Справа № 154/3233/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Каліщук А.А.
Провадження № 22-ц/773/24/15 Категорія: 59 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А. К.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Концевич Я.О.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Приватного підприємства (далі - ПП) "Котедж", ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Тур де Світ", Приватного підприємства (далі - ПП) "Ліски" до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про визнання права оренди на приміщення та заборону чинити перешкоди в користуванні майном за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_14 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ПП "Котедж", ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ТОВ "Тур де Світ", ПП "Ліски" звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони орендують приміщення в ТЦ "Євродім" по вул. 20-го липня, 8а в м. Володимир-Волинському.

З повідомлення відповідача їм стало відомо про зміну власника орендованих нежитлових приміщень. У вказаному повідомлені значиться, що вони без будь-якого на те права користуються орендованим приміщенням, оскільки договори оренди укладені з попереднім власником. Відповідач ОСОБА_1 викликає їх для переукладення договорів у новій редакції. У випадку відмови від укладення договорів оренди з новим власником, їх буде виселено із орендованого приміщення протягом п'яти днів, з моменту відмови, у примусовому порядку.

Тому просили визнати за ними право на оренду приміщення за вищевказаною адресою, заборонити відповідачу вчиняти перешкоди у користуванні вказаним приміщенням та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

06 листопада 2014 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ПП "Котедж", ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ТОВ "Тур де Світ", ПП "Ліски" подали заяву про забезпечення позову, в якій просили забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_1 та особам від її імені вчиняти дії по примусовому виселенню з орендованої ними частини приміщення ТЦ "Євродім", а також щодо обмеження проходу (проїзду) до приміщення, відключення від електропостачання, телекомунікацій, тепла та водозабезпечення до вирішення справи по суті.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 20 листопада 2014 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_14 просить скасувати цю ухвалу, та постановити нову про повернення справи для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ПП "Котедж", ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ТОВ "Тур де Світ", ПП "Ліски" про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості підстав для забезпечення позову, а також вказав, що заходи забезпечення позову, які просять застосувати позивачі, за своїм змістом аналогічні позовним вимогам.

Висновок суду про відсутність підстав для забезпечення позову ґрунтується на законі і відповідає обставинам справи. Зокрема, в позовній заяві відсутнє обґрунтування, на підставі якого суд може зробити висновок, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Також, із позовної заяви вбачається, що предметом спору є вимога позивачів про визнання права на оренду майна та усунення перешкод в користуванні майном. У заяві про забезпечення позову заявники просять заборонити відповідачам вчиняти дії, спрямовані на створенні перешкод в користуванні орендованим майном, тобто, фактично просять забезпечити позов шляхом усунення перешкод в користуванні орендованими приміщеннями. З урахуванням наведеного, висновок суду про те, що запропоновані заявниками способи забезпечення позову фактично рівнозначні позовним вимогам, відповідає обставинам справи. Отже, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, так як звернувшись із заявою про забезпечення позову зазначеного змісту позивачі фактично просять вирішити спір по суті.

Прохання про заборону вчинення дій щодо примусового виселення є за своїм змістом вимогою про усунення перешкод у користуванні майном, вказаних в позовній заяві.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням вимог процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_14 відхилити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 20 листопада 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: