Справа №577/1045/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Громова Л. В.
Номер провадження 22-ц/788/307/15 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4,

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3

про визнання права спільної сумісної власності та стягнення 1/2 частини вартості реалізованого майна,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 50000 грн. в рахунок поділу майна подружжя за 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя залишений без розгляду.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

28 квітня 2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб (а.с.8).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 7).

23 травня 2003 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 купив квартиру АДРЕСА_1 (а.с.58-59).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 травня 2003 року вбачається, що ОСОБА_5 володіє 1/1 частиною квартири АДРЕСА_1 на праві приватної власності (а.с.60).

06 червня 2013 року ОСОБА_5 видав ОСОБА_3 довіреність, якою уповноважив останню :

- бути його представником "з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, господарських та інших органах та організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності галузевої належності, в нотаріальних конторах, в органах БТІ, у Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Сумського міського управління юстиції з питань підготовки документів для відчуження квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1", також представляти його інтереси "у житлово-експлуатаційних органах, у ПАТ "Сумиобленерго", у газову господарстві, у КП "Міськводоканалі", в експертно-оцінювальних організаціях.

- "продати за ціну та на умовах на свій розсуд належну йому вищевказану квартиру".

10 червня 2013 року ОСОБА_3, яка діяла в інтересах ОСОБА_5, продала квартиру АДРЕСА_1 за 127000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 10 червня 2013 року (а.с.45-46).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Доньку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 залишено проживати з матір'ю - ОСОБА_3 (а.с.55).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира була придбана в шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю сторін, частки у якій є рівними ; 10 червня 2013 року квартира була продана відповідачкою за 127000 грн. та що відповідачка не довела, що частину грошей, отриманих від продажу квартири, вона передавала ОСОБА_5.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги про протилежне не можна визнати обґрунтованими. При цьому виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 22, 28 КпШС України, які діяли під час виникнення спірних правовідносин ( тобто набуття права власності на спірну квартиру) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було вірно встановлено, що спірна квартира була набута позивачем під час перебування у шлюбі з відповідачкою, а тому має статус спільного майна подружжя, при поділі якого частки сторін є рівними.

Оскільки 23 травня 2003 року відповідачка продала названу квартиру за 127000 грн., то у суду першої інстанції були підстави для задоволення позову про стягнення з відповідачки на користь позивача, з урахуванням інтересів дітей, - 50 000 грн., тобто суми, визначеної в межах вартості ? частини вищеназваної квартири.

Під час розгляду справи відповідачка не надала належних доказів про те, що її частка і спірній квартирі є більшою, а також про те, що вона раніше віддавала позивачу кошти, виручені від продажу названої квартири, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що покази свідків як з боку позивача, так і з боку відповідачки щодо надання коштів для придбання спірної квартири не є належними доказами при вирішенні питання щодо збільшення розміру частки у праві власності на спірну квартиру.

При вирішенні питання щодо визначення розміру часток сторін у праві власності на квартиру суд першої інстанції вірно керувався положеннями ст. 28 КпШС України, відповідно до якої в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду у оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -