Справа № 308/4562/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

20.05.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.

при секретарі судового засідання - Копча Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право його користування та зняття з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право його користування та зняття з реєстрації місця проживання.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 28.11.2013 року ОСОБА_2 передав у власність (продав), а ОСОБА_1 купила двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.11.2013 року, номер запису про право власності 3588531. Вказує, що відповідач не знятий з реєстрації у даній квартирі, як такий, що не набув права користування нею, оскільки у нього право власності на квартиру припинилося, чим суттєво перешкоджає ОСОБА_1 володіти, користуватись та розпоряджатися власним житлом. Зазначає, що відповідач фактично не проживає за адресою АДРЕСА_1, більше шести місяців, що є підставою в силу ст. 72 Житлового кодексу Української РСР для визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі ст. 391 ЦК України просить суд усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право його користування та зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач не з'явилася, однак, подала суду заяву від 20.05.2015 року б/н про розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, водночас, подав заяву від 18.05.2015 року б/н, в якій просить зняти його з реєстрації та не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1

Третя особа участь уповноваженого представника не забезпечила, що не є перешкодою для розгляду справи, враховуючи положення ч. 3 ст. 36 ЦПК України, за якою якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї.

Враховуючи вказані заяви учасників судового процесу справа розглянув в порядку ст. ст. 158, 169 ЦПК України за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши забрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи встановлено, що 28 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. ). Державна реєстрація права власності на квартиру підтверджена долученим до справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, сформованого 28.11.2013 року приватним нотаріусом Лукеча А.П., індексний номер витягу 13614536, номер запису про право власності 3588531.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. При цьому, ст. 382 визначає житло об'єктом права власності.

Судом встановлено, що місце проживання відповідача зареєстровано 22.12.2009 року за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить 11 сторінка паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_2, виданого 16.05.2014 року Ужгородським РВ ГУДМС України в Закарпатській області.

Права власника квартири визначені нормами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом колишнього власника у випадку зміни власника.

Виникнення права власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє його право на користування цією квартирою.

За ст. 71 Житлового кодексу Української РСР право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті. Згідно з актом перевірки паспортного режиму від 16.03.2015 р. зареєстрований у АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з 2013 року.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 Житлового кодексу Української РСР).

Враховуючи зміну власника квартири, перехід прав і обов'язків до нового власника, у попереднього власника припинились права стосовно спірної квартири, а також похідне право користування нею.

Відтак, позов у частині вимого про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право його користування, підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога про зняття відповідача з реєстрації місця проживання відповідачем не може бути реалізована, оскільки відноситься до компетенції управлінь, відділів (секторів) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (п. 1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів). Враховуючи, що до участі у справі Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області залучений третьою особою, вищенаведена вимога позивача про зняття з реєстрації не може бути задоволена судом, оскільки цивільне процесуальне законодавство не передбачає можливості зобов'язання до вчинення певних дій третьої особи у справі.

Водночас, за приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 158, 169, 212, 213, 215, 223, 294, 296 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право його користування та зняття з реєстрації місця проживання - задоволити частково.

Усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 на праві власності квартирою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування даною квартирою.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) 243 (Двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.М. Світлик