У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом першого заступника прокурора м. Черкаси в інтересах ОСОБА_3 до комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про зобов'язання здійснити перерахунок коштів по сплаті за житлово-комунальні послуги та зарахування зайво сплачених нарахованих коштів у рахунок майбутніх платежів, за касаційною скаргою заступника прокурора Черкаської області, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року та касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року перший заступник прокурора м. Черкаси звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачем житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за вказаною адресою.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2011 року, позов прокурора м. Черкаси до виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання незаконним рішення № 1747 від 25 листопада 2008 року «Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» задоволено, оспорюване рішення визнано незаконним і скасовано.

Постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року не містить вимог майнового характеру або вимог, які зобов'язують виконавчий комітет Черкаської міської ради вчинити певні дії чи утриматись від їх вчинення, а лише визнає рішення міської ради незаконним, тому КП ВЖ РЕУ-2, а у подальшому його правонаступник - КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради зобов'язано нараховувати плату за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до діючих тарифів. Відповідач не лише не провів перерахунок зайво нарахованих коштів, а і продовжував нараховувати кошти відповідно до неіснуючого рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради.

Прокуратура м. Черкаси звернулась в інтересах ОСОБА_3 з листом від 05 грудня 2013 року до КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради та просила останніх здійснити перерахунок зайво сплачених коштів, проте перерахунку зроблено не було.

У зв'язку з цим позивач просив суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок коштів по сплаті житлово-комунальних послуг та зарахувати зайво нараховані кошти у рахунок майбутніх платежів.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Черкаської області, який діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга заступника прокурора Черкаської області, який діє в інтересах ОСОБА_3, підлягає задоволенню, касаційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що право позивачки на перерахунок послуг виникло з 03 лютого 2011 року, тобто з часу набрання законної сили постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року, якою визнано незаконним та скасовано рішення щодо встановлення вартості послуг з утримання будинку, тому підстави для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок за період з 01 грудня 2008 року по 01 квітня 2009 року відсутні. Окрім того, під час нарахування споживачам вартості житлово-комунальних послуг за період з 01 квітня 2009 року по 01 квітня 2011 року відповідачем використовувались тарифи, встановлені рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 239 від 03 березня 2009 року, яке не визнавалось незаконним та не скасовувалось, тому підстави для здійснення перерахунку за цей період також відсутні.

Апеляційний суд як на підставу відмови у позові також послався на ст. ст. 2, 105 КАС, згідно яких передбачена подача позову про зобов'язання відповідача-суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії та виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не передбачений нормами чинного ЦК України.

З такими висновками судів погодитись не можна, оскільки ці висновки суперечать вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, які надає КП «Придніпровська служба утримання будинків».

25 листопада 2008 року рішенням виконавчого комітету Черкаської міської зади № 1747 «Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги, з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» встановлено тариф на оплату послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, яким з 01 грудня 2008 року збільшені тарифи на оплату послуг з утримання будинків та прибудинкових територій порівняно з раніше діючими за рішенням № 1473 від 16 жовтня 2007 року (додаток № 3).

03 березня 2009 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради прийнято рішення № 239 «Про внесення змін до рішення від 25 листопада 2008 року № 1747», яким додаток 3 викладений у новій редакції про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 24 січня 2013 року, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25 листопада 2008 року № 1747 «Про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» (а. с. 18-23, 40-42).

Відповідно до ч. 2 ст. 393 ЦК України власник майна, права якого порушенні внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Зазначена норма закону передбачає, що крім визнання недійсними актів, що порушують право власності, власник має право вимагати також відновлення становища, яке існувало до порушення права. Отже, зазначений спосіб спрямований перш за все на відновлення порушеного права. Воно може полягати, зокрема, в поверненні незаконно вилученого майна або надмірно сплачених коштів.

Як вбачається з позовної заяви, перший заступник прокурора м. Черкаси, який діє в інтересах ОСОБА_3, просив відновити становище, яке існувало до видання цього акту, шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок коштів за сплачені житлово-комунальні послуги та зарахувати їх у рахунок майбутніх платежів, тобто такий спосіб захисту цивільних прав не суперечить ст. 16 ЦК України (а. с. 1-4).

Суди, відмовляючи у задоволенні позову, також виходили з того, що підстави для перерахунку коштів зі сплати за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій відсутні, оскільки судовим рішенням не було встановлено часу, з якого визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету від 25 листопада 2008 року про встановлення вартості цих послуг, тому право на здійснення відповідного перерахунку виникло у позивачки після 03 лютого 2011 року - з набранням чинності постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року.

Крім того, рішення виконавчого комітету від 03 березня 2009 року, яким були внесені зміни до рішення від 25 листопада 2008 року, щодо встановлення вартості послуг, не визнано незаконним та не скасовано, тому підстав для задоволення позову немає.

При цьому суди не звернули увагу на те, що відмінність між скасуванням акта суб'єкта владних повноважень та визнанням акта суб'єкта владних повноважень нечинним є істотною і полягає, зокрема, у моменті втрати чинності такими актами.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання незаконним рішення № 1747 від 25 листопада 2008 року «Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» задоволено, за яким здійснювалось нарахування цих послуг позивачці (а. с. 18-20).

Оскільки постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25 листопада 2008 року № 1747 «Про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» скасовано, а тому він не породжує правових наслідків від моменту його прийняття.

Таким чином судами у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не враховані норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора Черкаської області, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта