Справа № 168/877/14 Головуючий у 1 інстанції: Кошелюк Л.О.
Провадження № 22-ц/773/204/15 Категорія: 27 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Завидовсьвої-Марчук О.Г., Федонюк С.Ю.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

за участі: представника позивача - Плеханова О.М.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення кредитного боргу,

за апеляційною скаргою позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Старовижівського районного суду від 18 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Старовижівського районного суду від 18 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення кредитного боргу відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ "Приватбанк" просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Покликається на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані всі обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що звернувся з позовом в межах строку позовної давності, враховуючи умови пролонгації договору, оскільки перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Також вказує, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження сплати заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача Плеханов О.М. апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені в ній.

Представника відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, оскільки вважає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що банку про невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань було відомо з часу виникнення на його рахунку заборгованих платежів. Будь-яких вимог про сплату заборгованості банк відповідачу не надсилав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ "Приватбанк" і ОСОБА_3 06.12.2005 року укладено картковий кредитний договір з лімітною лінією 9000,00 грн. , зі сплатою 36 % річних. Даний договір, відповідно до п. 9.12 Умов діє на протязі 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, то цей договір пролонговується на такий же термін.

Договір укладено шляхом підписання відповідачем заяви з Умовами, тарифом і Правилами здійснення операцій за картковими рахунками надання банківських послуг.

Згідно виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 відповідача вбачається, що 27.03.2008 року відповідачем внесено на рахунок картки 6280 грн. і 25.04.2008 року - 300 грн., а позивачем у лютому 2013 року із даного рахунку списуються суми заборгованого кредиту шляхом списання сум з іншого карткового рахунку.

27.03.2008 року банк видав ОСОБА_3 довідку (а.с. 66), що заборгованості у позичальника станом на 27.03.2008 року немає. Однак, із наданої виписки, яку до матеріалів справи подав позивач, вбачається, що станом на 27.03.2008 року по даному картковому рахунку рахується заборгованість в сумі 4591.49 грн. Розбіжність у наданих документах представник позивача пояснити не зміг.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що останній платіж по спірному картковому рахунку відповідач провів 25.04.2008 року.

Також судом встановлено, що між даним банком та відповідачем укладалося кілька карткових кредитних угод (а.с. 39). Позивач не надав доказів з якого рахунку були списані кошти в лютому 2013 року і чи були на цьому рахунку кошти на час проведення списання.

Відповідно до п.4 пп.4.6 Умов обслуговування (а.с. 17 зворот) списання коштів з любого рахунку Клієнта, відкритого банком, оформляється меморіальним ордером. В підтвердження своїх доводів позивач не надав меморіальний ордер щодо списання коштів.

Пунктом 9.4 Умов встановлено, що у випадку наявності перевитрат Платіжного ліміту по карті і не погашення його Клієнтом протягом 6 місяців, карта закривається, послідуюче відновлення дії карти можливе тільки після повного погашення заборгованості Клієнтом.

Згідно п.3 Правил користування карткою передбачено, що дата дії картки вказана на самій картці. Позивач вказав, що картка була видана на три роки. Отже, дія картки закінчилася 07.12.2008 року. Доказів, що відповідачу банком було видано нову картку по даному рахунку позивачем не надано.

Таким чином, із встановлених судом обставин встановлено, що починаючи з 25.04.2008 року банк не вчиняв будь-яких дій щодо стягнення з боржника заборгованих сум та наданого кредиту повністю. В суд із позовом звернувся тільки 16.10.2014 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що банку про невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань було відомо з часу виникнення на рахунку заборгованих платежів.

Доводи банку, що строк позовної давності слід рахувати з лютого 2013 року не заслуговують на увагу, оскільки списання з рахунку на рахунок вчинено діями банку, а не особи, яка зобов'язана виконувати вимоги кредитного договору. А останні дії відповідача по оплаті кредиту вчинені 25.04.2008 року. Таким чином, трьохрічний строк позовної давності закінчився у травні 2011 року. Колегія суддів приходить до висновку, що дії банку в лютому 2013 року слід розцінювати як намагання перервати строки позовної давності.

За правилами ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, доводи представника позивача в апеляційній скарзі суперечать встановленим Умовам і Правилам надання банківських послуг. Зокрема, при існуючій заборгованості дія картки повинна бути заблокована або закрита і нова картка при існуючій заборгованості не повинна видаватися.

Отже, виходячи із визначених ст. 303 ЦПК України меж розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні даної справи суд першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, вірно визначив характер спірних правовідносин між сторонами і правові норми, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Старовижівського районного суду від 18 грудня 2014 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: