У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його відокремленого підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2, Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу про скасування рішення житлової комісії та зобов'язання до включення у список осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє від імені Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1, на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що він під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 у м. Славута рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром частини, був внесений у список загальної черги на отримання житла з 1 червня 1996 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 6 березня 2003 року, на сім'ю, яка складається з трьох осіб, (позивач, його дружина ОСОБА_5, дочка ОСОБА_6.), 11 березня 2003 року він отримав ордер серії ХМО № 004101 на службову квартиру. У 2005 році, у зв'язку з скороченням військової частини НОМЕР_2, позивач був направлений для подальшого проходження служби у військову частину НОМЕР_3 у АДРЕСА_1. У зв'язку з скороченням штатів, наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних сил України від 13 жовтня 2006 року № 337 він був звільнений з військової служби у запас. Вказував, що за час проходження служби іншим житлом забезпечений не був. 25 травня 2014 року з листа начальника Славутського гарнізону дізнався, що рішенням житлової комісії Славутського гарнізону від 23 лютого 2006 року знятий з квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов. Посилаючись на те, що постійно проживав і проживає у службовій квартирі разом з сім'єю, іншого житла немає, на черзі для отримання іншого житла не перебуває, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у м. Славута та у військовій частині НОМЕР_3 у АДРЕСА_1, які розташовані на території, облік осіб, що потребують покращення житлових умов здійснює Хмельницький КЕВ, про факт зняття з квартирного обліку повідомлений не був, просив задовольнити позов.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2014 року позов задоволено. Скасовано рішення житлової комісії Славутського гарнізону, затверджене начальником Славутського гарнізону 23 лютого 2006 року, оформлене протоколом від 23 лютого 2006 року № 19, про зняття ОСОБА_3 з квартирного обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов. Зобов'язано Хмельницький обласний військовий комісаріат в особі його відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2, Хмельницький квартирно-експлуатаційний відділ включити ОСОБА_3 з членами його сім'ї в список квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку з 1 червня 1996 року. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції у частині зобов'язання про включення у список осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_4, який діє від імені Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, провадження у справі закрити.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком судів погодитися не можна.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Суб'єктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 ст. 50 КАС України передбачено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як убачається з матеріалів справи, у червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його відокремленого підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2, Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу про скасування рішення житлової комісії та зобов'язання про включення у список осіб, потребуючих поліпшення житлових умов.

З урахуванням суті спору та вказаних положень КАС України вирішення спору, що виник між сторонами, відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому зазначена справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Проте суди першої та апеляційної інстанцій на зазначене уваги не звернули і розглянули справу в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 340 ЦПК України, із закриттям провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 340 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від імені Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1, задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2014 року скасувати, провадження у справі закрити.

Повідомити заявнику, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник