01 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого-судді: Драного В.В.
при секретарі: Волошиній І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею за вищевказаною адресою зареєстровані донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідач ОСОБА_4. Однак, відповідач фактично чотири роки в зазначеній квартирі не проживає. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2012 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Вказала, що в неї виникають проблеми за сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але враховуються за відповідача ОСОБА_4 Також вона не може оформити субсидію під час опалювального сезону, чим порушуються її права. Таким чином, вважає, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше ніж чотири роки залишаючись бути зареєстрованим в ній, а тому позивач змушений сплачувати за відповідача додаткові комунальні платежі. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та зняти його з реєстраційного обліку.
Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу від 07 серпня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2233, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).
Згідно довідки КП ЖЕК № 4 від 13.11.2014 року № 3000 за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, 1976 року народження, колишній чоловік ОСОБА_4, 1979 року народження, донька ОСОБА_3, 2004 року народження, (а.с.9).
Як вбачається акта про не проживання особи від 28.12.2014 року, ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, не проживає та не з"являється у квартирі АДРЕСА_1, з лютого 2010 року (а.с. 5).
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
На підставі вищевикладеного вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_4, який з реєстраційного обліку належної позивачу квартири не знятий, що змушує позивача нести витрати по комунальним платежам і обмежує її право вільно користуватись та розпоряджатись належним її майном.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-57 цс 11р. сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція про те, що за змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає в квартирі, яка належить позивачу, і місце його перебування не відомо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині зняття з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, так як в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження та відповідного обґрунтування.
Керуючись ст.ст. 10,11, 88, 209, 213-215, 224- 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, 1979 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня його отримання.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда В.В. Драний