У х в а л а

16 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Гончара В.П., Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного відділення про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_8 в особі її законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_9 в особі її законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи: ОСОБА_12, Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з позовом до відповідачів та просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_6 на користь позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 27 березня 2008 року реєстровий № 4889, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_6 на праві власності, з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 27 березня 2008 року № 2812, розмір якої становить 3 127 962 грн 53 коп., із них заборгованість за кредитом - 1 624 711 грн 44 коп., заборгованість за відсотками - 1 204 299 грн 13 коп., пеня за прострочення відсотків - 191 884 грн 18 коп., пеня за прострочення кредиту - 73 057 грн 07 коп., заборгованість 3 % річних від простроченої суми відсотків за кредитом - 64 281 грн 85 коп., заборгованість 3 % річних від простроченої суми кредиту - 24 755 грн 95 коп., сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції - 34 972 грн 91 коп., шляхом його реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною його реалізації на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, виселити всіх мешканців зі зняттям з реєстраційного обліку в Управлінні Державної міграційної служби України в Запорізькій області.

На обґрунтування вимог банк посилався на те, що 27 березня 2008 року між філією Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_12 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1 696 800 грн. 27 березня 2008 року між банком та ОСОБА_6 з метою забезпечення виконання умов кредитного договору був укладений іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок по АДРЕСА_1. Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_12 не виконав, сума його боргу складає 3 217 962 грн 53 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02 липня 2014 року, позов задоволено частково, у рахунок погашення суми боргу ОСОБА_12 за кредитним договором від 27 березня 2008 року № 2812 у розмірі 3 217 962 грн 53 коп., складовими якого є заборгованість за кредитом - 1 624 711 грн 44 коп., заборгованість за відсотками - 1 204 299 грн 13 коп., пеня за прострочення відсотків - 191 884 грн 18 коп., пеня за прострочення кредиту - 73 057 грн 07 коп., заборгованість 3 % річних від простроченої суми відсотків за кредитом - 64 281 грн 85 коп., заборгованість 3 % річних від простроченої суми кредиту - 24 755 грн 95 коп., сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції - 34 972 грн 91 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27 березня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстровим № 4889, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_6, житловий будинок по АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2004 року, реєстраційний № 9879637, загальною площею 426,5 кв. м, житловою площею 237,1 кв. м, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволенні інших позовних вимоги відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2014 року касаційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 липня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР, що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року у справі за позовом про виселення, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року у справі за позовом про виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку, за зустрічним позовом про визнання недійсним договору про зміну договору іпотеки, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року у справі за позовом про виселення.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

При постановлені ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2014 року, суд виходив із того, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального права та вважав обґрунтованими висновки судів про те, що підстав для задоволення позову у частині виселення мешканців будинку без надання іншого житлового приміщення не має.

Зі змісту ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 та 30 квітня 2014 року, на які заявник посилається, як на підставу перегляду судового рішення, вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, оскільки в одному випадку (судове рішення, яке є предметом перегляду) суд зазначив, що без надання іншого житлового приміщення не можна виселяти мешканців будинку у разі звернення стягнення на предмет іпотеки, враховуючи, що переданий в іпотеку будинок не був придбаний за рахунок отриманого у позивача кредиту, повернення якого забезпечено іпотекою, а в інших випадках (рішення, на які заявник посилається, як на підставу неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права) суд касаційної інстанції виходив з того, що будинок був придбаний не за рахунок кредитних коштів і немає підстав для надання його мешканцям при виселенні іншого постійного жилого приміщення за рахунок банку, як це передбачено ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР, оскільки відповідні спірні правовідносини регулюються Законом України «Про іпотеку».

Із змісту вказаних судових рішень, на які посилається заявник, вбачається, що вони ухвалені у спорах про виселення, які ухвалені за неоднакового застосування ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР, зокрема щодо застосування до спірних правовідносин вказаної норми права з урахуванням того, що будинок був придбаний не за рахунок кредитних коштів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведені у заяві ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління доводи вказують на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права - ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР, що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах.

Посилання заявника на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 24 липня 2013 року у справі за позовом про виселення, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказана ухвала не може свідчити про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах у зв'язку з тим, що постановлена при застосуванні різних норм матеріального права, справа стосуються спору, який виник з неподібних правовідносин та за відсутності ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Оскільки наведені заявником доводи містять ознаки, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судової ухвали, то вказану заяву про допуск справи до провадження слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_8 в особі її законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_9 в особі її законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи: ОСОБА_12, Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалу разом із заявою про перегляд судового рішення та доданими до неї документами надіслати до Верховного Суду України, а копію ухвали разом із копією заяви - особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: В.П. Гончар

Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

Г.І. Мостова