Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/389/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Снігір В. М.

за участі секретаря Каленської І.О.

розглянувши в приміщенні суду міста Коростеня Житомирської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку, зазначаючи, що з 06.05.1992 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03.01.2012 року було розірвано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 1. За час шлюбу позивач з відповідачем побудували житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, а також придбали земельну ділянку, яка виділена для обслуговування вказаного житлового будинку розміром 0,1000 га. Просила поділити спільне сумісне майно подружжя та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 в рівних частках - по 1-2 ідеальної частки за кожним, а також визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1-2 ідеальної частки земельної ділянки розміром 0,1000 га, яка знаходиться при будинку АДРЕСА_1 та слугує для обслуговування житлового будинку.

Сторони в судове засідання не з»явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач ОСОБА_1 в поданій заяві просила задоволити позовні вимоги, а відповідач ОСОБА_2, в поданій до суду заяві, не заперечив щодо позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06.05.1992 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданого міським відділом ЗАГС Коростень (а.с.12).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 03.01.2012 року зроблено актовий запис №1 (а.с.13).

ОСОБА_2 є власником житлового будинку та земельної ділянки розміром 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 28.12.2002 року (а.с.14) та державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 04.12.2009 року (а.с.21, 22).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За правилом, встановленим ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини тачоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 Постанови № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки по АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя та визнання за кожною із сторін права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки при будинку, суд вважає обґрунтованими, оскільки вказаний житловий будинок та земельна ділянка були придбані за час шлюбу, а тому мають бути визнані спільною сумісною власністю подружжя та поділені між сторонами в рівних частинах.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 2 ст. 60, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 174, 212, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку задовольнити.

Визнати житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,1000 га при вказаному будинку спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Поділити спільне сумісне майно подружжя та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 в рівних частках - по 1/2 ідеальної частки за кожним, а також визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 ідеальної частки за кожним на земельну ділянку розміром 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться при будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Снігір