Номер провадження: 22-ц/785/4537/15
Головуючий у першій інстанції Гудіна Н. І.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТі
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Одеської міської ради до Комунального підприємства "Міське агентство приватизації житла", Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - квартиру, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2014 року, -

встановила:

20 червня 2014 року Одеська міська рада звернулась до суду із позовом до Комунального підприємства "Міське агентство з приватизації житла", Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - квартиру.

Посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Одеси № 18621 від 06 вересня 1974 року.

Виконкомом Ленінської районної ради депутатів трудящих 29 жовтня 1974 року ОСОБА_5 було видано посвідчення № НОМЕР_1 на право зайняття службової жилої площі за адресою: АДРЕСА_1, що складається з однієї кімнати житловою площею 15,9 кв.м

Службова квартира була надана ОСОБА_5, який працював сантехніком на період роботи на цій посаді, у будинку місцевої ради та підлягла звільненню у 10-ти денний термін, спільно з усіма проживаючими, у випадку припинення трудових відносин з організацією, про що ОСОБА_5 підписав зобов'язання щодо звільнення вказаної квартири.

Незважаючи на те, що було отримано саме службову жилу площу, розпорядженням органу приватизації у правління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради № 211950 від 06 жовтня 2008 року квартиру АДРЕСА_1 передано в порядку приватизації у приватну власність ОСОБА_5.

На підставі цього розпорядження, управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, було видано свідоцтво про право власності па житло від 06 жовтня 2008 року № 211950.

Право власності на нерухоме майно зареєстровано КП "ОМБТІ га РОН" 30.10.2008 року.

Про зазначені обставини Одеській міській раді стало відомо тільки 04.02.2014 року.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеською міського управління юстиції 30 липня 2013 року, актовий запис № 7388.

Договір найму жилого приміщення з ОСОБА_5 не укладався.

У квартирі без правових підстав проживає відповідач - ОСОБА_2.

Ураховуючи, що службова жила площа згідно положень законодавства приватизації не підлягає, позивач просить визнати розпорядження органу приватизації незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Оскільки підставою видачі свідоцтва про право власності на вказану квартиру віл 06 жовтня 2008 року № 211950, було згадане розпорядження органу приватизації, свідоцтво про право власності Позивач також просить визнати недійсним.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2014 року

позовОдеської міської ради до Комунального підприємства "Міське агентство приватизації житла", Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - квартиру задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження органу приватизації - Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 06 жовтня 2008 року № 211950.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1, видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 06 жовтня 2008 року № 211950 ОСОБА_6.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що спірна квартира мала статус службової, надавалась ОСОБА_6 як службове житло у зв'язку з роботою, а тому приватизації не підлягала.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону та порушив вимоги процесуального закону, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 3, 4 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує і ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі посвідчення №1862 від 29 жовтня 1974 року Виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих м. Одеси ОСОБА_5 було надано житлову однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 як службове житло у зв'язку з його роботою сантехніком на підприємстві Одестепломережа.

На підставі розпорядження органу приватизації № 211950 від 6 жовтня 2008 року спірна квартира була передана на приватизацію ОСОБА_6

6 жовтня 2008 року він отримав свідоцтво про право власності на квартиру, яке 30 жовтня 2008 року у встановленому законом порядку було зареєстроване міським ОМБТІ та РОН.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд виходив з того, що квартира, розпорядження щодо якої про її приватизацію позивач просить визнати незаконним, являлась службовою, і відповідно приватизації не підлягала.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна у зв'язку з його безпідставністю.

Згідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Вказані вимоги районним судом не виконані.

Так п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 12 з наступними змінами і доповненнями, роз'яснено, що у справах про виселення із службових жилих приміщень необхідно встановлювати чи віднесено спірне жиле приміщення до службових.

При цьому слід виходити з того, що приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду вважаються службовими з часу винесення рішення виконавчим комітетом районної, міської, районної у місті Ради про включення їх до числа службових.

У відповідності до ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів.

Районний суд, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог на зазначене уваги не звернув і не перевірив чи ухвалювалось відповідним Виконавчим комітетом рішення про віднесення спірної квартири до числа службових, а також не перевірив, чи не ухвалювалось у подальшому відповідним Виконавчим комітетом рішення про скасування статусу спірної квартири як службової.

Суд першої інстанції не витребував і не оглянув у судовому засіданні приватизаційну справу на спірну квартиру, не з'ясував на якій підставі орган приватизації ухвалив розпорядження про приватизацію квартири.

На момент звернення до суду з позовом особа, яка приватизувала квартиру померла, а отже у відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилась її цивільна правоздатність. Тому до участі у справі слід було притягнути спадкоємців померлого, які у визначеному законом порядку прийняли спадщину.

Районним судом не перевірено чи відкривалась у встановленому законом порядку спадкова справа на майно померлого та хто із спадкоємців прийняв спадщину і ці особи до участі у справі не притягалися.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Витребування судом апеляційної інстанції з власної ініціативи нових доказів та притягнення до участі у справі осіб, які не були притягнуті до участі у справі судом першої інстанції, діючим цивільно-процесуальним законодавством не передбачено.

Керуючись: п. 2 ч. 1 ст. 307; п. п. 3, 4 ст. 309; 316; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2014 року - скасувати і ухвалити нове рішення, яким Одеській міській раді у задоволенні позову до комунального підприємства "Міське агентство приватизації житла" та Департаменту міського господарства і ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло на ім'я ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту його проголошення, але може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський