Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/164/15-ц
Справа № 22-ц/778/3395/15 Головуючий у 1-й інстанції: Урупа І.В.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Сапун О.А.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що з вини водія-військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 30 вересня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений належний їй автомобіль GEELY MAPLE SLI8L, держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який вона відремонтувала за власні кошти; вартість відновлювального ремонту автомобіля становила 19 055 грн. Крім того, в результаті ДТП їй була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 10 000 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд на підставі ст.ст.11,1172, 1187 ЦК України стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 19 055,50 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ВЧ НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 19055 ,50 грн., моральну шкоду в сумі 1500 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 243,60 грн., а всього 20799,10 грн. Деталі та вузли автомобілю GEELY MAPLE SLI8L, держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 , які були замінені відповідно до акту виконаних робіт № 662 від 22.11.2014 року, а саме: кришку багажнику, петлю кришки багажнику, фару задню ліву, фару задню праву, молдинг багажнику, кріплення бамперу заднє ліве, кріплення бамперу заднє праве, накладку панелі задню, після відшкодування шкоди передати Військовій частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові військова частина НОМЕР_1 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність розміру майнової шкоди.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У свою чергу відповідно до частин 2, 5 статті 1187 Цивільного кодексу України особа, що володіє джерелом підвищеної небезпеки та здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, зобов`язана відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто незалежно від наявності вини.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб (частина 1 статті 1187 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 1,14 Закону України "Про Збройні Сили України" Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Майно, закріплене за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, і належить їм на праві оперативного управління

За приписами статті 1,3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Відповідно до статті 1 Закону України « Про господарську діяльність у Збройних Силах України» господарська діяльність у Збройних Силах України - це специфічна діяльність військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України (далі - військові частини), пов`язана із забезпеченням їх повсякденної життєдіяльності і яка передбачає ведення підсобного господарства, виробництво продукції, виконання робіт і надання послуг, передачу в оренду рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки) в межах і порядку, визначених цим Законом.

Господарська діяльність у Збройних Силах України здійснюється з метою одержання додаткових джерел фінансування життєдіяльності військ (сил) для підтримання на належному рівні їх бойової та мобілізаційної готовності. Господарська діяльність у Збройних Силах України не повинна негативно позначатися на їх боєготовності та боєздатності. Не допускається залучення військовослужбовців до виробництва продукції, виконання робіт і надання послуг, не передбачених цим Законом.

За шкоду і збитки, заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.

Встановлено, що 30 вересня 2014 року з вини водія ОСОБА_3 , який управляв автомобілем ЗІЛ 131, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль GEELY MAPLE SLI8L, держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності позивачеві ОСОБА_1 . За порушення п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху постановою суду від 2 жовтня 2014 року водія ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.8).

Водій ОСОБА_2 проходить військову службу у Збройних силах України, військова частина НОМЕР_1 , на підставі контракту від 27.06.2012 року. Автомобіль ЗІЛ, яким управляв ОСОБА_2 , закріплений за цією ж військовою частиною, використовується останньою в господарській діяльності, пов`язаній із забезпеченням її повсякденної життєдіяльності (а.с.9, 69).

Відповідно до довідки від 30.09.2014 року в результаті аварії, що мала місце 30.09.2014 року о 16-00 автомобіль GEELY MAPLE SLI8L, держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримав ушкодження: деформація задньої панелі, кріплення багажнику, задніх габаритних ліхтарів, заднього бамперу (а.с.73).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля відповідно до акту виконаних робіт становить 19 055, 60 грн. Вказана сума сплачена виконавцеві цих робіт за квитанцією до прибуткового касового ордеру №662 від 22 листопада 2014 року ( а.с.13-17).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що шкоду майну позивача ОСОБА_1 завдано з вини військовослужбовця, автомобіль яким управляв водій ОСОБА_2 , закріплений за військовою частиною і використовується для забезпечення її повсякденної життєдіяльності, а тому військова частина як володілець джерела підвищеної небезпеки відповідно до ст.ст.1166,1187 ЦК України і ст.5 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану військовослужбовцем.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність розміру майнової шкоди являються безпідставними, оскільки спростовуються зібраними у справі вищевказаними письмовими доказами.

Надані позивачем письмові докази на підтвердження наявності і розміру майнової шкоди (довідка ДАІ, акт виконаних робіт №662 від 22 листопада 2014 року, рахунок-фактура, квитанція до прибуткового касового ордеру про сплату виконаних робіт і послуг) відповідачем не спростовані. Доказів в обгрунтування доводів про невідповідність фактичних пошкоджень пошкодженням, зазначеним в акті виконаних робіт, не надано.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про недоведеність позову являються безпідставними.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: