УХВАЛА

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про зміну розміру аліментів; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2012 року з нього на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) та на утримання дружини ОСОБА_4, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Також на підставі рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 7 грудня 2010 року щомісячно з нього стягуються аліменти на користь його непрацездатних батьків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі по 1/6 часині заробітку (доходу) на кожного. Таким чином, за указаними рішеннями з нього стягуються аліменти у загальному розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). Зазначав, що 17 серпня 2013 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_9 і дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, яких він повинен утримувати.

Ураховуючи, що у нього змінився матеріальний і сімейний стан, ОСОБА_3 просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на дочку ОСОБА_6 з 1/6 до 1/12 частини заробітку (доходу).

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 17 серпня 2013 року вона зареєстрував шлюб із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_9, і вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. ОСОБА_3 матеріальної допомоги їй та синові не надає, вона з дитиною проживає у своїх батьків та потребує допомоги. Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2014 року позовні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 об'єднано в одне провадження.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/12 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено. Позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/12 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 3 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на дитину за один місяць.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, у касаційних скаргах: ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення у частині позовних вимог ОСОБА_3 щодо зміни розміру аліментів, які стягуються на її користь і у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити; ОСОБА_5 просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити повністю і змінити розмір аліментів на користь ОСОБА_4 до 1/30 частини заробітку (доходу) відповідача.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_4 та частково задовольняючи позов ОСОБА_5 й відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із розміру уже стягнутих аліментів та наявністю підстав для зменшення аліментів на користь ОСОБА_4 та неможливості ОСОБА_3 надавати ОСОБА_5 таку допомогу на її утримання.

Апеляційний суд погодився з такими висновками районного суду. При цьому послався на те, що розмір вже стягнутих з ОСОБА_3 аліментів на утримання його неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків при стягненні аліментів на утримання ОСОБА_5 буде перевищувати 50 % його заробітку, що заборонено законом.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) та на утримання дружини ОСОБА_4, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Також на підставі рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 7 грудня 2010 року щомісячно з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь його непрацездатних батьків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі по 1/6 частині заробітку (доходу) на кожного. 17 серпня 2013 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_9 і дружна знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

17 серпня 2013 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у цьому шлюбі народився син, ОСОБА_9 На даний час ОСОБА_5 не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з чч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду.

У цій статті передбачена можливість , а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд виходячи з конкретних обставин справи, повинен вирішити спір.

У порушення вимог ст. ст. 212- 214, 315 ЦПК України, суди не перевірили доводів ОСОБА_4 про відсутність підстав для зменшення аліментів, які стягуються на утримання її дитини, про те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 проживають разом, а також наведених вище доводів ОСОБА_5, зокрема щодо її законного права на отримання утримання у зв'язку з перебуванням її у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, та не навів у судовому рішенні обставин, передбачених законом, про наявність умов для позбавлення її такого права.

При цьому посилання на те, що ОСОБА_3 буде сплачувати аліменти більше 50 % його заробітної плати не передбачено ст. 192 СК України як підстава для зменшення розміру аліментів.

Також суди не врахували, що на утриманні ОСОБА_3 перебувають його непрацездатні батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, однак він просить зменшити розмір аліментів, стягнутих лише на утримання неповнолітньої ОСОБА_6

При цьому у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК України щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі.

Суди не взяли до уваги вказані роз'яснення Верховного Суду України та вирішуючи спір, не залучили до участі у розгляді справи непрацездатних батьків ОСОБА_3: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, права та обов'язки яких стосуються вирішення цього спору.

За таких обставин судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, а зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування вказаних судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта