№2-1294/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Загородній І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення банківського вкладу та відсотків,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача суму вкладу 150000 грн., нараховані відсотки в розмірі 8597,33 грн. за користування банківським вкладом.

Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу №2630/53/133911 від 01.10.2013 р. на строк до 01.09.2014 р., з щомісячною виплатою процентів в розмірі 20% річних.

Позивач зазначає, що згідно умов Договору, ним було внесено на депозитний рахунок 150000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 2441 від 01.10.2013 р.

Відповідно до п.4.3.2 договору банк зобов»язаний на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені договором.

01.09.2014 р. відповідачу було вручено заяву, в якій позивач просив повернути банківський вклад та проценти.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив свої зобов'язання за договором строкового банківського вкладу №2630/53/133911 від 01.10.2013 року та повинен виплатити позивачу 150000 грн. та відсотки в сумі 8597,33 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити в повному обсязі стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу 150000 грн., нараховані відсотки в розмірі 8597,33 грн. за користування банківським вкладом, а також витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.10.2013 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/53/133911 на строк 335 днів до 01.09.2014 р., з щомісячною виплатою процентів в розмірі 20% річних.

Позивачем було внесено на депозитний рахунок 150000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 2441 від 01.10.2013 р.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно ч.1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно частини першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

За умовами пункту 1.1 Договору Банк приймає від Вкладника грошові кошти на строк з 01.10.2013 р. по 01.09.2014 року.

Відповідно до п.1.3 договору, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу в день повернення вкладу, то договір вважається продовженим на новий термін на умовах, що діють на момент продовження.

Відповідно до п. 4.3.2. Банк зобов'язується на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму складу проценти на умовах та в строки, що встановлені цим Договором.

Судом встановлено, що позивач 01.09.2014 р. відповідачу подав заяву, в якій просив видати суму вкладу в розмірі 150000 грн. та проценти - 8960 грн.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача 01.09.2014 р. кошти позивачу не були виплачені, також не виплачені на день розгляду справи.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив неналежне виконання взятих зобов'язань перед позивачем, оскільки банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору - 01.09.2014 року в повному обсязі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти в розмірі 150000 грн.

Крім того, згідно п.1.2. Договору, з відповідача підлягає стягненню відсотки за період з 01.10.2013 р. по 01.09.2014 року в розмірі 8597,33 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума банківського вкладу по Договору строкового банківського вкладу №2630/53/133911 від 01.10.2013 року в розмірі 150000 грн., відсотки 8597,33 грн., а всього 158597,33 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Як встановлено в судовому засіданні позивачем сплачено витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією, представником позивача надано розрахунок таких витрат.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1585,97 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 610, 611, 631, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10-11, 57-60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення банківського вкладу та відсотків задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (03141, м.Київ, вул. Солом»янська, 33, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму банківського вкладу по Договору банківського строкового вкладу №2630/53/133911 від 01.10.2013 року в розмірі 150000 грн., відсотки 8597,33 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., а всього стягнути 161597 (сто шістдесят одну тисячу п»ятсот дев»яносто сім) грн. 33 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь держави судовий збір у розмірі 1585,97 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: С.І.Кушнір