АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/117/15 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1 та її

представника ОСОБА_2; представника ОСОБА_3. - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та зобов"язання вчинити дії, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями ОСОБА_3 в сумі 10 000грн. та зобов"язання його дотримуватись норм користування загальною площею будинку і проведення кабельної системи від антени здійснити у призначеному для цього місця.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в 1997 році на даху будинку в якому вона проживає на 9 поверсі ОСОБА_3 встановив антену радіочастот висотою 10 метрів. З моменту встановлення антени, в її квартирі затікає стіна в кімнаті та кухні. ОСОБА_3 постійно звинувачує її в пошкодженні кабелів, які проходять над її балконом. Такі дії ОСОБА_5 негативно впливають на її здоров'я, після кожного конфлікту вона змушена проходити лікування.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та зобов"язання вчинити дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн., посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради 02.06.1977 року №819, радіолюбителю-короткохвильовику ОСОБА_5 дозволено встановити антену на покрівлі житлового будинку.

21.06.2011 року Українським державним центром радіочастот, ОСОБА_5 надано дозвіл №1014/1/і на експлуатацію аматорської радіостанції, який дійсний до 21.06.2016 року.

31.12.2013 року Національною комісією з питань регулювання зв'язку України, ОСОБА_5 надано дозвіл на експлуатацію аматорської радіостанції строком до 11.12.2018 року

З листів-відповідей виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.07.2014 року та 26.06.2014 року вбачається, що робочою групою в складі представників ПП "Дружба сервіс-житло 1", КП "Тернопіль Інтеравіа" Тернопільської міської ради проведено обстеження покрівлі будинку по АДРЕСА_1 на предмет законності радіоантени і встановлено, що ОСОБА_3 правомірно встановив антену та не порушував правила користування приміщеннями затверджених Постановою КМУ від 24.01.2006 року №45.

Комісія рекомендувала гр.ОСОБА_5 демонтувати телекомунікаційні мережі з фасаду будинку та облаштувати їх у відповідності до правил про порядок розміщення телекомунікаційних мереж.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.4,5,13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди, за наявності яких виникає відповідне зобов'язання визначає ч.1 ст.1167 ЦК України. Такими умовами є: моральна (немайнова) шкода, протиправна дія (бездіяльність), вина особи, причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) і такою шкодою. І лише за наявності всіх цих умов виникає зобов'язання по відшкодуванню моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що апелянтом не представлено, а судом не здобуто доказів відносно того, що неправомірними діями ОСОБА_5 їй завдано додаткових незручностей щодо використання аматорської радіостанції. Крім того, у відповідності до ст.60 ЦПК України апелянтом та її представником не представлено як в суді першої, так і в апеляційній інстанції, що саме від неправомірних дій відповідача настає погіршення стану її здоров'я, а не вікове, що призводить до виклику лікарів і проходження курсу лікування, витрачаючи свої кошти, тобто не доведено причинно-наслідковий зв'язок між її станом здоров'я та діями ОСОБА_3, а тому відсутня його вина у спричинені ОСОБА_1 моральних страждань і відшкодування моральної шкоди.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильність рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на представлених доказах, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313 - 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк