Справа № 367/1780/15-ц
Провадження по справі № 2-з/367/218/2015
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючого судді Кухленка Д.С.,

за участю секретаря Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищезазначена заява про забезпечення позову.

Відповідно до поданої заяви у порядку забезпечення позову заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 4607 від 03.06.2013року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нерухоме майно чотирикімнатну квартиру №1, розташовану за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Л. Українки, 42, загальною площею 198,9 кв.м, жилою площею 105,9 кв.м, що належить ОСОБА_1 на праві власності до набрання рішенням законної сили.

В судове засідання сторони не викликалися.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В розумінні наведеної норми Закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Оглянувши матеріали цивільної справи №367/1780/15-ц та заяву про забезпечення позову, керуючись приписами статей 151, 152 Цивільного процесуального кодексу України, суд зазначає, що позивачем не наведено належних аргументів відносно того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду. Крім цього позивачем не наведено обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо недоведеності позивачем підстав для забезпечення позову, а тому слід відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2