Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 0825/8678/12Головуючий у 1-й інстанції Ширіна С.А.
№22-ц/778/3037/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Краснокутської О.М.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16 серпня 2012 року виникла у розмірі 25 688, 29 грн. та складається із: простроченої заборгованості за кредитом - 18 206, 83 грн., відсотків та комісії - 3 033,12 грн., неустойки (штрафу) - 4 448,34 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що за умовами укладеного між ТОВ «ПростоФінанс», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи» договору кредиту від 08.08.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 43 475,20 грн. зі сплатою 13,99% річних з кінцевим терміном повернення 10.08.2013 року. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного договору станом на 16.08.2012 року утворилася зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2014 року у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» у своїй апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги товариства задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29.07.2014 року апеляційне провадження за цією скаргою ТОВ «Кредитні ініціативи» було відкрите (а.с.138).

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 04 листопада 2014 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2014 року у цій справі скасовано та ухвалено нове рішення. Заявлені позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" на погашення кредитної заборгованості - 29 788,30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" судові витрати пов'язані з оплатою судового збору у розмірі - 385,32 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням апеляційного суду, ОСОБА_2 подав касаційну скаргу.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді цієї справи 01.09.2015 року від ТОВ «Кредитні ініціативи» через канцелярію надійшли:

- додаткові письмові пояснення (а.с.202-203), в яких апелянт-позивач уточнив суму заборгованості ОСОБА_2 за договором № 1 від 08.08.2008 року станом на 16.08.2012 року у розмірі 24 939,13 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18 206,83 грн., заборгованість по відсотках - 1 292,73 грн., комісія за обслуговування кредиту - 991,23 грн., штраф за прострочку платежів - 4 448,34 грн., що узгоджується із вимогами ст. 27 ЦПК України;

- детальний розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 1 станом на 31.08.2015 року, з якого вбачається, що 21.04.2015 року на рахунок боржника надійшли кошти на погашення простроченої заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 883,63 грн., які були направлені на погашення неустойки (даний розрахунок не є збільшенням позовних вимог, а наданий суду лише для відображення дати надходження коштів); оскільки у відповідності до п. 3.2. кредитного договору будь-які кошти, отримані кредитодавцем від позичальника, зараховуються на погашення зобов'язань позичальника у наступному порядку: в першу чергу - неустойка згідно п. 7.2 договору.

У судове засідання 02.09.2015 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи (а.с.196-197) всі особи, які беруть участь у цій справі, не з'явились, про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причини неявки всіх осіб, які беруть участь у цій справі, та ухвалила розглядати справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право його скасувати і ухвалити нове рішення по суті.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» у повному обсязі, суд першої інстанції керувався ст. ст. 3, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 256-257, 261, 265, 267, 1046, 1047 ЦК України та виходив із пропуску ТОВ «Кредитні ініціативи» строку позовної давності на звернення до суду із вищезазначеним позовом до відповідача у цій справі, про застосування якого просив відповідач, оскільки позивач звернувся до суду у жовтні 2012 року, а відповідач останній платіж здійснив 11 жовтня 2008 року.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за договором кредиту № 1 від 08 серпня 2008 року для придбання автомобіля, відповідач ОСОБА_2 одержав у Товаристві з обмеженою відповідальністю "ПростоФінанс" гроші у сумі 43 475,20 грн. на термін до 10.08.2013 року зі сплатою щомісячних платежів (а.с.5,8).

У зобов'язанні кредитор може бути замінений внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (ст.512 ЦК України).

За договором від 18 травня 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПростоФінанс" передало свої активи Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (а.с.17).

У переліку кредитних договорів, за якими ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги, значиться й кредитний договір укладений з ОСОБА_2 (а.с.22).

Зазначені угоди є правомірними в силу вимог ст. 204 ЦПК України, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними.

Докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

В кредитному договорі не містяться застережень про заборону зміни кредитора.

У ст. 516 ЦК України йдеться, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника.

Свої зобов'язання за умовами вищезазначеного договору відповідач ОСОБА_2, як позичальник, не виконував належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Згідно позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 3), в межах яких суд першої інстанції розглядав дану справу, заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за вищезазначеним кредитним договором станом на 16.08.2012 року становить 25 688,29 грн., а саме: за кредитом - 18 206,83 грн., по відсотках та комісії - 3 033,12 грн., штраф - 4 448,34 грн. (а.с.3, довідка а.с.14).

Разом із тим, ТОВ «Кредитні ініціативи» у суді апеляційної інстанції при новому апеляційному розгляді уточнило розмір заборгованості ОСОБА_2 за договором № 1 від 08.08.2008 року станом на 16.08.2012 року, зазначаючи, що остання складає 24 939,13 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18 206,83 грн., заборгованість по відсотках - 1 292,73 грн., комісія за обслуговування кредиту - 991,23 грн., штраф за прострочку платежів - 4 448,34 грн. (письмові пояснення а.с.202-203).

Обов'язкові платежі за кредитним договором, позичальник припинив сплачувати платежі з вересня 2008 року (а.с.160).

Розмір нарахованих сум, виконаний банківською установою (а.с.97,99).

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК України боржник зобов'язаний сплатити позивачу всі нараховані і несплачені суми за умовами договору.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як слідує із умов договору, розрахунок за кредитом мав бути вчинений 60-ма щомісячними платежами останній із яких за графіком мав би бути вчинений 08.10.2013 року (а.с.8-б).

За ст.626 ЦК України сторони є вільними в укладені договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За правилом ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Із умов договору спостерігається, що кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання визначено 08.10.2013 року (п.1.1. Договору а.с.5,8-б).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Своє звернення до суду ТОВ «Кредитні ініціативи» спрямувало у жовтні 2012 року, а отже має право на присудження несплачених грошових сум в межах трирічного строку загальної позовної давності та одного року неустойки (штрафів), з дня звернення до суду.

В такому разі, доводи апелянта ТОВ «Кредитні ініціативи» про необґрунтованість застосування судом першої інстанції наслідків спливу строків позовної давності у цій справі є правомірними.

Позивачем не пропущений строк звернення до суду, наявні підстави для стягнення кредитної заборгованості.

Оскільки, судом встановлено, що ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду 02.10.2012 року, а отже, зважаючи на трирічний строк позовної давності, має на захист порушеного права, починаючи з 02.10.2009 року.

З цього часу, за графіком, відповідач мав сплатити 55 платежів по 1 063,54 грн.

Оскільки, за інформацією ТОВ «Кредитні ініціативи» частково було отримані кошти на погашення кредиту (а.с.98), то несплачена сума з урахуванням уточнень позивача становить 24 939,13 грн. (а.с.203).

Детальний розрахунок ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 1 станом на 31.08.2015 рок (а.с.204-206) може бути прийнятий апеляційним судом до уваги при новому апеляційному розгляді цієї справи в силу вимог ст. 303 ч. 2 ЦПК України, оскільки він витребувався ще апеляційним судом при попередньому апеляційному розгляді цієї справи з метою всебічного і повного з'ясування обставин цієї справи на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України та він підтверджує той факт, що 21.04.2015 року на рахунок боржника надійшли кошти на погашення простроченої заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 883,63 грн., які були направлені на погашення неустойки (даний розрахунок не є збільшенням позовних вимог, а наданий суду лише для відображення дати надходження коштів); оскільки у відповідності до п. 3.2. кредитного договору будь-які кошти, отримані кредитодавцем від позичальника, зараховуються на погашення зобов'язань позичальника у наступному порядку: в першу чергу - неустойка згідно п. 7.2 договору.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (ст.10 ЦПК України).

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду у цій справі належних, допустимих, переконливих доказів у спростування позову ТОВ «Кредитні ініціативи» та фактичних обставин цієї справи, встановлених судом у цій справі.

В силу вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи в силу вимог ст. 338 ч. 4 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Тому, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2014 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 1 від 08.08.2008 року станом на 16.08.2012 року у розмірі 24 939,13 грн., з яких: 18 206,83 грн. - заборгованість за кредитом, 1 292,73 грн. - заборгованість по відсотках, 991,23 грн. - комісія, 4 448,34 грн. - штраф, в решті позовних вимог відмовити за їх необґрунтованістю та недоказаністю.

Крім того, в силу вимог ст. 88 ч.ч. 1, 5 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» пропорційно до суми задоволених позовних вимог слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору 374,09 грн., понесені при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій (розрахунок:судовий збір при подачі позову 249,39 грн. (а.с.4 платіжне доручення на суму 256,88 грн.)+ судовий збір за подачу апеляційної скарги 124,70 грн. (а.с.136 платіжне доручення на суму 128,44 грн.).

Керуючись ст.ст. 10 ч. 4, 88, 303, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2014 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () заборгованість за кредитним договором № 1 від 08.08.2008 року станом на 16.08.2012 року у розмірі 24 939,13 грн. (двадцять чотири тисячі дев'ятсот тридцять дев'ять гривень тринадцять копійок), з яких: 18 206,83 грн. - заборгованість за кредитом, 1 292,73 грн. - заборгованість по відсотках, 991,23 грн. - комісія, 4 448,34 грн. - штраф.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () судові витрати у вигляді судового збору 374,09 грн. (триста сімдесят чотири гривні дев'ять копійок).

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Кухар С.В.Краснокутська О.М.