19.11.2015 Єдиний унікальний № 371/1726/15-ц
МИРОНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Єдиний унікальний № 371/1726/15-ц

Провадження № 2/371/593/15

16 листопада 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Рудика Ю. В.

при секретарі Семерей Л.М.

за участю прокурора Куц В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа орган опіки і піклування Миронівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, суд

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, являючись батьками малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не беруть участі у їх вихованні та утриманні, негативно характеризуються за місцем проживання, не працюють. На даний час діти з батьками не проживають та знаходяться на утриманні держави. Так як відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей, з метою захисту їх інтересів позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей.

В судовому засіданні представник позивача Фесенко О.М. позовні вимоги підтримала, в поясненнях послалась на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Відповідач ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнали. Підтвердив ті обставини, що не беруть участі у вихованні та утриманні дітей. Просять позбавити їх батьківських прав відносно малолітніх дітей..

Представник третьої особи органу опіки та піклування Миронівської міської ради Миронівського району Київської області Манжелій Ю.В. вважає позов таким, що підлягає задоволенню та доцільно позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей.

Прокурор Куц В.А. в судовому засіданні висловила думку, що відповідачів доцільно позбавити батьківських прав щодо їх малолітніх дітей, оскільки вони повністю ухиляються від виконання батьківських обов'язків по його вихованню та утриманню, заходи громадського впливу належних наслідків не дали.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року) "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості ".

Закон України "Про охорону дитинства " від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Статтею ст. 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, встановленою законом, що передбачено ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України.

Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю, є, в тому числі, позбавлення батьківських прав.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України підставами до позбавлення батьків батьківських прав судом є ухилення їх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними , які містяться у Свідоцтві про народження малолітньої серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції 4 травня 2012 року та відповідно даними , які містяться у Свідоцтві про народження малолітньої серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції 22 липня 2015 року народження, де у графі батьки зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно витягу з протоколу № 6 засідання комісії з питань захисту прав дитини при міськвиконкомі від 27 травня 2015 року розглядалось питання подальшого перебування малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., яка на той час перебувала в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» про її повернення в сім'ю та вирішено не повертати малолітню в сім'ю , винести попередження батькам про можливість позбавлення батьківських прав.

Під час обстеження житлово - побутових умов сім'ї ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_1 було встановлено , що у житловому будинку не створено належних умов для виховання та розвитку дітей : не виявлено дитячого одягу, іграшок, книг та інших дитячих речей, не створено куточка для занять та ігор. У будинку виявлено лише одне спальне місце .

Відповідно до доповідної фельдшера с. Нова Олександрівка Миронівського р-ну Київської обл.. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 р 04.072015 р. виїхала в м. Київ та станом на 13 липня 2015 року дитина відсутня . Зі слів матері дитину у м. Києві відібрали та помістили у дитячу кімнату по вул.. Льва Толстого в м. Києві.

Згідно акту про факт передачі дитини від 10 серпня 2015 року малолітня ОСОБА_4 була Київським міським будинком дитини передана бабусі ОСОБА_7.

Відповідно до розпорядження № 274 від 18 серпня 2015 року малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. тимчасово направлена до Будинку дитини м. Біла Церква Київської обл..

За місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 характеризуються негативно, за наявною інформацією неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за появу в громадських місцях в стані алкогольного спяніння , насильство в сім'ї, ОСОБА_1 за зайняття проституцією.

Крім того , вироком Миронівського районного суду Київської області від 26 травня 2014 року ОСОБА_1 засуджена за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт. На підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнена від призначеного покарання.

Згідно рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_8.

У висновку органу опіки та піклування Миронівської РДА Київської області № 6/27 - 3558 від 27 серпня 2015 року орган опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації визнає за доцільне позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_1 батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:

- не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Кожен із зазначених факторів має місце по відношенню до малолітніх синів відповідачів.

Відповідачі, незважаючи на здійснення виховного впливу з боку органу опіки та піклування, а також працівників центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, самоусунулися від виховання дітей та їх утримання, не піклуються про здоров'я малолітніх дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками. Така поведінка батьків є винною по відношенню до дітей.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доцільним способом захисту прав та інтересів дитини є позбавлення їх батьків батьківських прав щодо них.

Вказаний захід є крайнім, проте необхідним для захисту прав дітей з урахуванням тих обставин, що відповідачі протягом тривалого терміну попереджалися про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, їм надавались інформаційні, психологічні та психолого-педагогічні послуги, а також необхідна допомога, проте належних висновків вони не зробили, наданими послугами знехтували, позитивного результату у долі дітей не настало.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнень аліментів з відповідачів на утримання малолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60 174, 212-216 ЦПК України, на підставі ст. ст. 150,163, 166, 173 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити .

Позбавити батьківських прав громадян України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо їх малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Комарівка Корсунь - Шевченківського р-ну Черкаської обл.., жительки АДРЕСА_1, не працюючої, паспорт серії НОМЕР_3 виданий 8 травня 1999 року Корсунь - Шевченківським РВ МВС України в Черкаській області аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 200 грн. на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття на користь юридичних чи фізичних осіб на утриманні яких будуть перебувати діти.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с. Потік Миронівського р-ну Київської обл.., жителя АДРЕСА_1, не працюючого, паспорт серії НОМЕР_4 виданий 6 січня 2001 року Вишгородським РВ ГУ МВС України у Київській області аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 200 грн. на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття на користь юридичних чи фізичних осіб на утриманні яких будуть перебувати діти

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 487 грн. 20 коп.

Аліменти стягувати з 29 вересня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з часу проголошення.

Суддя: Підпис Ю.В. Рудик

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В. Рудик