ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 6/753/818/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Малівська Н.І. (далі по тексту - державний виконавець, ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва) звернувся до суду з поданням про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1, якою не виконується судове рішення про стягнення боргу у розмірі 54 133,54 грн.

Подання обґрунтоване посиланням на те, що на примусовому виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва перебуває виконавчий лист за №753/819/14 від 07.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 54 133,54 грн., за яким 11.11.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №345415840 та встановлено боржнику строк для добровільного його виконання. Вихід державного виконавця за адресою проживання боржника, а також застосований до неї примусовий привід позитивного результату не надали, що підтверджується відповідними актами.

У зв'язку з тим, що у ОСОБА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, наявна заборгованість в сумі 54 133,54 грн., на неодноразові виклики державного виконавця боржник жодного разу не з'являлася, за вказаною адресою фактично не проживає, місцезнаходження її невідоме, на думку державного виконавця є всі правові підстави для оголошення її в розшук.

В судове засідання представник ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві не з'явився, надіславши при цьому заяву про розгляд подання за його відсутності.

Вивчивши матеріали подання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання у зв'язку з наступним.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчим провадженням є сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до змісту стст. 5, 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень не лише своєчасно і повно, але й неупереджено, а також використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. А статтею 11 цього Закону визначені права і обов'язки державного виконавця при виконанні рішень.

За змістом п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи.

Водночас, розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), зокрема, ч. 1 ст. 375 цього Кодексу, регулюється порядок оголошення розшуку боржника, який оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем його проживання (перебування).

А згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Частиною 2 цієї статті встановлено, що розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (далі по тексту - Інструкція), перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника: ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби. Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Судом встановлено, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем відкрито виконавче провадження за вказаною у виконавчому документі адресою та вимоги про добровільне виконання рішення суду, а також вихід за адресою боржника та її примусовий привід, які позитивного результату не дали, здійснювались за зазначеними у виконавчому листі даними.

Однак, у доданих до подання матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості та у судовому засіданні державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів виконання ним вимог Інструкції щодо направлення запитів у відповідні установи, зокрема відповідні територіальні органи МВС України та ДМС України з метою з'ясування та отримання відомостей щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання/перебування ОСОБА_1, а також щодо місця її роботи.

Окрім того, будь-яких доказів, які б свідчили про те, що державним виконавцем взагалі направлялися боржнику постанова про відкриття виконавчого провадження з пропозицією добровільного виконання рішення суду та повідомлення про здійснення примусового виконання рішення суду, виклики боржника до виконавчої служби не надано, як і не надано доказів проведення інших виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного подання.

На підставі викладеного та керуючись стст. 5, 7, 11 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 10, 208, 209, 210, 375 Цивільного процесуального права України, суд

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.