АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/3974/2014р. Головуючий в І інстанції Решетов В.В.
Категорія 27 Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової Л.В.
Суддів:Фурман Т.Г.
Чиркової К.Г.
При секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 березня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року публічне акціонерне товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості, зазначаючи, що 04 вересня 2008 року сторони уклали договір, за умовами якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 2 964,96грн. зі сплатою 12% річних за користування грошовими коштами.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує зобов'язань щодо повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування ними, позивач просив суд стягнути з нього пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань у розмірі 30 778,01грн., штраф у розмірі 500грн. (фіксована частина) та штраф у розмірі 1 538,90грн. (процентна складова), а також судові витрати.

Рішенням суду від 13 березня 2014 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Приватбанк» пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором від 04.09.2008 року в межах строку позовної давності у сумі 234грн. та судовий збір у сумі 243,60грн.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить рішення суду змінити, збільшивши стягнуту судом суму грошових коштів до витребуваного ним розміру, зазначаючи, що висновки суду щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності суперечать умовам укладеного з відповідачем договору та положенням ч.1 ст.259 ЦК України, а висновки щодо застосування до ОСОБА_5 подвійної відповідальності не відповідають вимогам ст.ст.549,611 ЦК України.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили. В судовому відповідач доводи скарги не визнав, рішення суду просив залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 вересня 2008 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_5 кредит у розмірі 2 964,96грн. на строк у 12 місяців зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами в розмірі12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач зобов'язався щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у визначеній сторонами сумі /а.с. 4-7/.

Оскільки ОСОБА_5 свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26.04.2012 року, що набрало чинності, з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість по кредитному договору від 04.09.2008 року, що становить 7 567,55грн., із яких: 2 722,05грн. - заборгованість за кредитом, 174,91грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 798,62грн. - заборгованість по комісії, 1 500грн. - пеня, 500грн. - штраф, 1 871,97грн. - штраф. В іншій частині позову банку було відмовлено /а.с. 24/.

При цьому із змісту судового рішення вбачається, що предметом заявленого ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5 позову були, як його зобов'язання щодо повернення кредиту і сплати відсотків за користування ним, так і нарахована за порушення зобов'язань неустойка (штраф і пеня).

Неустойка була нарахована і витребувана банком станом на 09.12.2011 року в розмірі 33 743,86грн. - пеня; 500грн. та 1 871,97грн. - штраф (фіксована частина і процентна складова). В силу ст.551 ЦК України суд зменшив суму неустойки, нарахованої банком у вигляді пені з 33 743,86грн. до 1 500грн.

Із наданих банком розрахунків вбачається, що предметом позову в даній справі є пеня, нарахована станом на 30.01.2014 року, починаючи з жовтня 2008 року, тобто, в тому числі і за період до 09.12.11р., який уже був предметом судового розгляду, а отже - повторно, а штраф в розмірі 1 538,90грн. - нараховано як процентну складову із витребуваного розміру пені (5% від 30 778,01грн.)

Нарахування пені після закінчення строку дії договору, який у спірних правовідносинах настав 04.09.2009 року, законом не передбачено. Невиконання відповідачем грошового зобов'язання перед банком дає підстави для застосування до боржника, що прострочив виконання такого зобов'язання, негативних наслідків, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, однак такі вимоги позивач у даній справі не заявляв.

Відповідно до ч.2 ст.550 ЦК України проценти (процентна складова штрафу) на неустойку не нараховуються.

Враховуючи, що неустойка нарахована позивачем за період невиконаних відповідачем зобов'язань після закінчення строку дії договору, в тому числі частково за повторною вимогою щодо стягнення пені і штрафів, процентна складова одного з яких нарахована на пеню, колегія суддів не вбачає правових підстав для збільшення визначеного судом до стягнення розміру грошових коштів і вважає, що висновки суду першої інстанції в оскарженій частині відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом при застосування до спірних правовідносин позовної давності за заявою відповідача умов укладеного сторонами договору щодо збільшення позовної давності до п'яти років, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки до позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та штрафу слід застосувати спеціальну позовну давність строком в один рік.

Що ж стосується вимоги про стягнення штрафу, то, як зазначалося вище, вона заявлена банком щодо порушення відповідачем зобов'язань після закінчення строку дії договору кредиту і повторно, адже рішенням суду від 26.04.2012 року цей разовий вид неустойки уже застосований до ОСОБА_5

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення заявлених банком позовних вимог в повному об'ємі відсутні.

Рішення суду в частині задоволення позову сторонами, в тому числі відповідачем, не оскаржено, тому його законність та обґрунтованість в силу ст.303 ЦПК України судом апеляційної інстанції не перевірялися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 березня 2014 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.В.Пузанова