Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2013 року,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2013 року 06.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про вселення та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні житловим приміщенням позовні вимоги позивача - ОСОБА_2 задоволено, вселено ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язано його (ОСОБА_1.) не чинити перешкод в користуванні виділеними їм рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2013 року кімнатами.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач ОСОБА_1 04.12.2014 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він про існування судового рішення не знав, так як не отримував судових повісток та не був присутнім у судовому засіданні. Про заочне рішення дізнався лише 24.11.2014 року. Також вказує, що, що докази на які він міг би посилатися, якби брав участь в судовому засіданні, не були судом враховані. Зокрема це те, що між ним та позивачем існувала усна домовленість про порядок користування квартирою АДРЕСА_1 в м. Черкаси та іншим спадковим майном, а саме: автомобілем «Жигулі 2106» д.н.з. НОМЕР_1, гаражем в кооперативі «Зірка-1». А тому, просить скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2013 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заяву підтримала та просила її задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_4, позивача ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2013 року заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі за позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про вселення та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні житловим приміщенням позовні вимоги позивача - ОСОБА_2 задоволено: вселено ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1, чим усунуто їм перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні власністю у вигляді ? частини вказаної квартири; зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 та неповнолітньому ОСОБА_3 у користуванні виділеними рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2013 року їм в користування кімнатами, площею 11,5 кв.м. та 8,9 кв.м. та лоджією, площею 1,4 кв.м., а також залишеними в спільному користуванні підсобними приміщеннями: кухнею, площею 6,8 кв.м., ванною кімнатою, площею 2,7 кв.м., вбиральнею, площею 1,3 кв.м., коридором, площею 12,5 кв.м., вбудованою шафою, площею, 0,7 кв.м., коморою, площею 0,9 кв.м. квартири АДРЕСА_1.

Копія заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2014 року була направлена судом на адресу відповідача ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням, який повернувся до суду з відміткою «за терміном зберігання».

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його хвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 належним чином повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи, що стверджується поштовими відправленнями направленими судом на адресу відповідача ОСОБА_5 (АДРЕСА_2) про виклик його до суду, які повернулися на адресу суду з відміткою «за терміном зберігання». Тому 01.11.2013 року судом було прийняте заочне рішення за наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 ні в заяві про перегляд заочного рішення, а ні його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення не надали суду доказів щодо наявності суттєвих обставин, які б могли мати істотне значення для правильного вирішення справи та які не були враховані судом під час винесення заочного рішення. Посилання на те, що між сторонами існувала усна домовленість про користування вказаною квартирою та іншим спадковим майном - автомобілем «Жигулі 2106» д.н.з. НОМЕР_1, гаражем в кооперативі «Зірка-1» не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду, оскільки таких доказів суду не надано, як і доказів наявності у сторін іншого спадкового майна (автомобіля «Жигулі 2106» д.н.з. НОМЕР_1, гаража в кооперативі «Зірка-1»).

Крім того, суд вселив позивача ОСОБА_6 (як власника ? частини квартири) та неповнолітнього ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_3 та зобов'язав відповідача ОСОБА_1 не чинити їм перешкод у користуванні тими кімнатами, які були виділені їм у користування заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2013 року, яке було (на момент розгляду справи) і даного часу є чинним.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2013 року.

Керуючись ст. ст. 224-233 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2013 року - залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачу про право на оскарження заочного рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України.

Головуючий: В.М. Скляренко

Суддя: В. М. Скляренко