РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа №668/7605/15-ц

Пров. №2/668/2168/15

03.12.2015 року Суворовський районний суд м.Херсона в складі:

головуючого судді Зубова О.С.,

при секретарі Хандусенко О.Е.,

за участю представника

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування збитків за договором страхування

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та його представник пояснив у судовому засіданні, що позивач та ОСОБА_3 застрахували їх спільний автомобіль у ПАТ СК «ВУСО». У наслідок ДТП даний автомобіль отримав механічні пошкодження. Відповідача сповіщено про настання страхового випадку та необхідності здійснення страхової виплати. Однак відповідачем необґрунтовано зменшено суму страхового відшкодування та виплачено її позивачу у не повному розмірі, яка не відповідає дійсному розміру завданих збитків. Просить суд задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надав суду заперечення на позов зазначаючи, що розрахунок амортизаційного зносу запчастин автомобіля, пропорційності відшкодування збитків з врахуванням дійсної вартості автомобіля в момент страхової події було здійснено відповідно до умов страхового договору. Також вказав на неналежність позивача, оскільки остання не є страхувальником за договором страхування та не має права вимоги. Просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні їм правовідносини.

03.12.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «ВУСО» укладено договір про добровільне страхування наземного транспорту № 1-01 від 03.12.2014, а саме автомобіля НОМЕР_1, за яким ОСОБА_2 також вказана страхувальником.

05.05.2015 року настав страховий випадок, унаслідок ДТП автомобіль який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2Ю отримав механічні пошкодження. За кермом автомобіля перебувала позивач.

Відповідача повідомлено про настання страхового випадку, належним чином.

Позивачем здійснено ремонт вказаного автомобіля в ТОВ «Автопланета Плюс» у звязку із перебуванням транспортного засобу на гарантійному обслуговуванні в даному підприємстві. Згідно рахунку фактури ТОВ «Автопланета Плюс» від 12.05.2015 сума збитків склала 29140,68 грн., з яких вартість запчастин складає 17468,60 коп. Вказаний розрахунок направлено до відповідача.

Відповідачем відшкодовані завдані позивачу збитки лише частково, а саме в сумі 13362,85 року, у звязку із зменшенням страхової суми, через амортизаційний знос запчастин відповідно до 5.1. Договору на 27,2% та застосування на підставі п.16.17 Договору коефіцієнту пропорційності страхової суми із дійсною вартістю автомобіля на момент страхової події, яка відповідно до висновку «Розрахунку ринкової вартості №339» від 06.05.2015 року складає 310281,61 грн.

Дані обставини сторонами жодним чином не оспорювалися.

За встановлених обставин суд дійшов до наступного висновку.

Відповідач при здійсненні розрахунку страхової виплати керувався п.16.17 та п.16.17.1 даного договору, що передбачають пропорційну відповідальність страховика, якщо дійсна вартість транспортного засобу на момент страхової події перевищує страхову суму більш, ніж на 10%. Так, відповідачем був визначений коефіцієнт пропорційності страхового відшкодування, враховуючи різницю між розмірами страхової суми за даним договором, що складає 170000 грн. та дійсною вартість автомобіля позивача на момент страхової події, яка відповідно до вищевказаного розрахунку складає 310281,61 грн.

Однак, даний висновок відповідача, суд вважає необґрунтованим, з тих підстав, що у звязку із знеціненням національної валюти гривні, вбачається наявність обставин, що свідчать про можливість зростання вартості аналогічного автомобіля пропорційно до розміру інфляції, яка відповідно в гривні станом на момент страхового випадку значно перевищує його вартість на час укладання страхового договору.

Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу на спростування того, що страхова сума за цим договором в розмірі 170000 грн. не відповідала дійсній вартості вищевказаного автомобіля в момент укладання вказаного договору.

З огляду на викладене, застосування відповідачем п.16.17 цього договору є безпідставним.

При цьому, суд вважає обґрунтованим розрахунок відповідача щодо амортизаційного зносу, оскільки даний розрахунок слід здійснювати не з моменту укладання договору, а з моменту початку експлуатації автомобіля, що в даному випадку відповідає даті реєстрації транспортного засобу 17.11.2012 року.

Відповідно до п.5.1 даного договору страхове відшкодування визначається фіксованим розрахунком амортизаційного зносу запчастин, деталей, матеріалів, а саме 12% у перший рік експлуатації автомобіля, в наступні роки 10%, з яких 1% у перші два місяця, 0,8% кожний наступний місяць з десяти.

Таким чином, амортизаційний знос склав: з 17.11.2012 року по 17.11.2013 року 12%, з 18.11.2013 року по 17.11.2014 року 10%, з 18.11.2014 по 17.01.2015 року 2%, з 18.01.2015 року по 05.05.2015 року 3,2 %, а загалом 27,2% амортизаційного зносу.

За таких обставин, розмір амортизаційного зносу запчастин виходячи із зазначеного складає 4751 грн. 46 коп.

Отже, враховуючи, що відповідачем вже було нарахована та сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 13362,85 грн., з відповідача на користь позивача підлягають додатковому стягненню 11026,37 грн. в рахунок недоплаченої суми страхового відшкодування.

Доводи представника відповідача щодо неналежності позивача спростовуються тим, що п.5.3. та 10.3 даного договору ОСОБА_2 зазначена як страхувальник та передбачено її право при настанні страхового випадку на вимогу до страховика щодо виплатити страхового відшкодування.

Крім того, підлягають також задоволенню вимоги позивача, щодо визнання недійсним п.18 даного договору, з наступних підстав.

Відповідно до п.18 Порядок вирішення спорів, усі спори щодо вказаного договору повинні розглядатися у Третейському суді Товарної біржі «Іннекс», але вказаний пункт договору суперечить чинному законодавству України, так п.14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейським судам забороняється розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Відповідно до судової практики Верховного Суду України від 01.02.2013 «З урахуванням того, що діяльність страховика підпадає під визначення послуги і виконавця, що містяться в ч. 1 ст. 1 Закону «Про захист прав споживачів» № 1023-ХІІ то у разі, якщо договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої фізичної особи, такі правовідносини регулюються Законом № 1023-XII в частині, не врегульованій спеціальним законом.» Доказами того, що договір був спрямований на задоволення особистих потреб позивача вказані у п.5.3. договору, як приватний. Таким чином суд вважає, що вказаний пункт договору суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним.

З огляду на викладене суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково.

Також на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування витрат повязаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,10,212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_2 11026 грн. 37 коп. в рахунок недоплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. у відшкодування судового збору.

Визнати недійсним п.18 Договору добровільного страхового наземного транспорту №1-01 від 03.12.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Херсону в 10-денний строк:

-позивачем, з дня проголошення рішення;

-відповідачем, з дня відмови йому Суворовським районним судом м.Херсона в задоволенні його заяви про перегляд даного заочного рішення суду, яка може бути подана ним письмово протягом десяти днів з дня отримання ним копії даного заочного рішення.

-

СуддяОСОБА_4