Справа № 367/4096/14-ц Головуючий у І інстанції Саранюк Л.П.
Провадження № 22-ц/780/375/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова
Категорія 43 22.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про виселення,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

В цій квартирі, належній їй на праві приватної власності зареєстровані та проживають її онука ОСОБА_3, колишній чоловік онуки ОСОБА_2 та неповнолітній правнук ОСОБА_4.

В будь - яких сімейних відносинах із відповідачем вона не перебуває, він не є членом її сім'ї, оскільки вона проживає в іншій квартирі, вони не пов'язані з ним спільним побутом і не мають взаємних прав та обов'язків, тому вважати, їх членами однієї сім'ї підстав немає. Тому вона, як власник квартири, в якій проживає відповідач просила суд виселити останнього з квартири без надання іншого приміщення.

Відповідач проти позову заперечував по тим підставам, що зареєстрований в спірній квартирі та постійно проживав в ній з моменту укладення шлюбу, а саме з 1997 року.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 листопада 2014 року 2014 року було відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволенні її позову. Посилається на те, що суд не врахував того, що відповідач вселився та зареєструвався з її згоди тимчасово, не є її членом її сім'ї та не є наймачем, тому право постійного користування у нього відсутнє.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, будучи чоловіком онуки позивачки, вселився за згодою позивачки в спірну квартиру і тривалий час проживає і користується квартирою, як член сім'ї онуки позивачки, тому не може вважатися тимчасовими мешканцем, тому й немає підстав для виселення його із спірної квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Судом встановлено, що відповідач разом з позивачкою, її онукою, третьою особою у справі та неповнолітнім сином проживають у спірній квартирі, де відповідач зареєстрований зі згоди позивачки з 1997 року. Усі ці роки відповідач сплачував комунальні послуги за користування квартирою, підтримував належні умови проживання. В квартирі знаходяться всі його особисті речі та майно, яке вони придбали під час шлюбу з третьою особою. Іншого помешкання у відповідача немає.

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 поселився в спірну квартиру, як член сім'ї онуки позивачки, за згодою останньої, яка є власником квартири.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються фактично сторонами.

Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження права користування житлом для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Зазначені висновки не суперечать нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові, оскільки у даному випадку відповідач не втратив право користування спірним будинком і тому не підлягає виселенню за обставин зазначених у позові.

Доводи апелянта про те, що відповідач вселився у спірну квартиру на правах тимчасового мешканця спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у рішенні, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :