Єдиний унікальний номер 236/2791/15-ц Номер провадження 22-ц/775/893/2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Артемівськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Жарової Ю.І., суддів Халаджи О.В., Постолової В.Г.

при секретарі судового засідання Марченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електроенергію, -

ВСТАНОВИЛА:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулося Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електроенергію посилаючись на те, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, абонентом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Особовий рахунок № 230109066 за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на її ім'я. 14.07.2015 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» зверталось до Краснолиманського міського суду з заявою про видачу судового наказу. Ухвалою від 31.07.2015 року судовий наказ про стягнення заборгованості в розмірі 611, 53 грн. скасовано з підстав того що вбачається спір про право. Станом на 28.08.2015 року сума заборгованості по особистому рахунку № 230109066 складає 453,22 грн. На адресу боржника, персоналом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» неодноразово направлялися рахунки для сплати заборгованості, але боржником це було проігноровано і до теперішнього часу сума заборгованості не сплачена.

Рішенням Краснолиманського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 453 грн. 22 коп., вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням Краснолиманського міськрайонного суду, відповідач по справі, ОСОБА_2., подала до апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове по суті позовних вимог. Вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив рішення суду першої інстанції скасувати, апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що

Публічне акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» є юридичною особою, діє на підставі статуту (а.с. 3,8).

31 січня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про користування електричною енергією на об'єкт, який розташовано за адресою: Донецька область, м. Красний Лиман вул. Тельмана 6/1 (а.с.10-13).

З розрахунку заборгованості по особовому розрахунку № 230109066 ОСОБА_1 вбачається, що за період з 11.01.2015 року про 10.02.2015 року було використано споживачем 1609 кВт/г при розрахунку були враховані 150 кВт/г пільговому ліміту, до 800 кВт/г 650 кВт/г, та по тарифу вище 800 кВт/г - 809 кВт/г. За період з 10.02. по 11.03.2015 року спожито 818 кВт/г. При цьому зараховано по пільговому тарифу зараховано 150 кВт/г. а також до 800 кВт/г - 650 кВт/г і вище 800 кВт/г - відповідно 18 кВт/г. В розрахунковий період з 12 березня по 31 березня нарахувань по тарифам до 150 та 800 кВт/г не проводилося та проведений розрахунок за спожиті 467 кВт/г по тарифу вище 800 кВт/г.

Дослідивши скриншоти зображення даних компютерної бази позивача про контрольні показання рахунки та платежі по особовому рахунку ОСОБА_1 № 230109066 (а.с. 15-17) та квитанції про сплату за спожиту електроенергію (а.с. 14, 30), суд першої інстанції прийшов до висновку що проведені розрахунки заборгованості відповідають даним наведеним в таблиці розрахунку заборгованості.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Відповідач, не заперечуючи встановлені тарифи і ліміти споживання, вважає що позивачем в березні 2015 року не був врахований ліміт 150 кВт/г.

На підставі ст.162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 26 Закону країни «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до п. 19 Постанови Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення»(далі Правил), з наступними доповненнями та змінами, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

На підставі п. 26 Правил, у разі зміни тарифів (цін) на електричну енергію оплата заборгованості провадиться за тарифами (цінами), що діяли у період, за який сплачується борг.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності з п. 20 ПКЕЕ розрахунковим періодом для визначення розміру оплати за використану електричну енергію є календарний місяць ( з першого по останнє число конкретного місяця). Розрахунок об'єму спожитої електричної енергії при проведенні звірок розраховується на підставі зафіксованих показників ПО. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Розрахунки по наданню лімітів по виставленим рахункам споживачу ОСОБА_1, яка використовує електроопалення для обігріву квартири, в період з 10.02.2015 року по 11.03.2015 року та з 11.03.2015 року по 31.03 2015 року проводились на підставі контрольного зйому. 01 квітня 2015 року були змінені тарифи та ліміти за споживання електричною енергією. Для того, щоб споживач за період з 11 по 31 березня 2015 року оплатив електроенергію по старим тарифам, які діяли до 1 квітня 2015 року компютерна програма, в якій працює Краснолиманський РЕМ, проводить середньомісячне донарахування за 20 днів.

Довід апеляційної скарги, щодо невірного розрахунку за період з 10 лютого по 31 березня 2015 року, судова колегія не приймає до уваги, оскільки з наданого детального розрахунку заборгованості за особовим рахунком №230109066, вбачається, що в попередньому розрахунку позивачем було вичерпно ліміт в розмірі 150 кВт/г в місяць, зі 150 кВт/г до 800 кВт/г та вище 800 кВт/г. Перший рахунок був сформований з 10 лютого по 11 березня 2015 року 30 днів. Наступний рахунок їй виставлено по середньодобовому споживанню з 12 березня по 31 березня у звязку зі зміною тарифів з 1 квітня 2015 року.

Рішення суду відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для його скасування не має.

Суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм належну правову оцінку. Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення про скасування оскаржуваного рішення. Рішення суду є законним і обґрунтованим.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Доводи апеляційної скарги в своїй більшості стосуються оцінки доказів.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи відповідача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краснолиманського міського суду від 01.10.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді