Справа № 459/5211/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріль М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

з участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поновлення строку позовної давності на оскарження свідоцтва виданого ОСОБА_3 про право на спадщину за заповітом № 2-1050 від 10.06.2011 року, визнання неправомірним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-1050 від 10.06.2011 року у спадковій справі № 93/2002, виданого ОСОБА_3, в частині визнання за ним спадщини на ? частину будинку № 72 по вул. Кн. Ольги в м. Червонограді та господарських будівель, визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 права спільної сумісної власності на спадкове майно ОСОБА_7, а саме ? частину будинку № 72 по вул. Кн. Ольги в м. Червонограді та господарських будівель, сараїв, гаражу, літньої кухні,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання за ними права спільної сумісної власності на 1/8 частину нерухомого майна в житловому будинку № 72 по вул. Кн. Ольги в м. Червонограді. В заяві послалися на те, що позивачка ОСОБА_1 14.11.1981 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та стали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 де, крім них, проживали батьки чоловіка ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Даний будинок перебував на балансі Управління житлово-комунального господарства в/о «Укрзахідвугілля». В 1992 році ОСОБА_10, без їх згоди, викупив даний будинок та став його власником. На час викупу будинку ОСОБА_10 перебував у шлюбі з ОСОБА_9, то згідно ст. 60 СК України все майно, набуте подружжям за час шлюбу, належало чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. 21 квітня 1986 року в ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народилася дочка ОСОБА_11, а 14 листопада 1990 року син ОСОБА_12, які проживали в даному будинку з батьками. 18 травня 2000 року померла ОСОБА_7 М.К.1 листопада 2001 року помер ОСОБА_10 Вважають, що так як їх чоловік і батько ОСОБА_7 на час смерті матері проживав в даному будинку, то відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину на 1/8 частку спірного будинку. 31 грудня 2004 року раптово помер ОСОБА_7, тому вони дружина та діти його, як такі, що постійно проживали в даному будинку, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину. Уточнивши позовні вимоги просять визнати неправомірним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 2-1050 від 10.06.2011 року у спадковій справі № 93/2002, виданого ОСОБА_3 в частині визнання за ним спадщини на ? частину будинку № 72 по вул. Кн. Ольги в м. Червонограді та господарських будівель, визнання за ними права спільної власності на спадкове майно ОСОБА_7, а саме ? частину будинку № 72 по вул. Кн. Ольги в м. Червонограді та господарських будівель, сараїв, гаражу, літньої кухні, поновити строк позовної давності на оскарження свідоцтва на право на спадщину за заповітом № 2-1050 від 10.06.2011 року виданого ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачів позов підтримали.

Відповідач та його представник позов не визнали. Перший пояснив, що заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини він подав своєчасно, покійний брат ОСОБА_7 від спадщини відмовився, спадщину після смерті батьків він не прийняв. На час смерті матері ОСОБА_1 в будинку не проживала, спадщину він прийняв, отримав свідоцтво на спадщину. При житті брата, той зі своєю сімєю проживав спочатку в одній кімнаті, а потім в самовільно збудованій прибудові до будинку, мав окремі особові рахунки на світло, воду, газ. Просить в позові відмовити, а в випадку обґрунтованості позовних вимог відмовити у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Дослідивши докази суд встановив слідуюче.

ОСОБА_7 та ОСОБА_13 уклали шлюб 14 листопада 1981 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб.

Після шлюбу вони почали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, де проживали і батьки чоловіка позивачки, які їм в користування виділили одну із житлових кімнат.

В сім'ї ОСОБА_7 та ОСОБА_1 21 квітня 1986 року народилася дочка ОСОБА_11, а 14 листопада 1990 року син ОСОБА_12, які проживали разом зі своїми батьками.

Третього грудня 1992 року будинок № 72 по вул. Кн. Ольги в м. Червонограді Лебедєв ОСОБА_14 придбав у Червоноградського управління житлово-комунального господарства в/о «Укрзахідвугілля» у свою власність, що стверджується копією нотаріально посвідченого договору (а.с.127).

Правомірність укладення даного договору була предметом розгляду судами і рішенням апеляційного суду Львівської області від 17.02.2011 року постановлено про законність вищевказаного договору.

ОСОБА_9 померла 18.05.2000 року, а її чоловік ОСОБА_10 помер 01.11.2001 року, що стверджується копіями свідоцтв про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1.якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2. якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 20.11.2000 року звернувся з заявою до Червоноградської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва на спадщину після смерті матері ОСОБА_9, вказавши, що спадщину прийняв (а.с.94).

ОСОБА_7, чоловік та батько позивачів, 20 липня 2001 року звернувся до Червоноградської державної нотаріальної контори з заявою про те, що він є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_9 і що спадщину він не прийняв.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 17.02.2011 року (а.с.62) встановлено, що та обставина, що сім'я позивачки ОСОБА_1 з 4-х осіб була окремою від сім'ї наймача будинку ОСОБА_10, як на час викупу будинку, так і після викупу. Окрім вищенаведеного, підтверджується особистими поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні місцевого суду від 02.11.2005 року у якому вона підтвердила, що в будинку проживало дві сім'ї, які мали окремі рахунки по оплаті комунальних послуг, а також письмовими рахунками на оплату комунальних послуг та листом КП «Комінтех» від 20.02.2008 року № 73 про те, що особовий рахунок на ОСОБА_10 був відкритий за адресою: вул. Кн. Ольги, 72 м. Червоноград, а особовий рахунок на ОСОБА_7 (чоловіка позивачки) був відкритий за адресою: вул. Кн. Ольги, 72/А м. Червоноград.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) для прийняття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що на час смерті матері ОСОБА_7 не проживав однією сім'єю зі спадкодавцем, заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини не подавав, подав заяву в нотаріальну контору про те, що спадщини не прийняв, суд вважає позов необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Ухвалу судді Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2014 року про заборону ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії по продажу будинку № 72 по вул. Кн. Ольги в м. Червонограді Львівської області скасувати, після набрання даним рішенням законної сили.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя: М. Д. Кріль