Справа № 302/851/15-ц
№ 2/302/354/15
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

19.11.2015 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П

секретар Гажук Н.В.,

з участю: позивач- відповідач ОСОБА_1,

його представник ОСОБА_2,

відповідач позивач ОСОБА_3,

її представник ОСОБА_4,

представник органу опіки і піклування з Міжгірської РДА ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання трьох малолітніх дітей з батьком і виселення ОСОБА_3 з житлового будинку № 40 по вул. Суворова в смт.Міжгірї, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання трьох малолітніх дітей у розмірі твердої грошової суми на кожну дитину, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2015 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з указаним позовом до ОСОБА_3, який обґрунтовано так.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2007 р. Від шлюбу мають троє дітей: дочку ОСОБА_6 -ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 Сторони з дітьми проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4 у будинку, який належить ОСОБА_1 за договором дарування, укладеним у 2005 р., тобто до реєстрації шлюбу. Останні два роки подружнє життя погіршилось через сварки в присутності дітей, що завершувались викликом міліції. Позивач вважає, що відповідачка не підтримує нормальну атмосферу в сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги, а також не дбає про дітей, бє їх і не доглядає. Вихованням дітей більше займається їх бабуся (мати позивача). Тому позивач не бажає підтримувати сімейно-шлюбні стосунки. Позивач просить після розірвання шлюбу дітей залишити проживати з ним з огляду на те, що діти народились і виросли в будинку, який йому належить. Допомагати доглядати за дітьми погодилась його мати, оскільки відповідачка характеризується грубістю, емоційною неврівноваженістю та схильністю до фізичних образ стосовно дітей. Посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку, з якого відповідачка не має наміру добровільно виселитись після розірвання шлюбу, просить виселити відповідачку з будинку.

22.09.2015 р. ОСОБА_3 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання трьох малолітніх дітей, уточнивши вимоги під час судового розгляду в частині розміру аліментів у виді твердої грошової суми по 800 грн. щомісячно на кожну дитину. Позов обґрунтовано тим, що відповідач не утримує сімю, не виділяє коштів на дітей. Шлюбносімейні стосунки між сторонами погіршились, а тому ОСОБА_1 зініціював розірвання шлюбу. Натомість орган опіки і піклування надав висновок, що дітям доцільно проживати з мамою.

ОСОБА_1 позов підтримав, пояснивши додатково, що не бажає проживати в шлюбі з позивачкою, бо сімейні конфлікти завершуються сварками і бійками, які розглядає міліція. Позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів ОСОБА_1 заперечив з огляду на те, що бажає щоб діти проживали з ним. Фінансові труднощі пояснив тим, що не має постійного місця праці, однак заробляє тимчасовими заробітками у підсобних господарствах громадян. ОСОБА_1 також висловив сумнів у подружній вірності відповідачки.

ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 заперечила частково, а саме визнала вимоги про розірвання шлюбу, а решту просить відхилити. Свої позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала повністю і додатково пояснила таке. Протягом останніх двох років ОСОБА_1 не дбає про сімю і дітей. Допускає надмірне вжиття спиртного, не працює. На цьому грунті сторони постійно сваряться в присутності дітей, сусідів. Батьки ОСОБА_1 підтримують його поведінку. ОСОБА_3 до травня 2015 р. здійснювала догляд за найменшою дитиною, яка досягла трьох років і тепер перебуває на обліку безробітних у районному центрі зайнятості. ОСОБА_1 допускав під час сварок фізичне насильство у виді побоїв, за що притягався до відповідальності судом. Під час шлюбу сторони розпочали добудову до житлового будинку, який належить ОСОБА_1, а саме добудували житлову кімнату, інші приміщення, встановили вікна і двері, однак в експлуатацію добудову не ввели через відсутність коштів. ОСОБА_3 вважає видумкою ОСОБА_1, що вона не дбає про дітей та зраджує подружній вірності, оскільки діти доглянуті належно, відвідують школу і дитячий дошкільний заклад. Тому вважає, що має право проживати з дітьми.

Оцінивши позиції сторін, їх пояснення, доводи їх представників, подані в справу докази, суд установив такі обставини.

Сторони зареєстрували шлюб 07.08.2007 р. Від шлюбу мають троє малолітніх дітей: дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6, дочку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 З часу укладення шлюбу і народження дітей сторони разом з дітьми проживають у ІНФОРМАЦІЯ_8 у будинку, який належить ОСОБА_1 згідно договору дарування, посвідченого 27.12.2005 р. приватним нотаріусом ОСОБА_9, за яким ОСОБА_10 подарував ОСОБА_1 житловий будинок за вказаною адресою загальною площею 45,50 кв.м і житловою площею 30,18 кв.м. ОСОБА_3 і діти обліковуються зареєстрованими у вказаному житлі. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не працюють. ОСОБА_1 заробляє тимчасовими заробітками, а ОСОБА_3 до досягнення найменшою дитиною трьох річного віку здійснювала догляд за нею, одержувала на сімю державну допомогу. На час розгляду справи ОСОБА_3 перебуває на обліку безробітних і одержує 500 грн. щомісячної допомоги по безробіттю. В останній період (2014 2015 р.р.) подружжя ОСОБА_3 постійно конфліктують на грунті взаємних претензій одне до одного про нерозуміння, через недостатність коштів на утримання сімї, різні погляди на виховання дітей. Ці конфлікти завершуються повідомленнями і виклики працівників міліції, а також насильством. Згідно вироку Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.09.2015 р. ОСОБА_1 визнаний винуватим в учиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. КК України, з призначенням покарання у виді штрафу 850 грн. Цей вирок набрав законної сили. ОСОБА_1 покарано за те, що він 06.06.2015 р. на грунті сімейних непорозумінь під час сварки у приміщенні буд. № 40 по вул. Суворова в смт.Міжгірї спричинив легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя ОСОБА_3

Малолітні діти подружжя: дочка ОСОБА_6 і син ОСОБА_7 навчаються в Міжгірській спеціалізованій ЗОШ вм. ОСОБА_11, а дочка ОСОБА_8 відвідує дошкільний дитячий заклад у смт.Міжгірї.

Свідки ОСОБА_12 (мати ОСОБА_3С.) і ОСОБА_13В.(тітка ОСОБА_3С.) показали, що сторони як подружжя живуть погано (сваряться з різних причин, у тому числі із-за того, що ОСОБА_1 не працює). Були випадки, коли ОСОБА_1 виганяв з будинку ОСОБА_3 з дітьми і вони тимчасово мешкали по сусідству в будинку тітки ОСОБА_13, однак після примирення повертались проживати спільно в будинок ОСОБА_1 Після чергової сварки з 13.11.2015 р. ОСОБА_3 з дітьми тимчасово мешкає у с.В.Бистрий Міжгірського району в будинку матері ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_14 (рідна сестра ОСОБА_1 ) показала, що мешкає з сімєю брата по сусідству. З часу одруження в цій сімї були нормальні відносини. Однак в останній період у сімї постійні сварки і конфлікти по причині взаємних претензій з приводу тимчасової відсутності в будинку, пізніх повернень додому, не зважаючи на те, що батькам допомагають доглядати дітей близькі рідні.

Свідок ОСОБА_15 (класний керівник за місцем навчання дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 обидвох батьків і їх дитину охарактеризувала з позитивної сторони і повідомила, що навчанням дитини більше цікавиться мати і бабуся (мати ОСОБА_1В.).

Згідно висновку органу опіки і піклування Міжгірської РДА малолітні діти сторін прихильні до обидвох батьків, їх матеріально-побутові умови за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_9 добрі, діти є доглянутими, двоє старших дітей навчаються в школі, а молодша дитина відвідує дошкільний дитячий заклад, умови для навчання і виховання дітей відповідають вимогам закону. З врахуванням віку дітей, їх потребу в материнському піклуванні, відсутність доходів у ОСОБА_1 орган опіки і піклування не вважає за доцільним проживання дітей з батьком.

Згідно рішення виконкому Міжгірської селищної ради № 57 від 15.12.2009 р. ОСОБА_1 погоджено добудову житлових приміщень до жилого будинку № 40 по вул.Суворова в смт.Міжгір'ї. Станом на час розгляду справи добудова на введена в експлуатацію.

Встановлені обставини визнані сторонами.

Суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу з огляду на визнання позову відповідачкою підлягають задовольненню, виходячи з таких мотивів.

Сторони тривалий час конфліктують на грунті заявлених претензій, неповаги одне до одного. Ці конфлікти завершаються зверненням в міліцію, що мало місце неодноразово, в т.ч. й під час судового розгляду справи. Це стверджено вироком Міжгірського районного суду від 17.09.2015 р., згідно якого ОСОБА_1 уклав угоду про примирення з ОСОБА_3 і визнаний винуватим та покараний за обставин насильства в сім'ї, які викладені вище. Факт насильства в сім'ї за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, який мав місце 30.07.2015 р., підтверджений і постановою Міжгірського районного суду від 25.09.2015 р. у справі № 302/1036/15-п. Вжиті судом заходи щодо примирення сторін у шлюбі, зокрема і надання строку для примирення, результату не дали, бо сторони рішуче наполягають на розірванні шлюбу. Свідки в справі (близькі і сусіди) підтвердили в показах припинення шлюбних відносин сторін.

Отже, до цих позовних вимог є підстави застосувати ст.104,105 ч.3 , 112 СК України , бо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам як позивача та відповідачки, з огляду на недопущення ескалації конфліктів , насильства в сім'ї та вчинення правопорушень.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає частковому задовольненню з огляду на таке.

Відповідач не надає грошових коштів на утримання трьох малолітніх дітей.

Отже, ОСОБА_1 не виконує обов'язку передбаченого ст. 180 СК України, не зважаючи на те, що є працездатним, здоровим і не має інших утриманців. Натомість позивачка є безробітною і одержує допомогу по безробіттю у сумі 500 грн. щомісячно. Діти утримувались, по суті за рахунок державних допомог ( до досягнення найменшою дочкою 3-х річного віку, тобто по травень 2015 р.), а також з домашнього господарства і допомоги батьків. Суд бере до уваги, що заявлена сума позивачкою про стягнення з відповідача по 800 грн. щомісячно на кожну дитину в твердій грошовій сумі є необгрунтованою за розміром аліментів. Суд вважає таку суму завищеною і бере до уваги, що ОСОБА_1 не має постійного місця праці, живе з тимчасових необлікованих заробітків. Натомість позивачка теж зобов'язана утримувати дітей. Тому, суд установлює розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину, керуючись вимогами ст.ст. 180,182, 184 СК України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку належного ОСОБА_1 і визначення місця проживання дітей з батьком суд відхиляє повністю з огляду на такі обгрунтування.

ОСОБА_3 вселилась у будинок ОСОБА_1 з його дозволу в зв'язку з одруженням і в цьому помешканні офіційно зареєстроване її місце проживання та спільних дітей, що підтверджено доказами в справі (відміткою в паспорті, довідці з Міжгірської селищної ради, іншими документами). ОСОБА_1 не подав доказів того, що саме ОСОБА_3 порушує правила співжиття чи допустила вчинення правопорушень, за які б притягалася до адміністративної чи іншої відповідальності.

Ст.405 ЦК України передбачено члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Натомість згідно з ст.ст. 156 ч.4, 157, 116 ЖК УКраїни виселення без надання іншого житлового приміщення допускається, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або

використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил

співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням

У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин

застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Отже, доказів для виселення ОСОБА_3 з житлового будинку ОСОБА_1 не подано і підстав, передбачених законом не має. Окрім цього, суд бере до уваги, що за час шлюбу сторони розпочали добудову до житлового будинку з метою проживання там всіх членів сім'ї, що визнано сторонами і не оспорюється.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо визнання місця проживання дітей з мамою з огляду на такі мотиви.

Всі діти сторін є малолітніми і не досягли 10-и річного віку. Батьки дітей (сторони) не досягли згоди про проживання дітей після розірвання шлюбу. Отже, є підстави застосувати ст. 161 СК України на користь матері ОСОБА_3. При цьому суд бере до уваги малолітній вік дітей ( від 3-х до 8-ми років), їх прихильність до обидвох батьків і до матері зокрема, згідно висновку органу опіки і піклування. Будь-яких відомостей, які підтверджували негативний вплив матері на виховання дітей, їх утримання, не створення умов проживання ОСОБА_1 не подано. Мати дітей за місцем проживання та органом опіки та піклування характеризується з позитивної сторони і вживає заходів для догляду за дітьми, цікавиться їх навчанням, відвідує школу, дитсадок , забезпечує умови проживання в тій мірі, яка необхідна для дітей указаного віку саме від матері. Доводи представника позивача, що син ОСОБА_7 у школі допускає порушення дисципліни і випадки неправильної поведінки з огляду на вік дитини суд розцінює як проблему з вихованням дитини з метою підвищення ролі обидвох батьків стосовно цієї дитини. Ця обставина не дає підстав для визначення місця проживання усіх дітей після розірвання шлюбу саме з батьком, бо таке не відповідатиме інтересам дітей. Оскільки суд дійшов висновку, що виселення ОСОБА_3 з житлового будинку ОСОБА_1 негативно впливатиме на інтереси дітей з огляду на їх вік, елементи догляду за ними як малолітніми, які може забезпечити в такому віці тільки мати за встановлених обставин, суд вважає, що права батька на виховання дітей, спілкування з ними, здійснення прав і обов'язків, щодо їх виховання не будуть ущемлені.

Судові витрати у виді сплаченого збору ОСОБА_1 за позов, поданий ним до набрання чинності законом "Про судовий збір" в ред закону, який введений в дію з 01.09.2015 р. не має підстав повертати згідно вимог, передбачених ст. 88 ЦПК України.

Судові витрати за розгляд і задоволення позовних вимсог ОСОБА_3 про стягнення аліментів у виді судового збору за ставкою , передбаченою законом "Про судовий збір", який діє з 01.09.2015 р., згідно ціни задоволених позовних вимог , за ставкою в сумі 487,20 грн. підлягають стягненню в користь держави.

Керуючись ст. ст.212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Визнання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу прийняти. Позов про розірвання шлюбу задовольнити. Розірвати шлюб укладений ОСОБА_3 і ОСОБА_1 07.08.2007 р. з реєстрацією у відділі ДРАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області за актовим записом № 59.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_3 у визначенні місця проживання спільних дітей ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 і у виселенні ОСОБА_3 з житлового будинку № 40 по вул. Суворова в смт. Міжгірї.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з 22 вересня 2015 року щомісячно в розмірі твердої грошової суми по 400 (по чотириста) грн. на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дітей у межах сукупного місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 487,20 (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_19