АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/69/15 Головуючий в суді 1 інстанції: Іванищук А.А. Категорія: 58 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 26 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 12 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в особі «Центрального» відділення Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_4, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні про зняття арешту з майна та виключення з акту опису майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 27.04.2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступник ПАТ «Фідобанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 014/14792/5/14245 на придбання автотранспорту, за умовами якого позивач надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання, грошові кошти в сумі 240733,00 грн. з кінцевим терміном повернення 23.04.2015 року та сплатою 15% річних.

28.02.2014 року позивачу стало відомо, що на легковий автомобіль марки VOLVO S60 2.4. 20V, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4 на праві власності, було накладено арешт та складений акт опису майна за зведеним виконавчим провадженням, щодо стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ПАТ «Укргазбанк», ОСОБА_6, ОСОБА_7 на загальну суму 277292,21 грн. Разом з тим, вказаний автомобіль є предметом застави ПАТ «Фідобанк» за договором застави № 014/14792/5/14245/1 від 24.04.2008 року укладеного між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_4

Враховуючи те, що державний виконавець всупереч вимог чинного законодавства запит з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність обтяжень на автомобіль з боку інших осіб не зробив, до банку з відповідним повідомленням не звертався, чим порушив права позивача як заставодержателя, посилаючись на норми ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» просив: зняти арешт з транспортного засобу та виключити з акту опису майно, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого МРЕВ ДАІ м. Херсон 22.04.2008 року і яке є предметом застави ПАТ «Фідобанк», а саме: автомобіль легковий марки VOLVO S60 2.4. 20V, 2008 року випуску, зареєстрований МРЕВ ДАІ м. Херсона 22.04.2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 12 червня 2014 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник банка в судовому засіданні доводи апеляційної скарги визнала, в наступному в судові засідання не з'явилася, надавши відомості про нового кредитора та документи на підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором. Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку банком не оскаржувалося.

Ухвалою суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду від 08 грудня 2014 року допущено процесуальне правонаступництво, залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Капітал», як правонаступника кредитора Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», представник якого, за наявності належного повідомлення про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Представник ВДВС надав заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.92), в судові засідання, під час апеляційного перегляду рішення суду, не з'являвся.

Заслухавши доповідача, апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є власником автомобіля, а тому не наділений правом вимоги виключення майна з акту опису, також фактично оскаржує дії виконавчої служби, не будучи при цьому не тільки учасником виконавчого провадження, але й власником транспортного засобу.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» , особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і зняття з нього арешту.

Як роз'яснив пленум Верховного Суду України в Постанові №6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» , за правилами, встановленими, для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій , що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним (п.4).

Враховуючи, що банк не є власником заставного майна - транспортного засобу, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у виключенні автомобіля з акту опису майна.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, про арештоване майно боржника знаходиться у заставі, роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступник ПАТ «Фідобанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 014/14792/5/14245, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 240733,00 грн. для придбання легкового автомобіля VOLVO S60, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання з кінцевим терміном повернення 23.04.2015 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірах встановлених п.1.1 кредитного договору (а.с.6-7).

Договором застави від 24.04.2008 року, укладеним між вищезазначеними сторонами забезпечено виконання умов вказаного кредитного договору. Предметом застави є належний ОСОБА_4 на праві власності автомобіль VOLVO S60 2.4. 20V, 2008 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований МРЕВ ДАІ м. Херсона 22.04.2008 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого МРЕВ ДАІ м. Херсон 22.04.2008 року. Предмет застави оцінений сторонами в сумі 272 574 грн. (п.1.3.) (а.с.8,9).

Відомості щодо обтяження рухомого майна внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 25.04.2008 року (а.с.10).

11.11.2013 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні Мезенок Ю.Л. під час примусового виконання виконавчого листа № 2-623 від 24.03.2010 року, № 2110/3635 від 24.10.2012 року, № 2-4136 від 29.12.2010 року виданих Дніпровським районним судом м. Херсона по зведеному виконавчому провадженню про стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ПАТ «Укргазбанк», ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованості на загальну суму 277292,21 грн., був накладений арешт на рухоме майно, а саме на предмет застави - автомобіль VOLVO S60 2.4. 20V, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.41-42).

Про складання акту опису й арешту майна, яке знаходиться в заставі банку, роз'яснення право на звернення до суду із заявою про зняття арешту із заставного майна ВДВС повідомив банк, чим виконав вимоги ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.12).

ОСОБА_4 також отримав копію акта опису та арешту 12.11.2013 року, про що свідчить його особистий підпис ( а.с.41-42 о.с.)

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язання, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ч. 6 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання , передбачені ст. 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення у повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, та ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

З метою перевірки наявності умов для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, встановлено, що право застави виникло до винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів (а.с.10,35), вартість предмета застави визначена сторонами в договорі застави, складає 272 574 грн. (а.с.8) і іншого сторони не надали, розмір заборгованості за кредитним договором станом на 14.01.2015 року складає 75 071 грн.51 коп.(а.с.118,120), тобто вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, який на час звернення до суду з позовом, 05.03.2014 року позивачем не зазначений.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог банку про зняття арешту з транспортного засобу відсутні, а тому суд першої інстанції правильно відмовив в їх задоволенні.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про не надання судом першої інстанції вимогам позову, які ґрунтуються на підставі ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» належного правового обґрунтування та недотримання судом ч.4 вказаної норми закону виходячи з наступного. Так, за ч.4 ст.54 вказаного закону право звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна надано заставодержателю (ПАТ «Фідобанк») який таке право реалізував, рішення про відмову в позові в апеляційному порядку не оскаржував, а доводи апелянта, який є представником відповідача фактично зводяться до захисту права банку щодо зняття арешту з заставного майна.

ОСОБА_4 з позовом про захист свого порушеного права заставодавця не звертався, а подача апеляційної скарги на рішення суду, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог банку до нього як до відповідача, не є способом захисту порушеного права.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, які зводяться до аналізу дій державного виконавця, оцінки заставного майна, оскільки ОСОБА_4 дії державного виконавця в установленому законом порядку не оскаржувалися, оцінку вартості майна у виконавчому провадженні не було здійснено, оскільки така оцінка суду апеляційної інстанції відповідачем та ВДВС не надавалася, апеляційна скарга також не містить відомостей щодо її проведення державною виконавчою службою, а тому судова колегія виходила з вартості предмета застави, визначеному в договорі.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, ч.1 п.1 ст.307, ст.ст.308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 12 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: