Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 453/225/15-ц
№ провадження 2/453/185/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Микитина В.Я.;

з участю секретаря Плечій Л.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе справу за позовом ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області, з участю третьої особи - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання права власності на самочинне будівництво, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 13.02.2015 року звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок (позначений на технічному плані літерою А-3) загальною площею 157, 7 кв. м. разом з гаражем, розташовані у АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником земельної ділянки площею 0, 0057 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної земельної ділянки), розташованої у АДРЕСА_1. На вказаній земельній ділянці він у 2010 році здійснив будівництво житлового будинку з гаражем. Відповідну проектну документацію на будівництво житлового будинку з гаражем він виготовив частково, однак за дозволом на початок проведення будівельних робіт не звертався, оскільки не знав про необхідність вчинення таких дій, а, відтак. йому відмовлено у виготовленні декларації про готовність об'єкта до експлуатації. На даний час будівництво житлового будинку з гаражем вже закінчено, будинку присвоєний адресний номер, він разом із членами сім'ї експлуатує його, а тому змушений звернутися до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його належним чином уповноважений представник - ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 5-11).

Належним чином уповноважений представник відповідача Сколівської міської ради Львівської області - Адамовський Ю.В. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував та надав пояснення, згідно з якими позивач дійсно являється власником земельної ділянки, на якій збудоване самочинно спірне нерухоме майно. Таке самочинне будівництво не порушує прав та інтересів міської ради чи інших осіб, скарги з вказаного приводу залагоджені, після чого більше у міську раду не поступали. Враховуючи наведені обставини, розуміючи зміст ст. 174 ЦПК України, позов визнав у повному обсязі.

Належним чином уповноважений представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області - головний державний інспектор інспекційного відділу у південному регіоні Пошивак Р.Я. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував з тих підстав, що самочинно збудований позивачем житловий будинок з гаражем знаходиться на його власній земельній ділянці, яка відведена для цієї мети. Згідно наявного у матеріалах справи технічного висновку, виготовленого на замовлення позивача ліцензованою установою, спірне самочинно збудоване нерухоме майно відповідає технічним нормам та правилам, може надійно експлуатуватись. Підстав не надавати віри такому технічному висновку у нього, як спеціаліста держархбудінспекції немає. Разом з тим, позивачу було повернуто на доопрацювання декларацію про готовність вказаного об'єкта до експлуатації в силу відсутності всіх необхідних документів, подати які він не може в силу того, що вчасно не звертався за дозволом на початок робіт. З огляду на вказане, при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу у АДРЕСА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 0057 га., кадастровий номер: НОМЕР_1 із цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 31958206, виданого 30.12.2014 року Реєстраційною службою Сколівського районного управління юстиції Львівської області (а. с. 71) та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 31958886, реєстрація здійснена 07.10.2014 року Відділом держземагенства України у Сколівському районі Львівської області (а. с. 72). До цього частина вказаної земельної ділянки площею 0, 0048 га. вже знаходилась у його власності, а ще частина перебувала у його користуванні.

На вказаній земельній ділянці в цілому позивачем у 2010 році закінчено будівництво житлового будинку загальною площею 157, 7 кв. м. ( з яких житлова площа - 87, 5 кв. м., допоміжна площа - 70, 2 кв. м.) та гаражу, що стверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 07.10.2013 року на замовлення позивача КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (а. с. 32-36), а рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 267 від 19.12.2011 року (а. с. 21) зазначеному об'єкту нерухомого майна присвоєно адресний номер - АДРЕСА_1.

В цілому, будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 з вбудованим гаражем, проходило без отримання на те відповідних дозволів контролюючих служб та погоджень, а також без затвердженого у встановленому законодавством порядку проекту.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда чи будь-яке інше нерухоме майно, якщо вони будуються або збудовані без належного на те дозволу чи належно затвердженого проекту, вважаються самочинним будівництвом. Проте, відповідно до ч. 5 вказаної норми, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Суд встановив, що позивач здійснив будівництво житлового будинку з вбудованим гаражем на земельній ділянці, що на даний час належить йому на праві власності, а цільове призначення такої земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Судом також встановлено, що прав та інтересів інших осіб самочинно збудований житловий будинок з гаражем не порушує.

Крім того, згідно Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж індивідуального одноквартирного житлового будинку із вбудованим гаражем - АДРЕСА_1, виготовленого на замовлення позивача у 2013 році Львівським філіалом «НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» (а. с. 37-54) встановлено відповідність зазначеного об'єкта нерухомого майна вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд і можливість його експлуатувати.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2013 року позивач звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (правопопередника Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області) із заявою про прийняття спірного об'єкта в експлуатацію (а. с. 55, 56-58), однак декларація про готовність об'єкта до експлуатації серії ЛВ № 45 листом за вих. № 7/13-6-8314 20.12.2013 року (а. с. 59) була повернута на доопрацювання в силу відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку та виготовленого технічного паспорта на будівлю.

Як уже згадувалось вище, правовстановлюючий документ на земельну ділянку, на якій розміщене самочинне будівництво, у позивача наявний та доданий до матеріалів справи, як і виготовлено на замовлення позивача технічний паспорт на самочинно збудований об'єкт нерухомого майна і такий також знаходиться у матеріалах справи.

Враховуючи відсутність можливості узаконити самочинно збудований житловий будинок з гаражем у визначеному законом порядку в силу внесених змін у законодавство та повернення декларація про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання, позивач в силу ст. ст. 15, 16, 375-376 та 392 ЦК України звернувся за захистом своїх порушених прав до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні представником відповідача змісту обставин справи, приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити.

На підставі вказаного вище, а також враховуючи той факт, що позивач разом з членами сім'ї вже експлуатує (проживає) у самочинно збудованому за власні кошти житловому будинку із вбудованим гаражем, суд дійшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на самочинно збудований ним житловий (позначений у технічному паспорті літерою А-3) загальною площею 157, 7 кв. м. разом з гаражем, розташовані у АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, виходячи з положень ст. ст. 375-376, 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-3) загальною площею 157, 7 кв. м. разом з гаражем, розташовані у АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя В.Я. Микитин