Справа № 361/3167/15-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/5993/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 10.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків,

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з даним позовом до ОСОБА_3, розмір якого у серпні 2015 року збільшила і в якому посилалася на те, що в травні 2012 року вона з відповідачкою домовились про продаж 1/2 частини будинку за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кірова, 21.

Сторони уклали попередній договір, згідно умов якого позивач сплатила відповідачу завдаток в сумі 8500 доларів США, однак відповідачка продала житловий будинок іншій фізичній особі, а отримані від позивачки кошти їй не повернула.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2013 року, яким з відповідачки стягнуто внесену позивачкою суму авансу у розмірі 8500 доларів США, на підставі якого 11 червня 2014 року видано виконавчий лист, до теперішнього часу не виконано.

Протягом 427 днів відповідачка не виконує судове рішення та продовжує безпідставне користування грошами позивачки. Внаслідок таких неправомірних та умисних дій відповідачки позивачці спричинені прямі збитки, які складаються з: 3 % річних за невиконання грошового зобовязання у розмірі 8478,28 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 47066,81 грн., збитків через знецінення валюти у розмірі 126540 грн. та різниці у вартості житла у розмірі 260000 грн., а всього збитки складають 442085,09 грн., які позивачка просила стягнути з відповідачки на її користь.

Позов заявила з підстав, передбачених ст. ст. 22, 533, 536, 599, 611, 625, 1048, 1050, 1214 ЦК України.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних за невиконання грошового забезпечення в розмірі 8478,28 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1218 грн.

У апеляційній скарзі позивачка просить змінити рішення суду першої інстанції шляхом стягнення додатково з відповідачки на її користь процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 47066,81 грн., збитків через знецінення валюти у розмірі 126540 грн. та різниці у вартості житла у розмірі 260000 грн., а всього стягнути з урахуванням стягнутих судом першої інстанції 8478,28 грн., 442085,09 грн. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, помилкове та неправильне застосування судом норм матеріального права до частини позовних вимог, в задоволенні якої їй суд відмовив, яке полягає в тому, що суд безпідставно не застосував до даних правовідносин ст. ст. 22, 536, 611 та 1048 ЦК України, якими передбачено відшкодування збитків внаслідок порушення цивільного права позивачки та стягнення процентів за користування грошовими коштами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, збитків через знецінення валюти та різниці у вартості житла через його подорожчання суд обґрунтовував свої висновки тим, що вони є необґрунтованими і в даних правовідносинах, що виникли між сторонами, не застосовуються.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 14 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 травня 2012 року між сторонами укладено попередній договір про купівлю-продаж 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, м. Бровари, вул. Кірова, 21, на виконання умов якого позивачка передала відповідачці 68000 грн., що еквівалентно 8500 доларів США, як авансовий платіж за ? частину вказаного будинку, яку відповідачка мала намір продати позивачці.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2014 року, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 67940 грн., що еквівалентно 8500 доларів США. (а. с. 8-14).

11 червня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 67940 грн., що еквівалентно 8500 доларів США (а. с. 23).

Судом встановлено, що станом на день розгляду даної цивільної справи відповідачка не виконала рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2013 року.

З урахуванням наведеного, судом вірно встановлено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої ст. ст. 625, 1050 ЦК України. Тому з відповідачки підлягають стягненню на користь позивачки три проценти річних від простроченої суми, що становить 8478,28 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки процентів за користування чужими грошовими коштами, збитків через знецінення валюти та реальних збитків від подорожчання житла, то суд дійшов вірного висновку про те, що в цій частині позовних вимог позов не підлягає задоволенню, оскільки вони є необґрунтованими і в даних правовідносинах, що виникли між сторонами, не застосовуються.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про відмову в позові в цій частині позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не застосував до даних правовідносин ст. ст. 22, 536, 611 та 1048 ЦК України, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені норми матеріального права не регулюють правовідносини, що виникли між сторонами в даній цивільній справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді