Справа № 452/3323/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" грудня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на проживання та користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим будинком в м. Самборі по вул. Східній, 250 Львівської області, який належить позивачу на праві власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22402557 від 07.04.2009 року. ОСОБА_3 фактично не проживає за місцем реєстрації з 2009 року, а тому ОСОБА_2 просить у судовому порядку визнати його таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням, відповідно шляхом зняття з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав звернення ОСОБА_2 до суду та посилався на обставини, зазначені в позовній заяві уточнивши, що його довірителька звертається до місцевого суду в тому числі виходячи із захисту права власності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку через розміщення оголошення у пресі; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення до суду не звертався, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечив представник позивача.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду показали, що ОСОБА_3 більше пяти років з невідомих причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням слід задовольнити виходячи з наступного:

Судом установлено, що будинок №250 по вул. Східній в м. Самборі Львівської області документально перебуває у власності ОСОБА_6. Дане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22402557 від 07.04.2009 року. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ №249218 ОСОБА_6 після укладення 16.06.2015 року шлюбу із ОСОБА_7, змінила своє дошлюбне прізвище «Белей» на «Шевчик».

Із акту обстеження паспортного режиму працівниками комунального підприємства Самбірської міської ради «Житлово-експлуатаційний комбінат» від 17.11.2015 року відомо, що ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з моменту одруження.

Згідно копії будинкової книги відомо, що в будинку №250 по вул. Східній в м. Самборі Львівської області зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У судовому засіданні із представлених документів, пояснень представника позивача ОСОБА_1 знайшло своє підтвердження, що відповідач ОСОБА_3 фактично не проживає понад шість років і лише формально залишився зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_2, відтак, позов підставний і його слід задовольнити. Крім наведеного представник позивача наголосив, що його довірителька ОСОБА_2 звернулася до суду виходячи із захисту права власності. А згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Цивільного закону України позивач є субєктом права приватної власності, де в тому числі регламентовано право використовувати належне майно; власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків; захист права власності здійснюється судом.

Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обовязок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; тому, враховуючи все вище наведене, суд прийшов до висновку про підставність позову ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання та користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати у звязку із таким вирішенням спору підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим будинком №250 у м. Самборі по вул. Східній Львівської області; зняти його з реєстраційного обліку вказаного місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 487,2грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення; заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом цього ж строку із дня отримання його копії.

Суддя І.С. Казан.