У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: суддів: Лесько А.О., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тепеницької сільської ради Олевського району, комунального підприємства Коростенське міське бюро технічної інвентаризації про визнання незаконним та скасування рішення виконкому, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 жовтня 2014 року, в с т а н о в и л а: У жовтні 2012 року ОСОБА_1. звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 16 березня 2001 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1. У жовтні 2012 року їй стало відомо, що на підставі рішення виконавчого комітету Тепеницької сільської ради № 47 від 23 червня 2011 року ОСОБА_3 набула право власності на цей будинок, отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно та 02 липня 2011 року подарувала його ОСОБА_2Посилаючись на те, що оскаржувані рішення, свідоцтво та правочин порушують її право власності на спірний будинок, позивачка просила суд: визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Тепеницької сільської ради № 47 від 23 червня 2011 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29 червня 2011 року на ім'я ОСОБА_3; визнати недійсним договір дарування житлового будинку від 02 липня 2011 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Житомирської області від 09 жовтня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.У касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1., посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги про порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні. Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення оскаржуваних судових рішень без змін. Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1, відхилити. Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 жовтня 2014 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Судді: А.О. Лесько Д.Д. Луспеник С.Ф. Хопта