Справа № 2-2981/11
Провадження номер 2/1522/5237/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси заяву державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішенняПриморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, за участю третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та прокуратури Приморського району м. Одеси, про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені та усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні належним майном, а саме: 375/1000 частин квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також суд ухвалив виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, разом з неповнолітніми ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з 375/1000 частин квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житла.

22 січня 2013 року рішенням апеляційного суду Одеської області, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року було скасоване та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2013 року було скасоване, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року було залишено в силі.

Державний виконавець другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду з заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, в якій просив встановити подальший порядок виконання рішення суду шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 з 375/1000 частин квартири АДРЕСА_2.

В ході розгляду заяви, державним виконавцем було уточнена заява, відповідно до яких просить суд встановити подальший порядок виконання рішення суду шляхом виселення всіх осіб з 375/1000 частин квартири АДРЕСА_2, без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

При цьому заявник посилається на те, що в спірній квартирі проживають ще двоє неповнолітніх дітей, яки згідно рішення не підлягають виселенню, а саме ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2. У звязку з тим, що в резолютивній частині рішення не має відомостей про виселення ОСОБА_11, ОСОБА_12 державний виконавець вимушений звернутися до суду зі заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду.

В судовому засідання представник другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву також підтримав, просив її задовольнити.

ОСОБА_4 та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви.

Представник прокуратури Приморського району м. Одеси та третьої особи - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні також заперечували проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення осіб, їх представників, вивчивши заяву і додані до неї матеріали, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року, не обґрунтована не доведена та задоволенню не підлягає на підставі нижченаведеного.

Судом встановлено, що згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року, яке набуло чинності, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені та усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні належним майном, а саме: 375/1000 частин квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також суд ухвалив виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, разом з неповнолітніми ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з 375/1000 частин квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житла.

На примусовому виконанні у другому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження щодо виконання вказаного рішення суду.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В своєму поданні державний виконавець просить виселити всіх осіб з 375/1000 частин квартири АДРЕСА_2, без попереднього дозволу органу опіки та піклування. Але, суд вважає, що виселення всіх осіб з частин спірної квартири виходе за меже резолютивної частини рішення та змінює її по суті.

Так, при ухваленні рішення суд виходив з позовних вимог позивача, яки були предметом розгляду справи, тобто суд ухвалив рішення в межах позовних вимог заявлених позивачем.

В третьому абзаці резолютивної частини рішення чітко вказано, що виселенню підлягають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, разом з неповнолітніми ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з 375/1000 частин квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житла.

Таким чином, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року підлягає виконанню в межах резолютивної частини рішення та не може були змінено.

Керуючись ст. 373 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішенняПриморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, за участю третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та прокуратури Приморського району м. Одеси, про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, шляхом виселення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя

14.05.2015