АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4558/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Плахотнюк К.Г.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Болотов Є.В.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення - задоволено.

Виселено ОСОБА_1 з будинку № 199 за адресо: м. Київ, вул. Острівна, 1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.03.2013 року, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, яке внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером НОМЕР_1 від 28.03.2013 року. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0518 га, цільове призначення якої - ведення садівництва, земельна ділянка розташована у садовому товаристві «Блакитна затока» у Голосіївському районі м. Києва. Правовою підставою володіння земельною ділянкою є договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенюк Л.О. 15 січня 2004 року за реєстром № 35.

Позивач зазначає, що у 2009 році у належному їй садовому будинку без її згоди поселився колишній знайомий її дочки - відповідач ОСОБА_1

ОСОБА_1 заявив, що він ніби-то допомагав у будівництві зазначеного будинку, тому вона винна йому гроші, які він ніби-то витратив на купівлю будівельних матеріалів, а тому він не виселиться з будинку, поки позивач не поверне відповідачу 560 000 доларів США.

ОСОБА_2 посилається на те, що особистих коштів ОСОБА_1 на будівництво будинку не витрачав, а лише інколи допомагав у вирішенні питань, пов'язаних з організацією будівництва. Позивач неодноразово просила ОСОБА_1 виселитися з будинку та вирішувати усі питання правовим способом. Проте ОСОБА_1 у грубій нецензурній формі погрожує їй розправою, продовжує вимагати гроші та з будинку не виселяється, почав руйнувати будинок - повністю вивів з ладу системи опалення, водо- та електропостачання, частину внутрішніх площ та надвірних будинків, вивозить з будинку її майно.

З огляду на агресивну поведінку відповідача, позивач та її чоловік, який також є співвласником житлового будинку взагалі позбавлені можливості користуватися будинком. На початку 2013 року відповідач вселив у будинок сторонню жінку, з якою разом веде себе зухвало, безкарно, порушуючи права позивача на користування та володіння власністю. Звернення до органів міліції та прокуратури щодо протиправної поведінки ОСОБА_1, його незаконного вселення в будинок та перешкоди, які вона має у зв'язку з цим у користуванні своєю власністю не знайшли позитивного вирішення, тому просить суд виселити ОСОБА_1 з належного їй на праві власності житлового будинку у примусовому порядку.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_2, є власником садового будинку АДРЕСА_1 в установленому законом порядку звернулася до суду з позовом з тих підстав, що відповідач без її згоди проживає в належному їй на праві власності будинку, чим створює їй перешкоди у користуванні своєю власністю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що садовий будинок в АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно номер 1736453 від 28.03.2013 року, виданим Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, яке внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером НОМЕР_1 від 28.03.2013 року (а.с.5-6).

Земельна ділянка площею 0,0518 га, що розташована на АДРЕСА_1 цільове призначення якої - ведення садівництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 з 04.04.2003 року належала на праві власності ОСОБА_4, а з 15.01.2004 року право власності перейшло до ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.01.2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №35 (а.с.7-8).

Відповідно до ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, яка регламентує основні права власників житлового будинку або квартири, власник житлового буднику, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб...

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи із встановлених обставин справи та положень закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що будинок був побудований виключно відповідачем за його власні кошти, а позивачем не було витрачено ні копійки на будівництво, а лише шахрайським шляхом було оформлено будинок на своє ім'я, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказане твердження не знайшло підтвердження доказами відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України, факт будівництва відповідачем спірного будинку не підтверджено рішенням суду, в той час, як і житловий будинок і земельна ділянка, на якій він побудований зареєстровано на праві власності за позивачем в установленому законом порядку (свідоцтво про право власності, договір купівлі-продажу земельної ділянки, а.с.5-8).

Твердження апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було проігноровано намагання відповідача подати суду зустрічний позов, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідач не позбавлений права на подачу самостійного позову, однак станом на день ухвалення судом рішення суду доказів подачі будь-якого позову щодо оскарження права власності позивача на житловий будинок чи з іншими позовними вимогами щодо будівництва житлового будинку відповідачем до суду подано не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді