Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/1162/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Бак М.Д.,

при секретарі судового засідання - Лемак А.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Виноградівської районної державної адміністрації, Виноградівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, з участю органів, залучених до участі у справі для подання висновків на виконання своїх повноважень - Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, комунального підприємста "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації", Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про визнання прав та обов"язків забудовника,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання прав та обов"язків забудовника. Зокрема, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним права та обов"язки забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку (фундаменту) 7% готовності, який знаходиться в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року та був батьком його, позивача, та батьком відповідача.

Ухвалою суду від 12.05.2015 року, постановленою у попередньому судовому засіданні відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем. Ухвалою суду від 12.05.2015 року з ініціативи суду до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Виноградівську районну державну адміністрацію, Виноградівську державну нотаріальну контору, ОСОБА_3, а також органи державної влади та місцевого самоврядування для подання висновків на виконання своїх повноважень, а саме: Фанчиківську сільську раду Виноградівського району Закарпатської області, комунальне підприємство "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації", Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх з відповідачем батько ОСОБА_4, останнє місце проживання якого було АДРЕСА_2, Виноградівського району Закарпатської області. Після його смерті залишилось спадкове майно: незавершений будівництвом житловий будинок (фундамент) 7% готовності, який знаходиться в АДРЕСА_1. Померлий заповітного розпорядження не залишав. Спадкоємцями до майна померлого за законом є він, позивач, - син померлого та відповідач - дочка померлого, яка претензій до спадкового майна не ставить, не заперечує проти того, щоб він, позивач, став власником незавершеного будівництвом житлового будинку (фундаменту) 7% готовності. Померлий батько був розлучений зі своєю дружиною, матір"ю сторін - ОСОБА_3, таким чином, вона не є спадкоємцем після його смерті. Згідно погосподарської книги № 8 особового рахунку НОМЕР_1, незавершений будівництвом житловий будинок (фундамент) 7% готовності рахується за померлим ОСОБА_4 та земельна ділянка, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га також: рахується за померлим ОСОБА_4 згідно рішення восьмої сесії сільської ради двадцять першого скликання від 28.01.1992 року. Померлий за життя не встиг зареєструвати за собою в органах державної реєстрації житловий будинок, оскільки будинок був ще незавершений будівництвом, тому він, позивач, змушений звернутися до суду про визнання прав та обов"язків забудовника. Законність будівництва будинку стверджується наступними документами: технічним паспортом на будинок, будівельним паспортом на будинок, довідкою КП "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації" від 31.03.2015 року № 197/15, довідкою виконкому Фанчиківської сільської ради про те, що незавершений будівництвом будинок рахується за померлим ОСОБА_4, довідкою про склад сім'ї померлого. Спадщину він, позивач, прийняв належним чином згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на день смерті померлого проживав з ним разом оскільки був ще неповнолітнім, що стверджується довідкою про склад сім'ї померлого. З огляду на такі обставини, відсутність спору між ним та відповідачем щодо спадкового майна, вимушений звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Будучи допитаним в якості свідка пояснив, що коли помер батько, то йому було приблизно 10-11 років. Він разом із сестрою ОСОБА_2 та матір"ю ОСОБА_3 проживали в АДРЕСА_2, Виноградівського району. З ними також періодично проживав батько, який, крім даної адреси, також проживав у своєї матері або у друзів, він, позивач. з батьком не спілкувався. Після смерті батька залишилася земельна ділянка в АДРЕСА_1 та фундамент будинку на ній. Інших спадкоємців, крім нього, та його сестри після смерті батька немає, сестра на спадщину не претендує. У батька була мати, а також брати і сестра. Проте, вони на земельну ділянку та недобудований будинок (фундамент) не претендують, про що повідомляли йому, позивачеві, в усному порядку. Відносини з родичами батька він не підтримує. Після смерті батька був неповнолітнім і тому ніяких дій щодо оформлення спадкового майна не вчиняв. Коли йому, позивачеві, було приблизно 20 років, то він вирішив продовжити будівництво розпочатого батьком будинку. Для цього закупив будівельні матеріали та вирішив оформити на себе документи на земельну ділянку та для продовження будівництва. Оформленням документів не займався, цими питаннями займалася його мати ОСОБА_3

Відповідач в судовому засіданні позов визнала та просила задовольнити. Будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що вона народилася у 1992 році. Проживала разом з батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також батьками матері у будинку на АДРЕСА_2. Батько проживав з ними не постійно, оскільки їздив на заробітки і часом проживав у своєї матері в с. Тросник по головній вулиці. Батькові належала земельна ділянка, на якій він заклав фундамент будинку. Їй, відповідачеві, відомо, що брат хоче добудувати цей будинок, для чого закупив матеріали. Брат запитував у неї, відповідача, чи вона не буде заперечувати проти цього, та з її сторони заперечень не було. Брат оформив довіреність на матір і мати зверталася у компетентні органи за оформленням документів.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову не заперечила, просила задовольнити, та, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що у 1989 році вона уклала шлюб з ОСОБА_4. У 1991 році та 1992 році у них народилися діти та вони разом проживали на АДРЕСА_2. ОСОБА_4 їздив на заробітки і був відсутній вдома. Крім того,періодично, по кілька тижнів та місяців він проживав у своєї матері, родичів чи друзів. Помер ОСОБА_4 у 2002 році на будівництві у м. Виноградів. На той час він проживав і на АДРЕСА_2, і по інших адресах. Діти постійно проживали з нею, третьою особою. Після смерті чоловіка залишилася земельна ділянка і фундамент в АДРЕСА_1. Коли чоловік помер, то документи на земельну ділянку забрала його мати. У чоловіка були родичі, а саме, мати, сестра і двоє братів. Ніхто з них не претендував і не претендує на майно після смерті ОСОБА_4 Їй, третій особі, це відомо з їх усних повідомлень. Вона, третя особа, вносить плату за земельну ділянку та нею користується. Приблизно у 1994 році шлюб з ОСОБА_4 було розірвано. Після розірвання шлюбу не були сім"єю, але чоловік періодично приходив і проживав на АДРЕСА_2 Після смерті чоловіка вона не зверталася за оформленням спадщини, бо не мала можливості добудувати будинок. На даний час виникла необхідність оформити спадкові права, тому вона, діючи від імені сина як спадкоємця, зверталася на оформленням документів. Із зібраними документами зверталася до нотаріуса, але в оформленні спадщини було відмовлено.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Виноградівської районної державної адміністрації, Виноградівської державної нотаріальної контори, а також органів, залучених до участі у справі для подання висновків на виконання своїх повноважень - Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, комунального підприємства "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації", в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце його проведення були належним чином повідомлені, що стверджується доказами в матеріалах справи, відомості про причини неявки до суду не поступали.

В судове засідання в якості представника Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області з"явився громадянин, який представився головою сільської ради, без документів, які б посвідчували право представника на представництво інтересів відповідного органу місцевого самоврядування, тому суд визнає, що представник даного органу до суду не з"явився.

Представник органу державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, залученого до участі в справі для подання висновку на виконання своїх повноважень, в судове засідання не з"явився. До суду повернувся надісланий судом пакет документів на адресу: АДРЕСА_2 з відміткою пошти "ліквідовані". Разом з тим, з"ясовано, що за даною адресою є Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області. Відтак, суд визнає, що представник органу державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, який повідомлявся про час та місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, в судове засідання не з"явився.

Суд з врахуванням думки осіб, які беруть участь у справі, визнав за можливе розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності представників третіх осіб та залучених до участі в справі органів для подання висновків на виконання своїх повноважень.

Заслухавши пояснення сторін та третьої особи - ОСОБА_3, допитаних як свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5) та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20) є братом та сестрою. Батьками позивача (та відповідача) є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 09.01.1991 року Фанчиківською сільською Радою народних депутатів Виноградівського району (а.с. 6).

З народження сторони у справі проживали разом з батьками у будинку АДРЕСА_2.

27.01.1994 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвали шлюб, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 27.01.1994 року Виноградівським райвідділом ЗАГСу (а.с. 11).

ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 не проживав постійно у будинку на АДРЕСА_2. З цього часу він також періодично мешкав у своєї матері, родичів чи друзів або їздив на заробітки.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 помер в місті Ужгород, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 01.05.2002 року виконкомом Фанчиківської сільської ради Виноградівського району (а.с. 8).

За життя ОСОБА_4 розпочав будівництво житлового будинку на земельній ділянці на АДРЕСА_1. Станом на час смерті ОСОБА_4 було встановлено тільки фундамент будинку.

Згідно довідки № 157 від 13.03.2015 року, виданої виконкомом Фанчиківської сільської ради, відповідно до даних запису в погосподарській книзі № 8 домогосподарство в АДРЕСА_1 рахується за померлим ОСОБА_4 За домогосподарством рахується незавершений будівництвом будинок 7 % готовності та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га. (а.с. 9).

У відповідності до копії виписки з рішення Фанчиківської сільської ради народних депутатів (восьма сесія XII скликання) від 28.01.1992 року "Про виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва" ОСОБА_4, жителю АДРЕСА_4, було виділено згадану вище земельну ділянку у довічне успадковане володіння для будівництва одноповерхового житлового будинку (а.с. 13).

05.02.2015 року комунальним підприємством "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації" виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок незавершений будівництвом готовність 7% АДРЕСА_1

На час смерті батька позивач був неповнолітнім. Позивач та відповідач, як діти померлого, є спадкоємцями за законом після його смерті. Після смерті батька позивач не звертався до нотаріуса з питанням оформлення своїх спадкових прав. У квітні 2015 року мати позивача ОСОБА_3 звернулася у Виноградівську державну нотаріальну контору від імені позивача, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено.

У відповідності до листа Виноградівської державної нотаріальної контори від 28.04.2015 року № 115/01-16, адресованого гр. ОСОБА_1, видати свідоцтво про право на спадщину за законом/заповітом після померлого ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року немає можливості, оскільки не представлено правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавцеві (а.с. 29).

Наведені вище обставини стверджуються поясненнями сторін та третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні, допитаних в якості свідків, та дослідженими судом письмовими доказами.

Також в обгрунтування позовних вимог позивач зсилається на законність будівництва будинку на АДРЕСА_1, та на підтвердження даної обставини зазначив в якості доказів технічний паспорт на будинок, будівельний паспорт на будинок, довідку КП "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації" від 31.03.2015 року № 197/15, довідку виконкому Фанчиківської сільської ради про те, що незавершений будівництвом будинок рахується за померлим ОСОБА_4, довідку про склад сім'ї померлого.

Однак, довідка № 157 від 13.03.2015 року, видана виконкомом Фанчиківської сільської ради, щодо того, за ким рахується домогосподарство (а.с. 9), довідка № 159 від 13.03.2015 року, у якій відображено склад сім"ї померлого на день смерті (а.с. 10), а також довідка КП "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації" від 31.03.2015 року № 197/15 про ступінь готовності будинку та його інвентаризаційну вартість (а.с. 4) та технічний паспорт на незавершений будівництвом будинок (а.с. 17-19), які видані у 2015 році, на думку суду, не є належними доказами законності будівництва, яке проводилося померлим ОСОБА_4

Також суду надано в якості доказу законності будівництва копію документа під назвою будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудівника ОСОБА_4, АДРЕСА_1 на якому вказано, що його складено 15 січня 2008 року (а.с. 12), а ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Крім того, є копія дозволу головного архітектора району № (без номера), на право виконання будівельних робіт, видана ОСОБА_4, на якому не проставлено підпис ані особи, яка його видала, ані забудовника ОСОБА_4 у встановленому місці, не заповнено місця щодо реквізитів договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, як однієї підстав надання дозволу, реквізити паспорта на забудову садиби.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідну обставину не доведено належними та допустимими доказами.

Суд констатує, що між сторонами виникли відносини спадкування, які з огляду на те, що спадщина відкрилася до набрання чинності діючим Цивільним кодексом України, який набрав чинності 01.01.2004 року, і строк на її прийняття закінчився до 01.01.2004 року, регулюються правилами чинного на час відкриття спадщини законодавства, а саме: Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Питання місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, які прийняли спадщину, у ЦК УРСР були врегульовані наступним чином.

Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦК УРСР місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.

Стаття 529 ЦК УРСР визначає коло першої черги спадкоємців за законом. Так, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК України - другу чергу спадкоємців за законом. Так, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

За правилами ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

У ст. 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Так, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом.

З приводу місця відкриття спадщини, то позовні вимоги обгрунтовано тим, що останнім місцем проживання спадкодавця було АДРЕСА_2. Проте, згідно пояснень сторін та третьої особи, допитаних в якості свідків, з 1994 року спадкодавець проживав і за даною адресою, і у своєї матері, адресу якої допитані особи не змогли пригадати, і у родичів. Інші докази щодо місця проживання ОСОБА_4 відсутні.

Щодо кола спадкоємців за законом після смерті батька, то позивач зіслався на те, що інших спадкоємців, крім нього та відповідача, немає. Разом з тим, і сторони, і третя особа, допитані, як свідки, пояснили, що у померлого ОСОБА_4 на час його смерті були мати, сестра та двоє братів, які в усному порядку повідомляли їм про те, що на спадщину після смерті ОСОБА_4 не претендують. Крім того, третя особа ОСОБА_3 пояснила, що після смерті ОСОБА_4 його мати забрала документи на земельну ділянку.

В частині дій, які свідчать про прийняття спадщини, тобто, фактичний вступ у управління або володіння спадковим майном чи подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, то позивач констатував факт прийняття спадщини із зазначенням того, що на час смерті батька він був неповнолітнім, входив до складу сім"ї батька, та вказав, що до нотаріальної контори з часу смерті батька не звертався, заповіту батько не залишив. Третя особа ОСОБА_3 надала пояснення про те, що документи, аналогічні тим, які подано до суду, вона подавала у Виноградівську державну нотаріальну контору у квітні 2015 року, та отримала відмову.

У листі Виноградівської державної нотаріальної контори від 28.04.2015 року № 115/01-16, адресованому гр. ОСОБА_1, вказано, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом/заповітом після померлого ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року немає можливості, оскільки не представлено правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавцеві. Також роз"яснено, що на жилий будинок (на квартиру) слід представити правовстановлюючий документ, який повинен бути зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 29).

Спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Суд на виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз"яснив позивачеві, що для встановлення обставин, які входять до предмета доказування у справі, слід з"ясувати чи відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_4, та якщо так, то необхідно витребувати від нотаріуса копії документів, наявних у спадковій справі, а також копії документів, на підставі яких було прийнято рішення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Проте, позивач заперечив проти заявлення клопотання про витребування таких доказів, та після роз'яснення наслідків невчинення відповідної процесуальної дії, висловив бажання, щоб суд розглянув справу на підставі наявних в ній доказів.

Виходячи із встановлених судом обставин, в тому числі враховуючи те, що відсутність умов для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належним доказом, а саме обґрунтованою постановою про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину, оцінивши у відповідності до ст.212 ЦПК України належність, допустимість і достовірність кожного, наданого позивачем доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Виноградівської районної державної адміністрації, Виноградівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, з участю органів, залучених до участі у справі для подання висновків на виконання своїх повноважень - Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, комунального підприємста "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації", Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про визнання прав та обов"язків забудовника, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМ. Д. Бак