Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Лакізи Г.П., Шевченка В.М.
при секретарі:Сахаровій К.О.
за участю:представників ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_8, її представника-ОСОБА_14, судового експерта ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська міська рада, про зобов'язання звільнити земельну ділянку, приведення земельної ділянки до стану, придатного для використання,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2013року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_8, в якому просив зобов'язати відповідача звільнити земельну ділянку та привести земельну ділянку до стану, придатного для використання (а.с. 2-4), обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги наступним. ОСОБА_5 зазначав, що він є власником 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 504 кв.м, яка рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова була розподілена між власниками будинку - ним та ОСОБА_10 Позивач вказує, що у 2013 році він дізнався, що частину його земельної ділянки - 100 кв.м самовільно зайняла ОСОБА_8, яка побудувала частину гаражу і встановила паркан. З даного приводу позивач звернувся до Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області щодо порушення відповідачем вимог земельного законодавства та отримав відповідь, в якій зазначалося, що встановити факт самовільного зайняття земельної ділянки не можливо у зв'язку з тим, що вона в натурі не виділялась. Позивач зазначає, що про порушення свого права він дізнався в той момент, коли ознайомлювався з копіями документів відповідача, які були надані йому після намагання приватизації земельної ділянки та зверненні до КП „ЧМБТІ" за виготовленням технічного плану земельної ділянки у 2013 році. Позивач вказує, що раніше про вказані обставини він не знав і не міг знати. Посилаючись на статті 95, 116, 152, 212 Земельного кодексу України, позивач просив:-визнати поважними причини пропуску звернення до суду та поновити пропущений строк;-зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 100 кв.м, розташовану по АДРЕСА_1 та привести її до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2013 року в задоволенні вимог заявленого позову ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про зобов'язання звільнити земельну ділянку, приведення земельної ділянки до стану, придатного для використання, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення вимог його позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, з неповним дослідженням судом всіх обставин справи. Апелянт вказує, що при розгляді спору по суті суд не провів відповідне дослідження представлених апелянтом документальних доказів по справі, представлених позивачем, а саме: акт відводу земельної ділянки, договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, план земельної ділянки від 1976 року. Апелянт зазначає, що вказані документи підтверджують факт того, що ОСОБА_11, спадкоємицею якого є ОСОБА_8, в користування було надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку в розмірі 400 кв.м, проте, в генеральному плані, виданому Чернігівським МБТІ площа земельної ділянки, якою користується відповідач, зазначена в розмірі 454 кв.м., а в схемі обміру меж земельної ділянки від 13.11. 2013 року вже зазначено площу в розмірі 458 кв.м. На думку апелянта, вказані обставини підтверджують факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки. Апелянт також вказує, що суд першої інстанції всупереч статті 130 ЦПК України, призначив справу до розгляду без проведення попереднього судового засідання, не прийняв до уваги клопотання позивача про проведення геодезичних робіт, яке за своєю суттю є фактичним клопотанням про призначення експертизи для встановлення меж земельних ділянок сторін. Апелянт стверджує, що самовільне зайняття відповідачем його земельної ділянки призвело до неможливості вільного проходу зі свого будинку на його земельну ділянку, оскільки відстань від гаража до будинку позивача становить менше одного метра, що є порушенням приписів ДБН.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5, представник Чернігівської міської ради, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.174, 176), не з'явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення по суті вимог заявленого позову, яким позовні вимоги задовольнити частково. А саме, зобов'язати ОСОБА_8 для відновлення площі земельної ділянки ОСОБА_5, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перенести металеву огорожу між прибудовою до житлового будинку НОМЕР_2 та гаражем Е-1 ОСОБА_8, земельна ділянка НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, так, щоб відстань між житловим будинком НОМЕР_2 та огорожею відповідала руху однієї людини, 0.75м (ДБН Держбуду України від 04.02.2004 року № 1/23-108), згідно додатку2 та 2-1 до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової експертизи від 11.12.2014 року № 915/916/14-24.В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_8 необхідно відмовити.

Відмовляючи в задоволенні вимог позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того що, відсутні правові підстави для задоволення позову,оскільки не доведено допустимими доказами, яким, зокрема, є висновок відповідної судової експертизи, яку сторони не просили призначити, що зазначені в позові гараж і паркан існують; де конкретно вони розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1; що порушуються права позивача, в тому числі, і з врахуванням рішення Новозаводського районного народного суду м. Чернігова від 17.09.1987 року та яким чином такі порушення підлягають усуненню.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно того, що вказаний висновок суду першої інстанції не узгоджується з приписами норм матеріального і процесуального права, які регламентують спірні правовідносини.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено і вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, що власником 1/4 частини житлового будинку з належною частиною надвірних споруд і будівель за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 20.06.1987 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1765; згідно договору, вказана нерухомість розташована на земельній ділянці площею 504 кв.м (а.с.8-10).

Власником житлового будинку з відповідними надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2, є відповідач ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №3-1448; згідно свідоцтва, вказана нерухомість розташована на земельній ділянці площею 400 кв.м (а.с. 42).

Рішенням Новозаводського районного народного суду м. Чернігова від 17.09.1987 року земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 було розподілено, при цьому ОСОБА_5 виділено ділянку, позначену на плані „ІІ", площею 216 кв.м, ОСОБА_10 виділено ділянку, позначену на плані „ І ", площею 253 кв.м (а.с. 11,35-36).

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24.02.2014 року за клопотанням позивача було призначено судову земельно-технічну експертизу по даній справі, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.111-112). На вирішення вказаної експертизи судом були поставлені наступні питання :

1.Відобразити фактичне землекористування земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 та визначити їх розмір.

2.Чи відповідає фактичне користування зазначеними земельними ділянками технічній документації, зокрема, генеральним планам та технічним паспортам?

3.Чи відповідає фактична межа між зазначеними суміжними земельними ділянками домоволодінь АДРЕСА_1 технічній документації на вказані земельні ділянки?

4.Чи відповідають розміри зазначених земельних ділянок за фактичним користуванням визначеним за технічною документацією розмірам?

5.Чи має місце самозахват земельної ділянки ОСОБА_5, яка розташована по АДРЕСА_1 Якщо має місце, то ким із суміжних землекористувачів таке порушення допущено, в який спосіб, в якому саме розмірі; визначити способи усунення вказаного порушення.

Призначена судом експертиза була проведена, в матеріалах справи міститься висновок судового експерта(відповідна ліцензія є в наявності) за результатами проведення судової експертизи від 11.12.2014 року № 915/916/14-24 ( а.с. 158-171).

Відповіді судового експерта на поставлені питання за результатами проведення судової експертизи є наступними (а.с. 158-171).

По питанню № 1.

Відповідно до наданого кадастрового плану, виготовленого ДП "Центр ДЗК" на земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальна площа становить 0,0468 га (а.с.83 - 84). Земельна ділянка розподілена між ОСОБА_13 - 0,0277 га та ОСОБА_5 - 0,0191 га.

Відповідно до схеми-абрису обміру меж земельної ділянки гр. ОСОБА_8 в АДРЕСА_2, загальна площа земельної ділянки становить 0,0458 га (а.с.45), додаток 1.

По питанню № 2.

Фактичне користування земельною ділянкою по вул.Антонова-Овсієнко, 55 загальна площа земельної ділянки становить 0,0468 га (а.с.83-84). Площа земельної ділянки на 1,0 кв.м менше відповідно до розподілу земельної ділянки згідно до рішення суду 17.09.1987р.(а.с.11).Внутрішнє користування (розподіл) земельної ділянки між ОСОБА_13 та ОСОБА_5 не відповідає рішенню суду.

ОСОБА_13 (ОСОБА_10.) користується земельною ділянкою на 277,0- 253,0 = 24,0 кв.м більше,

ОСОБА_5 користується земельною ділянкою на 216,0- 191,0 = 25,0 кв. м менше.

Фактичне користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2, ОСОБА_8 складає площу 0,0458 га (а.с.45).

Збільшення площі земельної ділянки на 4,0 кв.м. відповідно до генерального плану (схеми) (а.с.43,60).

По питанню № З.

При співставленні генеральних планів (схем) МБТІ (а.с.43,44), зовнішні контури земельних ділянок НОМЕР_3 та НОМЕР_1 мають неправильну конфігурацію.Межова лінія, яка розділяє суміжні земельні ділянки, відрізняється по довжині та конфігурації.

Відповідно генерального плану (схеми) МБТІ на земельній ділянці НОМЕР_1 в 1990 році були самочинно збудовані: гараж Е-1, прибудова А1-1, тамбур а'-1(а.с. 43). Гараж Е-1 згідно плану розміщений на відстані від межової лінії, від фасадної сторони (огорожі) до гаражу Е-1 проходить рівною межова лінія. Земельна ділянка з фасадною стороною, що виходить на АДРЕСА_1, збільшилась: 3,88 - 3,53 = 0,35 м.

По питанню № 4.

Розбіжності між генеральними планами (схемами) та фактичним користуванням по площі становить:

-земельної ділянки НОМЕР_3 фактично становить 468 кв.м - що менше на 1,0 кв.м. згідно до рішення суду 17.09.1987р. (а.с 11);

-земельної ділянки НОМЕР_1 фактично становить 458 кв.м - що більше на 4,0 кв.м. згідно генерального плану (схеми), та ''Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" МБТІ (а.с 43,60).

На час огляду встановлена металева огорожа від фасадної сторони (огорожі) до прибудови ОСОБА_5, яка проходить на відстані 1,17м від будинку НОМЕР_3 кв.2, далі межова лінія проходить по зовнішній стіні прибудови 0,40x4,99x0,31.

Від прибудови до гаражу Е-1 довжиною 5,11 м встановлена металева огорожа, відстань від будинку до огорожі в найвужчому місті становить 0,40м, що унеможливлює прохід ОСОБА_5 на свою частину земельної ділянки. Далі межова лінія (фактична) проходить по стіні гаражу Е-1, огорожі з сітки, умовно рівно до стіни житлового будинку ОСОБА_5

По питанню № 5.

Фактичне користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 становить по площі 0,0468 га.

Самозахват земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, 55 має місце.

1.не відповідає внутрішнє користування (розподіл) земельної ділянки між ОСОБА_13 та ОСОБА_5 рішенню суду від 17.09.1987 року. ОСОБА_13 (ОСОБА_10.) користується земельною ділянкою на 277,0-253,0 = 24,0 кв.м більше. ОСОБА_5 користується земельною ділянкою на 216,0- 191,0 = 25,0 кв.м менше.

2.зменшення земельної ділянки на 1,0 кв.м відбулося також між прибудовою до житлового будинку НОМЕР_3 та гаражем Е-1 ОСОБА_8.(земельна ділянка НОМЕР_1), внаслідок встановлення металевої огорожі.

Для відновлення площі земельної ділянки ОСОБА_5 та вільного проходу на земельну ділянку потрібно перенести металеву огорожу між прибудовою та гаражем Е-1, щоб відстань між житловим будинком НОМЕР_3 та огорожею відповідати руху однієї людини 0.75м (Держбуд України від 04.02.2004 №1/23-108), додаток 2 та 2-1.

Висновки експерта за результатами проведення судової експертизи № 915/916/14-24 від 11.12.2014 року, є наступними (а.с.158-171):

1.Фактичне землекористування земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 становить:

- НОМЕР_3, загальна площа земельної ділянки становить 0,0468 га (а.с.83- 84).Земельна ділянка розподілена між ОСОБА_13-0,0277 га та ОСОБА_5-0,0191га (а.с. 83 - 84).

-НОМЕР_1, загальна площа земельної ділянки становить 0,0458 га (а.с.45) додаток 1.

2.Фактичне користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 не відповідає технічній документації.

3.Фактична межа між суміжними земельними ділянками АДРЕСА_1 не відповідає технічній документації по довжині та конфігурації.

4.Розбіжності між генеральними планами (схемами) та фактичним користуванням по площі становить:

-земельної ділянки НОМЕР_2 фактично становить 468 кв.м, що менше на 1,0 кв.м згідно з рішенням суду від 17.09.1987р.(а.с 11).

-земельної ділянки НОМЕР_1 фактично становить 458 кв.м, що більше на 4,0 кв.м, згідно генерального плану (схеми) та ''Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" МБТІ (а.с 43,60).

5.Самозахват земельної ділянки ОСОБА_5 відбувся:

-за рахунок внутрішнього користування (розподілу) земельної ділянки між ОСОБА_13 та ОСОБА_5, що не відповідає рішенню суду від 17.09.1987 року.

ОСОБА_13(ОСОБА_10.)користується земельною ділянкою на 277,0-253,0 = 24,0 кв.м більше. ОСОБА_5 користується земельною ділянкою на 216,0-191,0 = 25,0 квм менше.

-зменшення земельної ділянки на 1,0кв.м відбулося також з боку земельної ділянки НОМЕР_1 ОСОБА_8 внаслідок встановлення металевої огорожі.

Для відновлення площі земельної ділянки ОСОБА_5 НОМЕР_3 кв.2 необхідно:

-відновити внутрішній розподіл по площі між ОСОБА_13 та ОСОБА_5, відповідно з рішенням Новозаводського районного народного суду від 17.09.1987 року.

-перенести металеву огорожу між прибудовою до житлового будинку НОМЕР_3 та гаражем Е-1 ОСОБА_8, земельна ділянка НОМЕР_1, так, щоб відстань між житловим будинком НОМЕР_3 то огорожею відповідала руху однієї людини 0.75м (Держбуд України від 04.02.2004 №1/23-108), додаток 2 та 2-1.

Висновки вказаної експертизи в судовому засіданні апеляційного суду належними та допустимими доказами, як цього вимагають приписи статті 60 ЦПК України, не спростовані. Клопотань про призначення судом по справі в порядку статей 148,150 ЦПК України додаткової, повторної або комісійної експертизи в ході апеляційного розгляду даної справи не надходило.За даних обставин апеляційний суд, приймаючи до уваги норми матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, а також обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, в тому числі, і висновками судової експертизи від 11.12.2014року № 915/916/14-24 (а.с. 158-171), які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, скасувавши оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухваливши нове рішення по суті заявлених позовних вимог, яким вимоги позову ОСОБА_5 задовольнити частково. А саме, зобов'язати ОСОБА_8 для відновлення площі земельної ділянки ОСОБА_5, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,перенести металеву огорожу між прибудовою до житлового будинку НОМЕР_2 та гаражем Е-1 ОСОБА_8, земельна ділянка НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, так, щоб відстань між житловим будинком НОМЕР_2 та огорожею відповідала руху однієї людини, 0.75м (ДБН Держбуду України від 04.02.2004 року № 1/23-108),згідно додатку2 та 2-1 до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової експертизи від 11.12.2014 року № 915/916/14-24. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_8 необхідно відмовити.

Відповідно до приписів статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 175грн. 60 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги (а.с.1,78). Розрахунок наступний: (229грн. 40 коп. + 121 грн. 80 коп.):2 (відповідно до положень п.36 Постанови № 10 від 17.10.2014року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ''Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах'') = 175грн. 60 коп.

Керуючись статтями: 95, 152, 212 Земельного кодексу України, статтями: 88, 303, 304, 307; п.4 ч.1статті 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2013 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_8, - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська міська рада, про зобов'язання звільнити земельну ділянку, приведення земельної ділянки до стану, придатного для використання, задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_8 для відновлення площі земельної ділянки ОСОБА_5, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перенести металеву огорожу між прибудовою до житлового будинку НОМЕР_2 та гаражем Е-1 ОСОБА_8, земельна ділянка НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, так, щоб відстань між житловим будинком НОМЕР_2 та огорожею відповідала руху однієї людини, 0.75м (ДБН Держбуду України від 04.02.2004 року № 1/23-108), згідно додатку 2 та 2-1 до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової експертизи від 11.12.2014 року № 915/916/14-24.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_8 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 175грн. 60 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: