Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2015 Справа №607/547/15-ц

02 червня 2015 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі Борисевич І.А.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача -Грушицького І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про зобов'язання здійснити коригування висновку будівельно-технічного експертного дослідження за №1101 від 29.09.2011 року та внесення змін в акт виконаних ремонтно-будівельних робіт і висновок,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який згодом уточнив, до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про зобов'язання здійснити коригування висновку будівельно-технічного експертного дослідження за №1101 від 29.09.2011 року, внести зміни у висновок та встановити вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт на замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом березня -травня 2008 року у житловому будинку по АДРЕСА_1 на суму 91 566 грн., а також вилучити з акту виконаних ремонтно-будівельних робіт суму безпідставно нараховані кошти у розмірі 60 922 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що Тернопільською філією Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано висновок будівель-технічного експертного дослідження від 29 вересня 2011 року, яким визначено обсяг та вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт на замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом березня -травня 2008 року у житловому будинку по АДРЕСА_1 на суму 152 488 грн. Даний висновок був предметом дослідження Тернопільським міськрайонним судом у справі за № 1915/3787/2012 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до позивача про стягнення коштів. Вважає, що даний висновок та акт виконаних робіт не відповідає вимогам діючого законодавства та підлягає коригуванню. Зокрема, зазначає, що будівельні роботи проводились громадянами без залучення будівельної організації, а тому ряд нарахувань, такі як, загальновиробничі, загальногосподарські, адміністративні, кошторисний прибуток, податок на додану вартість безпідставно включенні в акт виконаних ремонтно-будівельних робіт.

Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов, виключити з висновку безпідставно нараховані витрати на суму 60 922 грн. та встановити вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт на суму 91 566 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, зіславшись на доводи викладені у позові.

Представник відповідача позов не визнав і пояснила, що дані позовні вимоги є безпідставними, а обраний позивачем спосіб захисту не передбачений чинним законодавством. У задоволенні позову просив відмовити.

Судом встановлено, що 04 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено попередній договір купівлі-продажу належного позивачу будинку по АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки за 93 000 дол. США. На виконання умов попереднього договору ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 25 280 грн. Однак, даний договір купівлі-продажу будинку укладено не було.

20 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено ще один попередній договір, в якому зазначено вартість нерухомого майна 210 000 дол. США. На виконання умов договору ОСОБА_4 передала ОСОБА_1 4800 грн. Договір купівлі-продажу укладено між сторонами не було, оскільки ОСОБА_1 відмовився від його укладення.

Після укладення першого договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у період з березня-травень 2008 року з відома та дозволу ОСОБА_1 було проведено ряд робіт з добудови незавершеного будівництвом житлового будинку.

10 вересня 2009 року ОСОБА_1 відчужив спірний житловий будинок ОСОБА_5

У жовтні 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів затрачених ними на проведення ремонтно-будівельних робіт у період з березня по травень 2008 року у будинку по АДРЕСА_1

На підставі відношення начальника Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області за №5/7452 від 19.08.2011 року, спеціалістом Тернопільського відділення КНДІСЕ Грушицьким І.Л. проведено дослідження на підстав якого складено висновок за №1101 будівельно-технічного експертного дослідження від 29.09.2011 року.

Згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження за №1101 від 29.09.2011 року, вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт протягом березня -травня 2008 року у незавершеному будівництвом житловому будинку по АДРЕСА_1 виконаних на даному об'єктів на замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та згідно з актом виконаних робіт ( Додаток №1)становить 152 488 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України від 03 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на завершення будівництва житлового будинку у розмірі 152 488 грн.

Вищий спеціалізований суд України приймаючи рішення у даній справі від 03 вересня 2014 року виходив із вартості ремонтно-будівельних робіт зазначених у висновку будівельно-технічного експертного дослідження наданого позивачами. Будь-яких інших доказів чи клопотання про призначення судом судової експертизи, у тому числі ОСОБА_1 суду подано не було.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не

інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно

до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 2 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Згідно роз'яснень викладених у пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», якщо докази у справі зібрані в порядку, передбаченому ст.ст. 132, 133, 140 і ч. 4 ст. 191 ЦПК України, суд може обґрунтувати ними рішення лише за умови, якщо вони були ним оголошені в судовому засіданні, пред'явлені для ознайомлення особам, які беруть участь у справі, та дослідженні в сукупності з іншими доказами. При ухваленні рішення суд, відповідно до ст. 212 ЦПК України, оцінює докази з урахуванням вимог ст.ст. 58 та 59 ЦПК України про їх належність і допустимість.

У відповідності до роз'яснень викладених у п. 11 вказаного Пленуму Верховного Суду України, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, висновок будвельно-технічного експертного дослідження є одним із доказів у справі, який оцінюється судом на підставі ст. 212 ЦПК України, а тому не може бути оскаржений в загальному порядку визначеному цивільним законодавством України.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення ст.12 ЦК України, передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені у ст. 16 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх ніх посадових і службових осіб.

Таким чином, під способами захисту суб'єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Як увбачається з матеріалів справи предметом даного спору є вимоги про корегування висновку будівельно-технічного експертного дослідження від 29.09.2011 року за №1101, зокрема, вилучення з акту виконаних ремонтно-будівельних робіт безпідставно нараховані кошти у розмірі 60 922 грн. та встановлення вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт на замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом березня -травня 2008 року у житловому будинку по АДРЕСА_1 на суму 91 566 грн.

Даний висновок був одним із доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та ОСОБА_1 при розгляді даної справи вправі був спростувати даний доказ як належний та допустимий шляхом надання суду інших доказів та заявлення клопотання про призначення судової експертизи з даного питання.

Обраний же позивачем ОСОБА_1 спосіб захисту не спрямований на захист самого права, оскільки висновок експертного дослідження був одним із доказів у справі та оцінювався судом в сукупності з іншими наявними у справі доказами.

Суд вважає, що такі вимоги не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про зобов'язання здійснити коригування висновку будівельно-технічного експертного дослідження за №1101 від 29.09.2011 року та внесення змін в акт виконаних ремонтно-будівельних робіт і висновок слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 226, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 12,15, 16, 651, 653, 901, 907 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до київського науково-дослідного інституту судових експертиз про зобов'язання здійснити коригування висновку будівельно-технічного експертного дослідження за №1101 від 29.09.2011 року та внесення змін в акт виконаних ремонтно-будівельних робіт і висновок відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча-підпис:

З оригіналом згідно

Суддя І.М. Черніцька