Справа № 438/877/15 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/783/6147/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Шашкіної С.А.

Суддів: Богонюка М.Я., Монастирецького Д.І.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 10 липня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 10 липня 2015 року відмовлено Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з газопостачання.

Розяснено заявнику, що відмова у прийнятті заяви перешкоджає повторному зверненню до суду з цією ж заявою.

Ухвалу суду оскаржило Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації ПАТ «Львівгаз».

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Зазначає, що строк позовної давності застосовується лише в разі відповідної заяви боржника і при відсутності його заперечень з цього приводу не може бути підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Крім того, дана позиція підтверджується й ухвалою ВССУ від 26.02.2014 року в якій вказано, що відсутність даних, які б свідчили, що боржники заперечують проти стягнення заборгованості у звязку з пропуском строку позовної давності не доцільно розцінювати як спір про право. Просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представник апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги про стягнення заборгованості пред'явленні з пропуском строку позовної давності, отже вбачається спір про право.

Однак погодитися із такими висновками судів неможливо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг або інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Зокрема, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором), із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, тому така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Суд відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходив з того, що заявник просив стягнути заборгованість за період поза межами строку позовної давності.

Однак дані, які б свідчили, що боржник заперечував проти стягнення заборгованості у зв'язку з пропуском строку позовної давності відсутні.

Ураховуючи наведене, посилання суду на те, що в цьому випадку існує спір про право з приводу дотримання строків позовної давності є передчасними.

Строк позовної давності застосовується лише в разі відповідної заяви боржника і при відсутності його заперечень з цього приводу не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин ухвала суду в законній силі залишатися не може та підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» задовольнити.

Ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 10 липня 2015 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення,оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: