Справа № 159/6/15-ц
Провадження № 2/159/232/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 28 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А,

за участю секретаря Горішної Н.В,

прокурора Гайдашук Д.А,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, -

в с т а н о в и в :

Ковельський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 28.10.2014 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв'язку з його примиренням із потерпілою, а кримінальне провадження №0000062 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито, в зв'язку із цим цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування залишено без розгляду. Позивач вказує, що у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 16.04.2014 року по 08.05.2014 року та з 23.05.2014 року по 02.06.2014 року, і відповідно до повідомлення Ковельського МТМО остання провела у лікарні 32 ліжко-дні, а на її лікування медичним закладом витрачено кошти в сумі 3716,15 гривень. Також, потерпілий ОСОБА_3 у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 16.04.2014 року по 05.05.2014 року, і відповідно до повідомлення Ковельського МТМО останній провів у лікарні 19 ліжко-дні, а на його лікування медичним закладом витрачено кошти в сумі 2332,44 гривень. Вказує також, що у зв'язку з понесеними затратами на лікування потерпілих від злочину, Ковельському МТМО завдано матеріальної шкоди на загальну суму 6048,59 гривень, яка повинна бути відшкодована у повному обсязі. За вказаних обставин Ковельський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради звернувся до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради кошти в сумі 6048,59 гривень.

У попередньому судовому засіданні представник позивача - прокурор позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник позивача - фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради в попереднє судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані обома сторонами, доказуванню не підлягають.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Стаття 1206 ЦК України передбачає, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до п.3 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", який затверджений Постановою КМ України №545 від 16.07.1993 року, із внесеними змінами та доповненнями, "визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами".

Як вбачається з ухвали Ковельського міськрайонного суду від 28.10.2014 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв'язку з його примиренням із потерпілою, а кримінальне провадження №0000062 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв'язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, тобто, підставою для закриття даного кримінального провадження судом стала нереабілітуюча обставина.

Факт заподіяння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень підтверджується також і висновками експерта №33 та №386, згідно яких у ОСОБА_2 відмічені тілесні ушкодження і які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознаками тривалості розладу здоров'я строком понад 3 тижні (більш як 21 день), а у ОСОБА_3 відмічені тілесні ушкодження і які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Із повідомлення №2620/8-2.14 від 28.07.2014 року Ковельського МТМО вбачається, що ОСОБА_2, 1980 р.н перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 16.04.2014 року по 08.05.2014 року та з 23.05.2014 року по 02.06.2014 року упродовж 32 ліжко-днів, і вартість її лікування становить 3716,15 гривень, а з повідомлення №2603/8-2.14 від 25.07.2014 року Ковельського МТМО вбачається, що ОСОБА_3, 2011 р.н перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 16.04.2014 року по 05.05.2014 року упродовж 19 ліжко-днів, і вартість його лікування становить 2332,44 гривень.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконкому Ковельської міськради про стягнення з ОСОБА_1 коштів витрачених закладом охорони здоров'я на лікування осіб, які потерпіли від злочину в сумі 6048,59 гривень, і така сума повністю визнана відповідачем у попередньому судовому засіданні.

Крім цього, згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,130,174,212,213,215,218 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, Постановою КМ України №545 від 16.07.1993 року, із внесеними змінами та доповненнями, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради (Ковельське УК м.Ковель, код платежу 240603000, р/р 0004, МФО 803014, ГУДКСУ у Волинській області, код банку 37788874, отримувач: місцевий бюджет м.Ковель, призначення платежу: відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину) кошти витрачені закладом охорони здоров'я на лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 6048 (шість тисяч сорок вісім) гривень 59 (п'ятдесят дев'ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - в цей же строк з дня отримання ними копії рішення суду.

ГоловуючаО. А. Восковська