Справа № 463/561/14 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/402/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді: Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 9 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, Личаківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, треті особи: Відділ у справах дітей Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про зняття з реєстрації та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третя особа Відділ у справах дітей Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсним прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію арештованого майна та визнання недійсним свідоцтва про право власності,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, малолітню ОСОБА_6, ОСОБА_7 права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, малолітню ОСОБА_6, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1. Зобов'язано Личаківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області зняти ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, малолітню ОСОБА_6, ОСОБА_7 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.Стягнуто солідарно з відповідачів 230 грн. судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третьої особи Відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акту державного виконавця про реалізацію арештованого майна та визнання недійсним свідоцтва про право власності залишити без задоволення у зв'язку із пропущенням строку звернення до суду.

Рішення суду оскаржила відповідач по первісному позову - ОСОБА_2, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний задоволити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, судом допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, обставини справи, які мають значення для справи і які суд визнав встановленими, є недоведеними, висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи. Рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права .

Крім того, зазначає про те, що залишаючи без задоволення зустрічний позов ОСОБА_2 у зв'язку із пропуском строку звернення до суду, суд враховував вимоги ст. 48 ЗУ «Про іпотеку», якою передбачено, що іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь - який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. З таким висновком суду першої інстанції вона не погоджується, оскільки у даному випадку спеціальна позовна давність не може бути застосована. Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Прилюдні торги по продажу нерухомого майна проводились не за ЗУ «Про іпотеку», а на підставі ЗУ «Про виконавче провадження» та відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 68/5, а тому у даному випадку, не може бути застосована спеціальна позовна давність, передбачена ст. 48 ЗУ «Про іпотеку».

Крім того, на час проведення прилюдних торгів та розгляду справи у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та малолітня ОСОБА_6, ОСОБА_7. Попереднього дозволу органу опіки про виселення такої не було. У випадку ненадання такого дозволу державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Прилюдні торги відбулись із грубим порушенням норм законодавства, яке діяло на момент проведення прилюдних торгів, за наявності одного покупця, ОСОБА_3, такі вважаються тими, що не відбулись. Факт реалізації майна боржника ОСОБА_2 на прилюдних торгах, які відбулись 09.09.2013 року, здійснений на підставі звіту, про оцінку майна, що втратив чинність від 25.10.2012 року. Відповідно до ч.5 ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" - звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2- ОСОБА_9, представника позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11, представника відповідача - Личаківського відділу ДВС Львівського МУЮ ОСОБА_12, у відсутності інших учасників, які належним чином повідомлені про розгляд справи, однак до суду не з`явились без поважних причин, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна № 3410 від 30.09.2013р., відповідного реєстраційного посвідчення, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с. 5, 6).

Згідно представленої суду довідки з місця проживання у АДРЕСА_1 на момент розгляду справи зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, малолітня ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.4).

Задовольняючи вимоги за первісним позовом, суд першої інстанції зазначив про те, що позивач, як законний власник вказаного житла, через реєстрацію в такому відповідачів, які не є власниками такого, не може повноцінно використати своє право власника у придбаній квартирі, а тому зробив висновок про те, що відповідачі зобов'язані були на письмову вимогу нового власника добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, а оскільки не виконали такого зобов'язання, добровільно не виселились, чинять позивачу перешкоди у доступі до квартири , таких слід позбавити права користування житлом, виселити з квартири АДРЕСА_1, зобов'язавши при цьому Личаківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області зняти вказаних відповідачів з реєстраційного обліку.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову з підстав пропуску строку позовної давності звернення до суду, суд послався на ст. 48 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна, а тому зробив висновок про те, що оскільки прилюдні торги з реалізації арештованого майна були проведені 09.09.2013р., вказані вимоги слід залишити без задоволення у зв'язку із пропущенням строку звернення до суду.

З висновком суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст.15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення , яке вони мають право займати, визначається його власником.

Оскільки права членів сім`ї колишнього власника є похідними від прав власника, то з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім`ї також втрачають право користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а ч.4 цієї ж статті передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як видно зі Свідоцтва про право власності на майно - ОСОБА_3 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.10.1997 р. /а.с.5/.

Як вбачається з витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкт нерухомості - квартира по АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 /а.с.6/.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 є власником зазначеної квартири на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації арештованого, заставленого майна та як власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності.

Щодо відмови суду першої інстанції у задоволенні зустрічного позову з підстав пропуску строку звернення до суду, слід зазначити таке.

Як видно з уточненої позовної заяви позивача ОСОБА_2 від 27.06.2014 року, позовними вимогами були вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, проведених 09.09.2013 року Львівською філією Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція»; про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) Львівської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» № 03/030/13/і-І від 09.09.2013 року; про визнання недійсним Акту державного виконавця про реалізацію арештованого майна № б/н від 18.03.2013 року, складений старшим державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Паламар Я.В. та про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 30.09.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_3/а.с.74/. Саме ці позовні вимоги представник позивача просив задоволити /а.с. 102/.

Як видно з позовних заяв, відповідачем у справі за зустрічним позовом був лише Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведеня виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року, Законом України «Про іпотеку» та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Згідно з п.1.2 Тимчасового положення прилюдні торги арештованого майна проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Складання за результатами проведення прилюдних торгів акта про їх проведення є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, правочином.

Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, то така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України).

Підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Для дій державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, передбачено самостійний спосіб оскарження. Такі дії не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Однак, як вбачається з зустрічної позовної заяви позивач вимоги про визнання публічних торгів недійсними та документів, винесених уже за наслідками проведених торгів, заявляє саме до відділу ДВС, на що суд першої інстанції при вирішенні зустрічного позову уваги не звернув та відмовив у задоволенні зустрічних вимог за пропуском строку звернення до суду відповідно до Закону України «Про іпотеку». Зазначене процесуальне порушення є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову з підстав пропуску строку звернення з даним зустрічним позовом з постановленням нового рішення, про відмову у задоволенні вимог за зустрічним позовом до відділу Личаківського ВДВС Львівського МУЮ.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 9 вересня 2014 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Личаківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ, третя особа -відділ у справах дітей Личаківської районної адміністрації ЛМР про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акту державного виконавця про реалізацію арештованого майна за наслідками проведених торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності від 13.09.2013 року, виданого ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском строку звернення до суду скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих зустрічних позовних вимог.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскарженим в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.