Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Приморської районної ради Запорізької області до ОСОБА_4, третя особа комунальне підприємство «Приморська центральна районна лікарня», про виселення із гуртожитку без надання іншого жилого приміщення; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Приморської районної ради Запорізької області, комунального підприємства «Приморська центральна районна лікарня» про визнання права користування житловим приміщенням за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року,

встановила:

У липні 2014 року Приморська районна рада Запорізької області звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Запорізької обласної ради від 26 грудня 2013 року «Про надання згоди на передачу нерухомого майна» Приморській районній раді Запорізької області було передано малосімейний гуртожиток по вул. Морській, 59, у

м. Приморськ, Запорізької області. На підставі рішення Приморської районної ради Запорізької області від 25 березня 2014 року зазначений малосімейний гуртожиток було передано на баланс із правом повного господарського відання КП «Приморська центральна районна лікарні» Приморської районної ради Запорізької області. У результаті інвентаризації, проведеної балансоутримувачем було встановлено, що ОСОБА_4 не перебуває у трудових відносинах з колишнім балансоутримувачем квартири у гуртожитку КЗ «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної ради, з теперішнім балансоутримувачем КП «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області та власником житла Приморською районною радою Запорізької області, не має жодних законних підстав для проживання у квартирі АДРЕСА_1. Просив виселити ОСОБА_4 з указаної квартири без надання іншого жилого приміщення.

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що в грудні 1996 року його матері

ОСОБА_5, яка за безстроковим трудовим договором з 23 квітня

1971 року працювала на посаді головного бухгалтера в Обласній фізіотерапевтичній лікарні м. Приморська (у подальшому КЗ «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної ради) на підставі спільного рішення адміністрації Обласної фізіотерапевтичної лікарні

м. Приморська та профспілкового комітету була надана квартира АДРЕСА_1

26 грудня 1996 року між КЗ «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» та

ОСОБА_5 було укладено договір найму вказаного жилого приміщення. На теперішній час власником спірної квартири є Приморська районна рада Запорізької області, а балансоутримувачем

КП «Приморська центральна районна лікарня». Зазначав, що квартира його матері була виділена на загальних підставах, він вселився у спірну квартиру у вересні 1997 року як член сім'ї наймача. У 2006 році він з матір'ю за спільні кошти зробили ремонт у квартирі.14 грудня 2012 року ОСОБА_5 була звільнена з роботи за ст. 38 КЗпП України, а 3 серпня 2013 року померла. Після смерті він продовжує проживати у спірній квартирі, здійснює оплату за комунальні послуги. Просив визнати за ним право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від

15 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року, позов Приморської районної ради Запорізької області задоволено.

Виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Відмовлено ОСОБА_4 в задоволені зустрічного позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити Приморській районній раді Запорізької області в задоволенні позову, зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позов Приморської районної ради Запорізької області та відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні зустрічного позову, суд прийшов до правильного висновку, що спірне приміщення є гуртожитком, ордер в установленому законом порядку матері

ОСОБА_4, яка в 2013 році померла, не видавався, а відтак

ОСОБА_4 не набув права користування жилим приміщенням та підлягає виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Приморського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук