Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/868/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В. В.
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.04.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Белінської І.М., Чельник О.І.

за участю секретаря Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнених на утримання двох неповнолітніх дітей.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2015 року було частково задоволено позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнених на утримання двох неповнолітніх дітей, та стягнуто з позивача на користь відповідача на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 650 грн. на місяць на кожну дитину починаючи з 18 червня 2014 року до повноліття доньки ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зазначено, що виконавчий лист № 752/11981/13-ц виданий Голосіївським районним судом м. Києва 08.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей відізвати з виконання та приєднати до матеріалів справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначається, зокрема, що відповідно до ст.192 СК України у разі задоволення позову аліменти у зміненому розміру повинні стягуватись від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову чи якоїсь іншої дати.

Окрім того, позивач не надав будь-яких доказів відповідно до ст.60 ЦПК України на обґрунтування своїх вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги. Суду пояснила також, що посилання позивача в позовній заяві, на те, що діти половину всього часу знаходяться з ним, зі школи і дитячого садка їх забирає його мати, і бабуся дітей і на їх утримання витрачаються кошти, не відповідає дійсності, оскільки вона з дітьми проживає в Гайворонському районі і діти навчаються в школі. Позивач на даний час працює не офіційно в одному з ресторанів м. Києва. І дітьми не цікавиться.

Позивач не надав суду будь-яких доказів , які б підтверджували його позовні вимоги.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно зворотного повідомлення.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка осіб, або інших сторін, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст..303 ЦПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідач звільнився з роботи і не має постійної роботи (а.с. 15). Має нерегулярний дохід, а тому згідно ст.ст. 182,192 СК України необхідно зменшити розмір аліментів визначений за рішенням суду, оскільки змінилось матеріальне становище відповідача і стягти їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 650 грн. на кожну дитину на місяць, оскільки це буде відповідати вимогам чинного законодавста.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Встановлено, що згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2013 року ОСОБА_3 сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання дочки -, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 а також 1000 гривень щомісячно на утримання сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с12-13,10-11).

Статтею 8 Закону України „Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ст.180 С К України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Встановлено, що діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні, що також підтверджується довідкою №02-30/98 від 19.02.2015 року, виданою Хащуватською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області (а.с.60-61), діти навчаються в школі 1-ІІІ ступеня .с. Хачувате Гайворонського району. Син ОСОБА_6 -в 2 класі, донька ОСОБА_4 - в 4 класі (а.с.62).

Встановлено, що син ОСОБА_6 має вади слуху та періодично проходить курси лікування ( а.с.63-67).

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначенний за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі істотної зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

В силу ст. 60 ЦПК України ,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Встановлено, що ухвалою апеляційного суду міста Києва від 20 листопада 2013 року було залишено рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2013 року щодо стягнення з позивача аліментів, без змін. В ухвалі суду, зокрема зазначено, що відповідач в апеляційній інстанції пояснив, що він бажає працювати лише в ресторані, яких в м. Києві багато і заробітна плата в них незначна. Зараз він працює без офіційного оформлення за трудовим договором.(а.с.73-76).

Посилання на те, що він утримує своїх батьків-пенсіонерів нічим не підтверджено. З наданих копій пенсійних посвідчень випливає, що батьки отримують пенсію.(а.с.18-20).Довідка про місце проживання свідчить про те, що позивач проживає разом з батьками в квартирі (а.с.16-17).

Матеріали справи містять копію свідоцтва про народження ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 - доньки позивача від першого шлюбу (а.с.21)., проте докази того, що позивач утримує її, в матеріалах страви відсутні.

Його посилання на ті обставини, що він хворів та було проведено оперативне втручання, доказом чого є виписка із історії хвороби від 26.03.2013 року Мінської клінічної лікарні м. Києва, на думку суду не заслуговує на увагу з тих підстав, що позивач хворів у період розгляду справи про стягнення аліментів Голосіївським районним судом м. Києва та апеляційним судом міста Києва, проте як уже було зазначено, за рішенням Голосіївського районного суду , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Кієва, з відповідача було стягнуто аліменти по 1000 грн. на утримання доньки та сина до досягнення ними повноліття.

За наведених вище обставин колегія суддів не вбачає підстав для залишення рішення першої інстанції без змін.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2015 року- скасувати. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнених на утримання двох неповнолітніх дітей - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча с уддя

Судді