УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Журавель В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони тривалий час не підтримують між собою будь-яких стосунків, спільного господарства та бюджету не ведуть, спроб до примирення не вчиняють.

ОСОБА_4 заявив позов до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зазначаючи, що вони тривалий час не підтримують між собою будь-яких стосунків, спільного господарства та бюджету не ведуть, спроб до примирення не вчиняють. Також просив спільних неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, для подальшого виховання та утримання залишити з ним, оскільки спору про місце проживання дітей у них з позивачем немає.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2014 року позови задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований 12 січня 2008 року відділом РАЦС Макарівського РУЮ Київської області, актовий запис № 5 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1) між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Спільних неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, для подальшого виховання та утримання залишено з батьком ОСОБА_4

Після розірвання шлюбу повернуто дружині за її клопотанням дошлюбне прізвище - ОСОБА_3.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року зазначене судове рішення в частині визначення місця проживання дітей змінено та в абзаці третьому резолютивної частини зазначено, що спільних малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, для подальшого проживання залишено з батьком ОСОБА_4

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалені в справі рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у позові ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_4, 1954 року народження, та ОСОБА_3, 1980 року народження, уклали шлюб, який був зареєстрований 12 січня 2008 року відділом РАЦС Макарівського РУЮ Київської області, актовий запис № 5 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1), після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - ОСОБА_3.

У шлюбі у сторін народилося троє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сторони більше одного року проживають окремо, будь-яких сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, спроб до примирення не вчиняли, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання в подальшому утворити нові сім'ї, при цьому діти знаходяться на утриманні та вихованні батька ОСОБА_4

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Радомишльської РДА Нужний О.С. підтримав позовні вимоги ОСОБА_4, при цьому суду пояснив, що на засіданні комісії з захисту прав дітей Радомишльської РДА розглянуто питання про визначення місця проживання дітей та рекомендовано суду для подальшого виховання та утримання залишити дітей з батьком, оскільки мати дітей більше одного року проживає окремо від дітей за адресою: АДРЕСА_1, життям дітей не цікавиться і не спілкується з ними.

У судовому засіданні представник соціальної служби Городоцької селищної ради Радомишльського району Житомирської області Кока І.В. підтримала позицію представника органу опіки та піклування Радомишльської РДА та пояснила суду, що ОСОБА_4 піклується про дітей, утримує на належному матеріальному та духовному рівні.

Згідно з письмовим висновком органу опіки та піклування Радомишльської РДА від 04 квітня 2014 року питання про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які на сьогодні перебувають на утриманні батька, розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Радомишльської РДА, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей разом з батьком ОСОБА_4 за адресою: квартира АДРЕСА_2.

З поданих ОСОБА_4 письмових доказів з місця проживання в смт Городок Радомишльського району Житомирської області останній характеризується позитивно, має постійне місце проживання (квартира), відносно високе пенсійне забезпечення для належного матеріального утримання дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, спиртними напоями не зловживає.

З огляду на наведене та враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, положення ст. ст. 110, 161 СК України, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 надав необхідні та достатні докази про доцільність проживання малолітніх дітей разом з ним, задовольнив його позов, задовольняючи при цьому позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині визначення місця проживання дітей та зазначаючи в абзаці третьому резолютивної частини, що спільних малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, для подальшого проживання залишено з батьком ОСОБА_4, посилався на те, що суд першої інстанції не мав права вирішувати питання про подальше виховання та утримання дітей одним із батьків.

При цьому апеляційний суд, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування Радомишльської РДА від 31 жовтня 2014 року (а. с. 167), виходив із того, що відповідно до ст. ст. 141, 157 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, той із батьків хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, та дійшов висновку про те, що, ухваливши рішення про залишення дітей на подальше виховання і утримання батькові, суд першої інстанції порушив право відповідачки та позбавив її обов'язку щодо участі у їх вихованні.

Таким чином, мати дітей у разі визначення місця проживання дітей з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми, виявлення турботи стосовно них та прийняття участі у їх вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, підстав для скасування ухваленого ним рішення не вбачає.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

О.М. Ситнік