Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.1995 р. Від шлюбу мають троє дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Посилається на те, що на даний час вони з відповідачем фактично не підтримують сімейних стосунків, відповідач участі у веденні спільного господарства, в утриманні та вихованні дітей не бере, всі витрати по господарству несе вона одна, діти повністю знаходяться на її утриманні. Неповнолітніх доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 просить залишити на її вихованні, так як вона самостійно виховує та утримує дітей.

Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб, строк для примирення просить не надавати.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб, не заперечує щодо залишення дітей на вихованні з матір'ю, строк для примирення просить не надавати.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 27.04.1995 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАГСу Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 204. Від шлюбу у них народилося троє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з позивачкою.

Подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивачка та відповідач сімейних стосунків не підтримують, обоє наполягають на розірванні шлюбу.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони остаточно втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, їхня сім'я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

Враховуючи, що неповнолітні діти сторін, донька ОСОБА_5 та син ОСОБА_4, постійно проживають з позивачкою, а спору про їх подальше місце проживання не виникає, дітей слід залишити на вихованні з матір'ю ОСОБА_1

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений судовий збір у сумі 487.2 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 25, 56, 105, 110, 112 СК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований 27 квітня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 204 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Дітей сторін - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на вихованні з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.