АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

СоколовоїВ.В.

секретар Бугай О.О., Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" та ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_3 про стягнення коштів

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" кошти у сумі 406 287 грн., а також судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про стягнення коштів задоволено судом частково.

Суд стягнув з Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь ОСОБА_3 кошти у сумі 32 526 грн., а також судовий збір у розмірі 325 грн. 26 коп.

Рішення суду оскаржується обома сторонами.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволення зустрічного позову, ПАТ "Універсал Банк" через свого представника, ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 у повному обсязі (а.с.86-88).

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог ПАТ "Універсал Банк", а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі (а.с.75-78).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представників сторін, які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги протилежної сторони, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ПАТ "Універсал Банк"слід відхилити, а скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково з таких підстав.

При вирішенні первісних позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

1 квітня 2012 року між ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_3 укладено договір оренди нерухомого майна, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_3 передає, а орендар ПАТ "Універсал Банк" приймає в оренду нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Михайлівська, 15/1 загальною площею 335 кв.м. (а.с.6-13).

31 березня 2015 року договір оренди припинив свою дію відповідно до додаткової угоди від 27 лютого 2015 року (а.с. 14-15).

Відповідно до п.3.5 договору оренди сторони домовились, що сума забезпечувального платежу, здійсненого орендарем згідно з попереднім договором від 24 квітня 2007 року у розмірі 766 287 грн., та не використана орендарем вважається гарантійним платежем зараховується у якості сплати орендарем орендної плати за користування приміщеннями три останніх календарні місяці.

Суд прийшов до висновку, що указана сума за своєю правовою природою є завдатком, а тому, виходячи з визначеної договором орендної плати за один місяць в сумі 120 000 грн., різниця між сумою завдатку (766 287 грн.), та розміром орендної плати за три місяці (360 000 грн.) - 406 287 грн., підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Універсал Банк".

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо наявності підстав для задоволення первісних позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Районним судом невірно застосовані до спірних правовідносин норми матеріального права - положення ст. 570 ЦК України. Суд не врахував обов'язкової в силу ч.1 ст. 360-7 ЦПК для всіх судів України правової позиції Верховного Суду України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладеної у постанові від 25 вересня 2013 року, відповідно до якої правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

У даному конкретному випадку договір виконувався обома сторонами, ОСОБА_3, як орендодавець, не ухилялась від його виконання, договір закінчив свою дію із закінченням строку оренди, орендоване майно за актом приймання-передачі (повернення) приміщень від 31 березня 2015 року повернуте орендарем орендодавцю.

Таким чином, правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 570 ЦК України відсутні.

З огляду на вищенаведене, ураховуючи правову позицію Верховного Суду України у справі №6-122 цс14 за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому, суд вважає, що правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень частини першої ст. 1212 ЦК України також відсутні.

У даному випадку пунктом 3.2. договору оренди від 1 квітня 2012 року (далі - Договір) передбачене коригування орендної плати у межах семи відсотків від попереднього розміру, а пунктом 3.3. Договору передбачена можливість перегляду розміру орендної плати у разі зміни офіційного курсу Національного банку України долара США до гривні більше ніж на 15% порівняно з тими показниками та курсом долара США, які були наявними станом на день укладення цього договору чи на дату внесення змін до договору щодо зміни розміру орендної плати, без будь-якого обмеження розміру можливого збільшення орендної плати.

Виходячи зі змісту пунктів 3.2., 3.3., 3.5. Договору у їх сукупності та системному зв'язку, а також ураховуючи у контексті обставин даної справи положення п.3 ч.1 ст.3, ст. 627 ЦК України про свободу договору та положення ст.629 ЦК України про обов'язковість договору, суд приходить до висновку, що правові підстави для повернення орендарю різниці між сумою 766 287 грн., яка відповідно до п. 3.5. Договору зарахована сторонами у якості сплати орендарем орендної плати за користування приміщенням за три останні календарні місяці і не підлягає коригуванню, та розміром орендної плати за три місяці, визначеної згідно з першим реченням п. 3.2. Договору - 360 000 грн. (120 000 х 3), яка складає 406 287 грн. (766287 - 360000), відсутні. Адже, передбачаючи у договорі можливість збільшення орендної плати за певних умов без обмеження розміру такого збільшення, сторони узгодили, що за останні три місяці оренди розмір орендної плати складає 766 287 грн. і коригуванню не підлягає.

З огляду на викладене, ураховуючи положення ст. 309 ЦПК України, рішення суду в частині вирішення первісних позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

При вирішенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Відповідно до положень п.3.2. договору оренди розмір орендної плати складає 120 000 грн. за місяць. Цей розмір є фіксованим та не змінюється протягом року строку оренди. Починаючи з 1 квітня 2013 року підлягає коригуванню один раз на рік згідно з індексом інфляції (індекс споживчих цін), що визначається Державним комітетом статистки України та друкується в газеті "Урядовий кур'єр" або оприлюднюється іншим загальнодоступним способом за підсумками кожного попереднього календарного року, у розмірі, що не перевищує 7 відсотків від попереднього розміру орендної плати.

Згідно з ч. З ст. 762 ЦК України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

За встановлених обставин районний суд дійшов висновку про необхідність коригування розміру орендної плати за 2014-2015 роки з урахуванням індексів інфляції згідно з даними Міністерства фінансів України (Державного комітету статистики України), провів відповідні розрахунки та частково задовольнив зустрічні позовні вимоги - на суму 32 526 грн.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо наявності підстав для коригування розміру орендної плати відповідають обставинам справи.

Районним судом при вирішенні зустрічних позовних вимог правильно застосовані до спірних правовідносин норми матеріального права в частині можливості зміни розміру плати за користування майном.

Так абзацом третім п. 3.2 Договору фактично визначений механізм та порядок коригування (зміни) орендної плати.

Тобто сторони договору оренди у самому договорі у письмовій формі визначили необхідність, умови та розміри коригування (зміни) орендної плати.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги ПАТ "Універсал Банк" про те, що районним судом при вирішенні цієї частини позовних вимог проведена неправильна оцінка доказів та невірно застосовані до спірних правовідносин норми матеріального права, якими урегульовано порядок внесення змін до письмових договорів, відхиляються судом апеляційної інстанції як безпідставні.

Водночас, при визначенні відкоригованого розміру орендної плати районним судом невірно застосовані положення п. 3.2. Договору в частині механізму коригування. Судом та ОСОБА_3 всупереч змісту п. 3.2. Договору, яким передбачено визначення індексу інфляції за попередній рік та коригування починаючи не з 1 січня 2013 року, а з 1 квітня 2013 року один раз на рік, проведені розрахунки: судом - коригування починаючи з 1 січня 2014 року та 1 січня 2015 року (а.с.71); ОСОБА_3 - за таким же принципом та з урахуванням індексів інфляції не за попередній рік, що передує коригуванню, а за поточний рік, у якому проводиться коригування (а.с.34).

З огляду на викладене, ураховуючи положення ст. 309 ЦПК України, рішення суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ПАТ "Універсал Банк" заборгованості по орендній платі за період з 1 квітня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 49 392 грн. (120000 х 103,43 % = 124116 - 120 000 = 4 116 х 12 міс. (період з 01.14.2014 по 31.03.2015), оскільки підстав для коригування орендної плати з 1 квітня 2013 року не було за відсутності рівня інфляції вище 100,0 %, а наступне коригування відповідно до умов договору можливо провести лише через рік - з 1 квітня 2014 року. Станом на 1 квітня 2015 року (наступна дата щорічного коригування) договір оренди припинив свою дію.

Оскільки ОСОБА_3 не надала суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 338 грн. 03 коп. (а.с.38), суд не вбачає підстав для покладення на позивача обов'язку відшкодувати відповідачу частину указаних судових витрат пропорційно до задоволеної частини позову.

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь ОСОБА_3 заборгованість по орендній платі за період з 1 квітня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 49 392 грн. (Сорок дев'ять тисяч триста дев'яносто дві грн.).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

В.В. Соколова