БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1268/15, cправа № 361/2002/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«19» травня 2015 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Хорошун К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що із 08 серпня 2003 року він перебував із відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. Проживали вони разом із їх дитиною та є зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1. Власником даної нерухомості відповідно до договору купівлі-продажу від 14 червня 2002 року, укладеного до реєстрації шлюбу, є позивач ОСОБА_1 Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Відповідач із серпня 2014 року залишила сина позивачу та пішла з дому у невідомому напрямку і більше до квартири АДРЕСА_1 не з'являлася. У зв'язку із цим, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування зазначеним житловим приміщенням.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з'явилися. Представник позивача ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує й не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4, відповідно до укладеного 14 червня 2002 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Підряд» договору купівлі-продажу квартири (а.с.7).

08 серпня 2003 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, був укладений шлюб, який заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від

16 грудня 2014 року був розірваний (а.с.8-10).

Згідно із Актами обстеження від 22 грудня 2014 року, від 26 січня 2015 року та від 11 березня

2015 року депутата Броварської міської ради Київської області ОСОБА_6 житлових та соціальних умов за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що в вказаній однокімнатній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1, 1975 року народження, ОСОБА_7, 2003 року народження. ОСОБА_2 є також зареєстрованою, однак, зі слів батька та сусідів не проживає в ній протягом 8 місяців (а.с.14-16).

Як вбачається із копії довідки форми 3 комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 2» від 29 січня 2015 року № 20, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: - ОСОБА_1 із 2001 року; - ОСОБА_8 із 2006 року; - ОСОБА_7 із 2006 року (а.с.10).

Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статей 401, 402, 406 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

За змістом частини третьої статті 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Сервітут припиняється, зокрема, у разі спливу строку, на який було встановлено сервітут, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідач зареєстрована була із дозволу власника, сервітут на користування цим нерухомим майном не встановлений, ОСОБА_2 у квартирі не проживає й нею не користується, і тому підлягає визнанню такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку за цією адресою.

Керуючись статтями 209, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин