Провадження № 2-о/344/32/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді: Барашкова В.В.

за участю секретаря: Струк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтерисована особа: УПФ в м.Івано-Франківську про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву в якій вимоги заяви підтримав і просив задоволити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явилася, попередньо подала до суду заяву в якій проти задоволення заяви не заперечила.

За таких обставин суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі зібраних по справі доказів, з врахуванням особливостей, передбачених ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_1, народився в м. Івано-Франківську та постійно проживав тут. В 1973 році був призваний до лав Радянської Армії. Починаючи зі служби в армії і впродовж тривалого часу кожен рік не менше одного разу в рік безкоштовно здавав кров.

Працюючи на ремонтно-механічному заводі з 15.10.1987 року до 01.08.1994 року в м. Івано-Франківську він щорічно здавав безкоштовно кров та отримував до щорічної відпустки додаткові вихідні дні за донорство.

За 25 разову безкоштовну здачу крові ОСОБА_1 був нагороджений посвідченням «Почесний донор Товариства Червоного Хреста» від 26.02.1991 року номер посвідчення НОМЕР_1, що підтверджується записом в журналі реєстрації донорів за НОМЕР_1. Крім того був нагороджений знаком «Почесний донор».

Посвідчення «Почесний донор Товариства Червоного Хреста» ним було втрачено внаслідок викрадення документів в кінці 1999 року, тому всі документи, які були ним втрачені в тому числі і паспорт поновлювалися, про що свідчить дата видачі паспорта - 13 січня 2000 р.

Одним із головних напрямків роботи Товариство Червоного Хреста України є впровадження в життя Закону України «Про донорство крові» та на них покладено функцію пропаганди донорства. Ведення реєстрів донорів на Товариство не покладалося.

До 1998 року посвідчення Почесного донора СРСР видавало Товариство Червоного Хреста. Картки донора про здачу крові до 2007 року відповідно до Наказу МОЗ України від 22.08.2002 року за № 323 зберігались в архіві впродовж 5 років, після останньої здачі кровоздачі. Через пять років, якщо донор не здав кров картка донора знищувалась.

Конституція України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права.

Статтею 12 Закону України «Про донорство крові та її компонентів» передбачено, що донори, які безоплатно здали кров в кількості 40 разових максимально допустимих доз або плазму крові в кількості 60 разових максимально допустимих доз, незалежно від часу їх здачі, набувають статусу Почесного донора України. Таким особам видається відповідне посвідчення і вручається нагрудний знак «Почесний донор України» в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ст. 13 Закону України «Про донорство крові та її компонентів» Почесні донори України мають право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 10 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць.

Пунктом 2 Постанови Верховної Ради України від 23 червня 1995 року «Про введення в дію Закону України «Про донорство крові та її компонентів» встановлено, що пільги, передбачені Законом України «Про донорство крові та її компонентів» для осіб, які мають статус Почесного донора України, поширюються на громадян України, нагороджених нагрудним знаком «Почесний донор СРСР».

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846, за документ, що підтверджує статус почесного донора України і СРСР, приймається завірена в установленому порядку копія посвідчення «Почесний донор України», «Почесний донор СРСР».

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підставні та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 208, 213-215, 234, 235, 256-259, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву- задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_1 статусу Почесного донора СРСР.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Барашков В.В.