АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 672/1630/14-ц
Провадження № 22-ц/792/142/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Грох Л.М., Гринчука Р.С.

при секретарі : Гриньовій А.М.

з участю представника позивача Моргун Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 672/1630/14-ц за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі на рішення Городоцького районного суду від 17 листопада 2014 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування безпідставно виплаченої пенсії.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

УПФ України в Городоцькому районі, звертаючись до суду з позовом, вказувало, що рішенням Городоцького районного суду від 21 вересня 2001 року, ухваленого за заявою ОСОБА_2 про те, що чоловік в лютому 2000 року поїхав на заробітки в Київську область і з того часу ніяких стосунків з сім'єю не підтримував, місце його перебування з того часу невідоме, було визнано безвісно відсутнім чоловіка заявниці, ОСОБА_5, 1971 року народження. На підставі вказаного рішення, за заявою ОСОБА_2 від 30 жовтня 2001 року та відповідних документів, УПФ України в Городоцькому районі було призначено пенсії по втраті годувальника неповнолітнім дочкам ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В подальшому, при перегляді УПФ України в Городоцькому районі "бази двійників" було виявлено місцеперебування визнаного безвісно відсутнім ОСОБА_5 і отримання ним за місцем перебування нарахованої управлінням Пенсійного фонду України в м. Бровари Київської області пенсії по інвалідності. У зв'язку з цим, рішенням Городоцького районного суду від 29 травня 2014 року було скасовано рішення Городоцького районного суду від 21 вересня 2001 року про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_5 Позивач зазначав, що в подальшому надіслав ОСОБА_2 лист про повернення виплачених соціальних пенсій, як безпідставно виплачених коштів. Згідно довідки-розрахунку за період з 21 жовтня 2001 року по 31 березня 2014 року розмір загальний розмір виплачених пенсій становить 85095 грн. 22 коп. В добровільному порядку кошти не були повернуті. Тому УПФ України в Городоцькому районі просило стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь безпідставно виплачену пенсію у зв'язку з втратою годувальника в сумі 85095 грн. 22 коп.

Рішенням Городоцького районного суду від 17 листопада 2014 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

_________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сакенов Ю.К. провадження № 22-ц/792/142/14

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 81 В апеляційній скарзі управління ПФ України в Городоцькому районі просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким задоволити позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує, що при вирішенні спору, суд не взяв до уваги, що при нарахуванні пенсій управління ПФ України в Городоцькому районі діяло на підставі нормативних актів, вимог чинного законодавства порушено не було. Крім того, вказує, що неповернення сплачених сум призводить до порушення інтересів держави та конституційних прав громадян.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Так судом встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2001 року за заявою ОСОБА_2 її чоловіка - ОСОБА_5, з яким на той час перебувала у шлюбі, від якого мають двох дітей : ОСОБА_3 і ОСОБА_4, було визнано безвісно відсутнім.

За заявою ОСОБА_2 від 30 жовтня 2001 року до управління ПФ України в Городоцькому районі і наданих документів, в тому числі й рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2001 року про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім, їй було призначено пенсію по втраті годувальника на двох неповнолітніх дітей.

Призначену пенсію ОСОБА_2 отримувала з 21 жовтня 2001 року по 31 березня 2014 року.

В березні 2014 року управлінням ПФ України в Городоцькому районі при перевірці бази даних було виявлено, що ОСОБА_5 отримує пенсію по інвалідності в управлінні ПФ України в м. Броварах та Броварському районі Київської області.

В зв'язку з цим виплату пенсії ОСОБА_2 по втраті годувальника з 31 березня 2014 року було припинено і управління ПФ України в Городоцькому районі звернулось до суду з заявою про скасування рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2001 року.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 29 травня 2014 року рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2001 року про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім було скасовано.

Згідно довідки розрахунку за період з 21 жовтня 2001 року по 31 березня 2014 року ОСОБА_2 та її дітям ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було виплачено пенсію по втраті годувальника в сумі 85095 грн. 22 коп.

У відповідності до ст. ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

З аналізу даних норм права слід зробити висновок, що обов'язковою ознакою, необхідною для стягнення надміру виплаченої пенсії, по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача, зловживання з його боку або усвідомлення набувачем подання ним в органи пенсійного фонду недостовірних даних.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13) і постанові від 2 липня 2014 року (справа № 6-91цс14), яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, поряд з іншими документами підставою для виплати пенсії по втраті годувальника фактично стало рішення Городоцького районного суду від 21 вересня 2001 року про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Саме у відповідності до вимог ст. 250 ЦПК України рішення Городоцького районного суду від 21 вересня 2001 року про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім було скасовано.

Таким чином, позивачем не було надано, а судом не здобуто будь-яких достеменних і переконливих доказів того, що відповідач, звертаючись з позовом до суду про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_5, знала про місце проживання чоловіка, при наявності даних про його місце проживання подала такий позов умисно з метою отримання пенсії, тобто, усвідомлювала, що подає до суду недостовірну інформацію про відсутність в неї відомостей про місце перебування чоловіка, зловживала своїм правом на подачу такого позову саме з метою отримання пенсії по втраті годувальника, чи іншим чином проявила недобросовісність при подачі відповідних документів до управління ПФ України в Городоцькому районі.

Правоохоронними органами з цього приводу ніяких перевірок відповідно до чинного законодавства, з метою встановлення наявності в діях ОСОБА_2 ознак кримінального злочину, не проводилось.

Рішення Городоцького районного суду від 21 вересня 2001 року про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім було скасовано тим же судом, у відповідності до ст. 250 ЦПК України, а не апеляційним чи касаційним судом внаслідок безпідставності та необґрунтованості позову ОСОБА_2

Враховуючи викладені обставини справи та вищезазначені нормативні акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову з підстав недоведеності позивачем недобросовісності з боку набувача при отриманні надміру виплаченої пенсії.

Доводи апеляційної скарги з посиланням наст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" слід відхилити, оскільки цією нормою передбачено стягнення надміру виплаченої пенсії знову ж таки внаслідок зловживань з боку особи, яка отримує пенсію або свідоме подання страхувальником недостовірних даних, що не доведено позивачем та відповідно не встановлено судом.

Не спростовують висновків суду і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі відхилити.

Рішення Городоцького районного суду від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко