий лицар" приміщень загальною площею до 20,0 кв.м , реєстрація права власності існує на приміщення площею 877,4 кв.м , згідно розміру зазначеного у свідоцтві від 27 лютого 2002 року (підстава реєстрації права власності). Отже, вважає, що на момент розгляду справи в Апеляційному суді Львівської області та прийнятті рішення від 13 березня 2014 року існували обставини, які не були відомі сторонам по справі та суду, а їх існування могло суттєво вплинути на вирішення справи по суті.

Просить рішення Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТзОВ "Старий лицар" та залишити рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2013 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв"язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не могли бути і не були відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз"ясень, що містяться в п.п.3-6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв"язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини- це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути заявникові відомі на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов"язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що у встановленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв"язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов"язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і не можуть бути підставою для пред"явлення нової вимоги. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються ново виявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини 2 статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і не були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Із змісту заяви про перегляд рішення апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами вбачається, що нововиявленою обставиною заявник вказує реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 ще 12 лютого 2013 року, про що внесено запис № НОМЕР_1. Підставою реєстрації права власності стало свідоцтво про право власності від 27.02.2002 року, яке згідно рішення Апеляційного суду від 13 березня 2014 року не зареєстроване і не може слугувати порушенням майнових прав позивачів та третіх осіб. Зазначає, що у реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості стосовно розміру (площі) тих приміщень, право власності на які зареєстровано. Тому, при фактичному знаходженні на праві власності у ТзОВ "Старий лицар" приміщень загальною площею 14,4 кв.м, реєстрація права власності існує на приміщення 877,4 кв.м згідно розміру зазначеному у Свідоцтві від 27 лютого 2002 року ( а.с.64).

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Акту державної технічної комісії № 1610/272-07 від 14 травня 2001 року про готовність закінченого будівництвом об"єкту до експлуатації, затвердженого Наказом департаменту землеустрою та планування забудови міста, було прийнято в експлуатацію міні-ринок по АДРЕСА_1. (а.с.12-14).

06 червня 2001 року відповідачу по справі ТзОВ "Старий лицар" начальником ЛОДКП "БТІ та ЕО було видано Свідоцтво про право власності на цілісний майновий комплекс міні-ринку на АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації №640 від 06 червня 2001 року загальною площею 1220,2 кв.м.(а.с.7-об).

18 лютого 2002 року на виконання протесту прокурора №4/1 Шевченківського району м. Львова та у зв"язку з виявленими невідповідностями у документах Свідоцтво про право власності ТзОВ "Старий лицар" на цілісний майновий комплекс міні-ринку на АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації №640 від 06 червня 2001 року на загальну площу 1220,2 кв.м. визнано недійсним та з цього приводу прийнято розпорядження Шевченківської районної адміністрації №182 від 27 лютого 2002 року (а.с. 6 т.1)

У пункті 3 розпорядження №182 від 27.02.2002 року Шевченківської районної адміністрації зазначено, що зобов"язати засновників ТзОВ "Старий лицар" повернути вище вказане свідоцтво у відділ приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова. (а.с.6 т.1).

В період з червня 2001 року та на протязі 2002 років ТзОВ "Старий лицар" відчужувало будівлі торгових приміщень на користь фізичних осіб, які належно оформляли договори купівлі-продажу торгових приміщень по номерах їх обліку та площі та реєстрували у БТІ та ЕО право власності, отримуючи свідоцтво про право власності на окреме торгове приміщення. До матеріалів справи долучені копії договорів купівлі-продажу.

Відтак, у власності ТзОВ "Старий лицар" станом на 27 лютого 2002 року перебувало лише три приміщення загальною площею 55,4 кв.м, які в подальшому також частково відчужені, що підтверджується поясненнями директора ТзОВ "Старий лицар" відповідача по справі ОСОБА_6

На виконання розпорядження №182 від 27.02.2002 року Шевченківської районної адміністрації м. Львова видано Свідоцтво про право власності на будівлі першої черги міні-ринку ТзОВ "Старий лицар" Лтд на АДРЕСА_1 на приміщення загальною площею 877,4 кв.м. ( а.с.7).

Отже, ТзОВ "Старий лицар" отримало нове свідоцтво про право власності від 27 лютого 2002 року на об"єкти нерухомості площею 877,4 кв.м. що на дату видачі свідоцтва вже були відчужені ним же, тобто ТзОВ "Старий лицар". Крім цього, ТзОВ "Старий лицар" не виконало п.3 розпорядження Шевченківської районної адміністрації №182 від 27 лютого 2002 року та не повернуло Свідоцтво про право власності на цілісний майновий комплекс міні-ринку на АДРЕСА_1 на загальну площу 1220,2 кв.м., видане 06 червня 2001 року у відділ приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова.

На підставі Свідоцтва про право власності на цілісний майновий комплекс міні-ринку на АДРЕСА_1 загальною площею 1220,2 кв.м., незважаючи на те, що воно визнане недійсним та підлягало поверненню, ТзОВ "Старий лицар" укладає 18 червня 2002 року договір купівлі-продажу з ПП "Соломія-Сервіс" на відчуження приміщення №21 загальною площею 13,5 кв.м., що знаходиться в ЦМК міні-ринку (1-ша черга) за адресою АДРЕСА_1.

09 жовтня 2003 року на підставі цього ж свідоцтва ТзОВ "Старий лицар" укладає договір купівлі-продажу із ОСОБА_12 на відчуження приміщень № 22-1 та № 22-2 загальною площею 31,9 кв.м за адресою АДРЕСА_1.

Зазначене свідоцтво про право власності від 06 червня 2001 року ТзОВ "Старий лицар" , незважаючи на його недійсність, використовується останнім для отримання дозволу на здійснення торгівлі та Паспорту ринку у 2002-2010 роках.

В той же час свідоцтво про право власності на будівлі першої черги міні-ринку на АДРЕСА_1 від 27 лютого 2002 року, видане ТзОВ "Старий лицар" Шевченківською районною адміністрацією на підставі Розпорядження Шевченківської районної адміністрації №182 від 27 лютого 2002 року на загальну площу 877,4 кв.м. не зареєстроване в ОКП ЛОР БТІ та ЕО, чого не заперечила відповідач директор ТзОВ "Старий лицар" та зазначене підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи із БТІ та ЕО.

Колегія суддів вважає, що ТзОВ "Старий лицар" незаконно отримало свідоцтво про право власності від 27 лютого 2002 року на об"єкти торгових приміщень міні-ринку, оскільки такі ним було відчужено фізичним та юридичним особам і ТзОВ "Старий лицар" залишалося власником торгових приміщень на цей час загальною площею 55,4 кв.м.

Під час розгляду справи у Шевченківському районному суді м.Львова та постановлення рішення судом 17 грудня 2013 року, під час перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ТзОВ "Старий лицар", останній не повідомив суд про реєстрацію свідоцтва про право власності 12.02.2013 року на підставі розпорядження №182 Шевченківської районної адміністрації м.Львова від 27.02.2002 року ( а.с.64) про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об"єкта нерухомого майна. У названій інформаційній довідці зазначений об"єкт нерухомого майна- приміщення, однак ні номер, ні площа приміщення не конкретизовані. Так як реєстрація відбулося на підставі свідоцтва про право власності від 27.02.2002 року, то слід розуміти, що площа об"єкта 877,4 кв.м.

За таких обставин встановлено, що ТзОВ "Старий лицар" має право власності на цілісний майновий комплекс торгових приміщень площею 877,4 кв.м в той час як на кожне окремо торгове приміщення є свій власник, якому також видано право власності ще в 2001-2002 роках, а в подальшому власники змінювалися відчужуючи своє торгове приміщення згідно договору дарування, купівлі-продажу чи спадкування. Зазначене підтверджується долученими договорами відчуження та матеріалами інвентаризаційної справи, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Фактично, при наявній на праві власності площі 14,4 кв.м. ТзОВ "Старий лицар" , маючи витяг з реєстрації прав власності на загальну площу 877,4 кв.м. може розпорядитися нею, та згідно пояснень позивачів намагається це зробити, створює незручності та перешкоди у веденні господарської діяльності,чим порушуються права всіх співвласників торгових приміщень. Зазначене вище щодо зміни власника торгового приміщення та площі чітко відтворене у кольорах на плані з натури, виготовленому у БТІ та ЕО, належно завіреному начальником , оглянуте судом із визначенням площі торгових приміщень, що відповідає додатковим поясненням до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 10.04.2015 року ( ас.123-124,124а та долученій схемі а.с.132 т.3) та аналогічна із планом з натури, що знаходиться у інвентаризаційній справі.

Виходячи із вище зазначеного, колегія суддів вважає, що свідоцтво від 27.02.2002 року та розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №182 від 27.02.2001 року підлягають до скасування повністю.

Відповідно до ст. ст. 328,331 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом або договором передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 346 ЦК України названі підстави припинення права власності на майно, серед який однією із підстав є відчуження власником свого майна, відмова власника від права власності та інші.

Відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 р.№6/5) державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (БТІ) у межах визначених адміністративно- територіальних одиниць.

Підстави та порядок реєстрації права власності передбачений цим же положенням.

У зазначеному Положенні не передбачено подвійної реєстрації права власності на один і той же об"єкт за різними фізичними чи юридичними особами, в той час як у зазначеній справі право власності окремих фізичних та юридичних осіб знаходиться ще у праві власності ТзОВ "Старий лицар", тобто подвійна власність .

Відповідно до ст.321 ч.1 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачені засади захисту права власності та зазначено, що держава забезпечує рівний захист усіх суб"єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Пред"явлення зазначеного позову та заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами дають підстави для захисту прав позивачів.

У п.23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв"язку з нововиявленими обставинами" зазначено, що з набранням законної сили новим судовим рішенням, ухваленим за результатами перегляду судового рішення у зв"язку з нововиявленими обставинами, втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. Отже, немає необхідності вирішувати питання про їх скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309.1 п.4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319, 361, 365 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2014 року у зв"язку з нововиявленими обставинами задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2014 року скасувати за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 182 від 27 лютого 2002 року "Про внесення змін до розпорядження №640 від 06 червня 2001 року".

Скасувати свідоцтво про право власності на будівлі першої черги міні-ринку на АДРЕСА_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Старий лицар" Лтд, виданого на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №182 від 27.02.2002 року.

Скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №640 від 06.06.2001 року "Про оформлення права власності на цілісний майновий комплекс міні-ринку (1-ша черга) на АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Старий лицар" Лтд в частині п.1 загальної площі приміщень цілісного майнового комплексу міні-ринку (1-ша черга) на АДРЕСА_1 у розмірі 1220,2 кв.м замість 877, 4 кв.м.

Скасувати свідоцтво про право власності на цілісний майновий комплекс міні-ринку на АДРЕСА_1, видане на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №640 від 06.06.2001 року в частині зазначення загальної площі приміщень з яких складається цілісний майновий комплекс міні-ринку на АДРЕСА_1 за ТзОв "Старий лицар" Лтд у розмірі 1220, 2 кв.м замість 877, 4 кв.м.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин