20.04.2015 Справа № 756/9106/14-ц
Справа № 756/9106/14-ц
Провадження № 2/756/226/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року позивач звернувся в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

До початку розгляду справи по суті позивач скористався своїм правом, передбаченим ст. 31 ЦПК України, заявив про зміну предмету позову, просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором. (а.с. 181-184)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 80000 доларів США, строком до 10 липні 2017 року, під 13,2% річних. В порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 були укладені договори поруки.

Позичальник неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, допустив порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту становить у загальній сумі 2389344,30 грн.

За таких обставин, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 10 липня 2007 року № 0 у загальному розмірі 2389344,30 грн., у тому числі борг за основною сумою кредиту у сумі 69326,10 доларів США, що становить станом на 02 лютого 2015 року 1120158,44 грн., та заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у сумі 78549,34 доларів США, що становить станом на 02 лютого 2015 року 1269185,86 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. 06 березня 2015 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ПАТ «Дельта Банк».

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, явку своїх представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

10 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позичальник отримав від банку кредит в іноземній валюті у сумі 80000 доларів США та зобов'язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит у строк до 10 липня 2017 року. За користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка у розмірі 13,2% річних.

Кредит надається позичальнику на споживчі потреби, забезпечений іпотекою двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (п. 1.4 договору про надання споживчого кредиту)

Крім того, виконання зобов'язань позичальника за договором забезпечується порукою ОСОБА_2, ОСОБА_3

За умовами п. 1.5. договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1

Договір про надання споживчого кредиту від 10 липня 2007 року № 0 укладений в письмовій формі та підписаний обома сторонами. (а.с. 125-132)

10 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 126295, за умовами якого поручитель зобов'язалася відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 10 липня 2007 року № 0.

Також 10 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 126294, відповідно до якого поручитель ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 10 липня 2007 року № 0.

У відповідності до положень ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст. 1056-1 процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Аналіз вищенаведених положень закону дозволяє дійти висновку, що кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору. Виходячи з суті договірних правовідносин, які виникають на підставі договору кредиту, обов'язок позичальника по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами виникає лише з моменту виконання кредитором свого обов'язку по наданню на користь позичальника такого кредиту.

Як убачається з матеріалів справи, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредиту у сумі 80000 доларів США, строком до 10 липня 2017 року, під 13,2% річних, для споживчих потреб. Відповідач ОСОБА_1, зі свого боку, зобов'язався повернути кредитні кошти до встановленого строку, сплатити плату за користування кредитними коштами.

Договір про надання споживчого кредиту укладений між сторонами у письмовій формі, підписаний з обох сторін. (а.с. 125-134)

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про надання доказів на підтвердження видачі та отримання кредиту позичальником.

У судовому засіданні 13 жовтня 2014 року судом було запропоновано представнику позивача надати докази отримання кредиту ОСОБА_1 (а.с. 90-91)

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

До початку розгляду справи по суті представником позивача у судовому засіданні 04 грудня 2014 року долучено до матеріалів справи наступні письмові докази: копії договору про надання споживчого кредиту, договорів поруки та договору іпотеки, а також виписку по кредитному договору.

При дослідженні та оцінці письмових доказів, долучених до матеріалів справи, судом встановлено, що виписка по кредитному договору, яка долучена позивачем до матеріалів справи на підтвердження перерахування кредитних коштів на користь позичальника, не стосується договору про надання споживчого кредиту № 0 від 10 липня 2007 року, укладеного з відповідачем ОСОБА_1 Вказана виписка сформована по договору кредиту, що укладений з позичальником ОСОБА_4, на суму 24617 доларів США, строком до 19 грудня 2011 року, а тому не є належним доказом по даній справі. (а.с. 141-148)

Заяв, клопотань від позивача щодо витребування доказів на адресу суду не надходило.

Отже, позивачем не надано доказів отримання позичальником ОСОБА_1 від АКІБ «УкрСиббанк» кредиту у розмірі 80000 доларів США на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 10 липня 2007 року, заборгованість за яким позивач ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути на свою користь відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв'язку з необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко