Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер: 219/5690/14-ц
Провадження:№ 22-ц/778/2669/15 Головуючий у 1-й інстанції: Радченко Л.А.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Боєвої В.В.,

Коваленко А.І.,

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, заробітної плати за час вимушеного прогулу та визнання заяви про відпустку без збереження заробітної плати недійсною, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, заробітної плати за час вимушеного прогулу та визнання заяви про відпустку без збереження заробітної плати недійсною, який в подальшому уточнив.

В обґрунтування позову зазначив, що він знаходився з відповідачем у трудових правовідносинах з 10.08.2007 р. по 02.10.2014 р. на підставі ст.38 КЗпП України його було звільнено. При звільненні відповідач не розрахувався з позивачем, а саме, не виплатив нараховану заробітну плату за період з 01.05.2014 р. по 02.10.2014 р. в сумі 17 095,78 грн., та розмір заборгованості за лікарняним листком в сумі 2 400,96 грн.. Також, позивачеві була нарахована компенсація за невикористану відпустку за 37 календарних днів, розмір якої становить 8 741,80 грн., та яка неправомірно в порушення ст. 129 КЗпП України була утримана примусово в рахунок матеріального збитку замість 100 грн. за заявою позивача.

Крім того, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний згідно до ст. 116, 117 КЗпП України сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з 02.10.2014 р. по день ухвалення судового рішення. Також, позивач вважає, що відповідач повинен виплатити заробітну плату у розмірі 2/3 посадового окладу за період з 18.08.2014 р. по 18.09.2014 р. згідно до ст.,ст. 34, 113 КЗпП України у відповідності до наказу про вимушений простій від 18.08.2014 р. виходячи з розміру посадового окладу 8 960 грн., в сумі 5 960 грн., бо заява про надання відпустки без збереження заробітної плати була написана ним під впливом обставин та всупереч інтересів працівника.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 17 095,78 грн., розмір заборгованості за лікарняним листком 2 400,96 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 8 741,80 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку з 02.10.2014 р. по день ухвалення рішення, заробітну плату у розмірі 2/3 посадового окладу у відповідності до наказу про вимушений простій від 18.08.2014 р. у розмірі 5 960 грн., а також просив заяву про відпустку без збереження заробітної плати у період з 18.08.2014 р. по 18.09.2014 р. визнати недійсною.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в сумі 17 095,78 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 8 132,04грн. та заробітну плату за жовтень 2014 р. у розмірі 609,76 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 25 837,58 грн. без урахування прибуткового податку та інших обов'язкових платежів. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Стягнуто з ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на користь держави судовий збір у розмірі - 516,75 грн..

Рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

На зазначене рішення суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення в частині стягнення за час затримки розрахунку, яким визнати час затримки розрахунку починаючи з 02.10.2014 року до дня ухвалення рішення апеляційним судом та визнати довідку відповідача № 91 від 12.12.2014 недійсною та такою, що не відповідає вимогам Постанови КМУ №100.

На зазначене рішення суду ОКП "Донецьктеплокомуненерго" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 25 837,58 грн. та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 8 132,04 грн., заробітної плати за жовтень 2014 року у розмірі 609,76 грн.. В інший частині рішення залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОКП "Донецьктеплокомуненерго" підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 - частковому задоволенню у зв"язку з наступним.

Згідно п.,п. 1, 3 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, а також - змінити рішення.

За вимогами норм ст. 308, п. 3 ст. 309 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Невідповідність висновку суду обставинам справи є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 до ОКП "Донецьктеплокомуненерго" про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі - 25 837,58 грн., суд виходив із частковості і істотності задоволених вимог про стягнення належних позивачеві при звільненні сум.

Однак з таким правовим обгрунтуванням зменшення розміру заявлених вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку погодитися неможливо.

Згідно до вимог норм ст., ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення і при невиплаті з вини останнього належних звільненому працівникові таких сум у вищевказанні строки за відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його сереній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що позивач знаходився з відповідачем у трудових правовідносинах з 10.08.2007р. по 02.10.2014р., його було звільнено з посади директора структурного підрозділу без виплати нарахованої заробітної плати за період з 01.05.2014 р. по 02.10.2014 р. у сумі - 17 095,78 грн. і компенсації за невикористану відпустку.

В матеріалах справи мається сетрифікат(висновок) про настання обставин непереборної сили Торгово-промислової палати України від 28.08.2014 року № 2644/05-4, яким засвідчено наявність обставин непереборної сили(дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, масові заворушення, тощо) з 02 липня 2014 року при здійсненні ОКП "Донецьктеплокомуненерго" господарської діяльності та території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов"язкових платежів / а.с. 63-64 /.

Постановою Кабінету Міністрів України N 1235 від 27.12.2010р. „Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин" до обставин, які є підставою для відстрочення грошових зобов"язань віднесені непередбачені ситуації, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (війна, блокада, страйк). Доказами факту настання зазначених обставин, є: - висновок Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили на території України.

За зверненням ОКП "Донецьктеплокомуненерго" про захват невідомими особами їх будівлі і фінансово-бухгалтерської документації 06.11.2014р. відомості про вчинення цього кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України за № 0000849.

Отже неможливо погодиться, що вищевказані обставини з моменту їх встановлення, а саме з 02 липня 2014 року жодним чином не вплинули на господарську діяльність відповідача і не мають відношення на затримку розрахунку при звільненні позивача. Однак, приймаючи до уваги, що відповідач не виплачував позивачеві нараховану заробітну плату ще з 01.05.2014 року і вказані обставин не призвели до припинення господарської двяльності ОКП, вина відповідача щодо затримки розрахунку з позивачем при йог звільненні є частковою, а тому колегія суддів, погоджується з розрахунком щодо зменшення розміру відшкодування за затримку розрахунку при звільненні позивача до розміру - 25 837,28 грн., змінюючи його правове обгурнтування.

З доводами апеляційної скарги ОСОБА_3. щодо неправильного розрахунку середньої зарплати погодиться неможливо, бо такий розрахунок відповідає вимогам п.3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100 від 08.02.1995 року, так як позивач за останні 2 місяця перед звільненням працював 6 днів, а тому не має потреби здійснювати обчислення за попередні 2 місяця / а.с. 48, 49, 134 /.

З доводами іншого апеляета про відсутність підстав для стягнення на користь позивача компенсації невикористаної відпустки у розмірі - 8 132,04 грн. та зарплати за жовтень 2014р. погодиться неможливо, бо згідно ст., ст. 129,136 КЗпП відрахування не допускається з компенсаційних виплат, а також з позивача, який працював директором ВП ВО „Жданівкатепломережа", стягнення матеріальної шкоди із заробітку можливе лише за наказом вищестоящого в порядку підлеглості органу / а.с. 57,133 /.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2015 року по цій справі змінити в частині правового обгрунтування задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі - 25 837,58 грн. без урахування прибуткового податку та інших обов"язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: