У х в а л а

27 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до прокуратури Черкаської області про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди в частині невиконання окремої ухвали суду від 10 жовтня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за їх касаційною скаргою з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

12 листопада 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначених судових рішень з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1176, 1177, 280 Цивільного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявники посилаються на рішення Верховного Суду України від 16 квітня 2008 року, в якому, на їх думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 23 жовтня 2015 року, про перегляд якої порушують питання заявники, касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками судів, які дійшли їх на підставі поданих сторонами доказів, про відсутність правових підстав для стягнення з прокуратури на користь позивачів майнової та моральної шкоди, постановлення окремої ухвали та зобов'язання забезпечити ефективний захист порушених прав.

Разом з тим у рішенні Верховного Суду України від 16 квітня 2008 року, наданому для порівняння, касаційний суд, задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення з прокуратури на користь позивача майнової та моральної шкоди, дійшов висновку про те, що факт неправомірної бездіяльності посадових осіб прокуратури встановлений судовим рішенням в адміністративній справі, а тому не підлягає доказуванню.

Таким чином, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до прокуратури Черкаської області про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди в частині невиконання окремої ухвали суду від 10 жовтня 2007 року за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін

В.М.Сімоненко