АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Борисової О.В., Рейнарт І.М.,

при секретарі:Юрченко А.С.,

за участю: представника відповідача - Хитрова Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 7 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним пункту кредитного договору та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «КБ «Приватбанк», в якому просила визнати недійсним п.4.3 договору про надання кредиту на придбання автомобіля від 6 серпня 2007 року № КЗН1 АК22140096 та стягнути з відповідача 3832,48 доларів США безпідставно отриманих за цим договором грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 6 серпня 2007 року між нею та відповідачем був укладений кредитний договір № КЗН1 АК22140096, за умовами якого їй були надані грошові кошти у кредит в розмірі 21832,53 доларів США, зі строком їх повернення з 6 серпня 2007 року по 5 серпня 2014 року у встановленому договором порядку.

Вважає, що належним чином в період та в порядку, визначеному договором (84 місяці з «6» по «10» число кожного місяця), відповідно до вимог ч.8 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» нею було здійснено часткове дострокове погашення споживчого кредиту.

Справа № 760/1897/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11056/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Проте, всупереч ч.ч.4 та 8 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», п.п. 2.1.4, 6.2, 7.1 кредитного договору не було здійснено відповідного коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення, не було надано відповідних консультаційних послуг з питань виконання договору протягом строку його виконання, не було здійснено додаткового моніторингу погашення споживчого кредиту, що призвело до безпідставного отримання відповідачем грошових коштів, а саме переплаті по сплаті заборгованості за отриманим споживчим кредитом у загальній сумі 3832,48 доларів США.

У добровільному порядку відповідач безпідставно отримані кошти в сумі 3832,48 доларів США повернути відмовляється. Посилаючись на ці обставини, просила

на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», ст.1212 ЦК України стягнути з відповідача 3832,48 доларів США.

Крім того, просила визнати недійсним п.4.3 кредитного договору як несправедливу умову договору, оскільки цим пунктом порівняно з положеннями ст..110 ЦПК України фактично обмежуються її права на звернення до суду за своїм місцем проживання.

У червні 2015 року позивач ОСОБА_2 зменшила розмір позовних вимог і просила стягнути з відповідача 3489,68 доларів США безпідставно отриманих грошових коштів.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 7 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Приватбанк» про визнання недійсним пункту кредитного договору та стягнення коштів задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 3489,68 доларів США, та 741,91 грн. судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач ПАТ «КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом'янського районного суду м.Києва в частині задоволення позовних вимог про стягнення переплачених коштів в розмірі 3489,68 доларів США та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «Приватбанк» Хитрова Л.В. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні 7 жовтня 2015 року проти доводів апеляційної скарги заперечував, після оголошеної у справі перерви в судове засідання 28 жовтня 2015 року представник не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи, що підтверджується розпискою (а.с.169), причини своєї неявки суду не повідомив. Зважаючи на вимоги ч.5 ст.76, ч.2 ст.305 ЦПК України колегія вважала за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 6 серпня 2007 року між ЗАТ «КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № КЗН1 АК22140096, згідно з умовами якого відповідач надав позичальнику кредит на строк з 6 серпня 2007 року по 5 серпня 2014 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 21832,53 доларів США .

Пунктом 7.1 цього договору визначено розмір (21832,53 доларів США) та строк надання споживчого кредиту (з 6 серпня 2007 року по 5 серпня 2014 року включно), а також наступний порядок погашення заборгованості: а) період сплати з «6» по «10» число кожного місяця; б) погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 263,99 доларів США для погашення заборгованості за договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках та винагороди.

Умови договору позивачкою виконані грошові кошти отримані в кредит разом з нарахованими відсотками та винагородою повернуті.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що на виконання умов кредитного договору позивачем ОСОБА_2 внесена сума в розмірі 25664,48 доларів США, що на 3489,68 доларів США більше ніж визначена умовами договору (263,99 доларів США х 84 місяці), а отже є безпідставно отриманою та підлягає стягненню з ПАТ «КБ «Приватбанк».

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду має бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим - рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами укладеного між сторонами кредитного договору банк зобов'язується надати «позичальникові» кредитні кошти на строк з 6 серпня 2007 року по 5 серпня 2014 року включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 21832,53 доларів США на наступні цілі: 13395,40 доларів США на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 6,81 доларів США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №К3Н1АК22140096 від 6 серпня 2007 року, договором особистого страхування №К3Н1LK22140096 від 6 серпня 2007 року на строк до 5 серпня 2008 року у сумі 1037,05 доларів США, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 133,95 доларів США, та у розмірі 7259,33 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.13, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору.

Періодом сплати вважати період з «6» по «10» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором ( за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 263,99 доларів США для погашення заборгованості за договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках та винагороди.

Відповідно до п.2.2.7 позичальник зобов'язується надати банку договір страхування наземного транспорту і договір особистого страхування позичальника. У випадку неподання позичальником банку підтверджуючого документа про сплату чергових страхових платежів за узгодженими з банком договорами страхування банк сплачує страхові платежі за рахунок кредиту відповідно до п.2.1.3 цього договору.

Згідно з п.2.1.3 кредитного договору позичальник звертається до банку із проханням про надання йому кредиту на оплату чергових страхових платежів відповідно до договорів страхування, укладених відповідно до п.2.2.7 цього договору, і доручає банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно з договорами страхування. Перерахування кредитних коштів банк зобов'язується провадити у випадку непред'явлення позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел до дат їхньої сплати, передбачених договором страхування. Перерахування коштів на сплату чергових страхових платежів здійснюється у національній валюті України. Якщо кредит надається в іноземній валюті, то позичальник доручає банку: одержати готівкою з каси банку суму іноземної валюти, необхідну для сплати чергового страхового платежу на підставі договору страхування, укладеного згідно з п.2.2.7 цього договору; - здійснити продаж у касі банку готівкової іноземної валюти за курсом купівлі банку цієї іноземної валюти, встановленим на день виконання такого доручення; - отримані від продажу іноземної валюти кошти зарахувати від імені позичальника на сплату чергового страхового платежу.

За умовами укладеного 6 серпня 2007 року між ТОВ «СК «Кредо» та ОСОБА_2 договору страхування наземного транспорту № К3Н1АК22140096 , цей договір діє 12 місяців ( один рік) з 6 серпня 2007 року по 5 серпня 2008 року включно. При бажанні страхувальника застрахувати ТЗ на строк більше за 12 місяців, та у разі сплати страхового платежу, договір вважається щорічно продовженим на відповідний строк, за якій здійснена сплата страхового платежу.

Крім того, 6 серпня 2007 року між ТзДВ «СК «Кредо» та ОСОБА_2 укладено договір особистого страхування № К3Н1LK22140096, згідно з умовами якого строк його дії визначений з 6 серпня 2007 року по 5 серпня 2008 року включно. При бажанні страхувальника застрахуватися на строк більше за 12 місяців, та у разі сплати страхового платежу, цей договір діє 12 місяців і щорічно лонгується на такий же строк.

Згідно листа ТзДВ «СК «Кредо» від 22 жовтня 2015 року № 22/10-15 убачається, що за термін дії договору особистого страхування № К3Н1LK22140096 та договору страхування транспортного засобу № К3Н1АК22140096 надходили страхові платежі з 2007 року по 2013 рік включно (а.с.177). Кошти на сплату чергових страхових платежів по двом договорам перераховувалися ПАТ «КБ «Приватбанк», що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.179-192). Загальна сума страхових платежів за весь період строку дії договору складає 3816,20 доларів США.

Звернення ОСОБА_2 до ТзДВ «СК «Кредо» 6 жовтня 2008 року, тобто після спливу 12 місяців з часу укладення договору страхування наземного транспорту № К3Н1АК22140096, з заявою про виплату страхового відшкодування діє підстави вважати, що саме ПАТ «КБ «Приватбанк» було сплачено черговий платіж, що стало підставою для продовження дії договору (а.с.176).

Належних та допустимих доказів на підтвердження фактів пред»явлення позичальником кредитору документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, окрім отриманих в кредит, представником позивача у передбаченому ст. 10,60 ЦПК України порядку суду не надано.

Отже, за наявності у позичальника обов'язку надавати банку кошти у сумі 263,99 доларів США, до складу якої входить заборгованість по кредиту, відсоткам, винагороди, а також обов'язку позичальника по поверненню кредиту наданого на сплату страхових платежів, відсутні підстави вважати, що обов'язок позичальника зводився лише до сплати щомісячного платежу в сумі 263,99 доларів США.

Крім того, оскільки умовами договору передбачено нарахування відсотків на залишок заборгованості (п.7.1) відсутні підстави вважати, що сторони погодили порядок повернення кредиту та сплати процентів ануїтет ними платежами.

За таких обставин, посилання позивача на те, що вона мала повернути банку суму кредитних коштів в розмірі 22175,16 доларів США (263,99 доларів США х 84 місяці) не ґрунтується на умовах укладеного договору.

Колегія суддів вважає доведеними заперечення представника відповідача щодо відсутності з боку позивача переплати за виконаними зобов'язаннями по кредитному договору № КЗН1 АК22140096 від 6 серпня 2007 року.

Так, відповідно до п.7.1 Кредитного договору банк зобов'язувався надати позичальнику першочергово кредит на купівлі автомобіля та супутні послуги при отриманні кредиту на загальну суму 14573,20 доларів США ( 13395,40 + 6,81 + 1037,05 + 133,95). Крім того, банком також надані кредитні кошти на сплату страхових платежів в розмірі 3816,20 доларів США

В цьому ж пункті кредитного договору передбачено обов'язок позичальника сплатити щомісячну винагороду в розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля (14573,20 доларів США), загальна сума нарахованої комісії за весь період складає 1713,60 доларів США (20,40 доларів США х 84 місяці).

Пунктом п. 7.1 кредитного договору визначені відсотки в розмірі 0,84 % на місяць, які нараховуються на суму залишку заборгованості. Пунктом 3.4 передбачено порядок нарахування відсотків, згідно якого нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту.

Крім того, відповідно до п.7.4 кредитного договору згідно ст..212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1,1, 2.2.4, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Всього за період дії кредитного договору банком нараховані відсотки за користування кредитними коштами - 5981,51 доларів США, що складається із відсотків, нарахованих на поточну заборгованість у відповідності до порядку п.3.4 кредитного договору та відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість у відповідності до п.7.4 кредитного договору (5894,45 доларів США = 87,06 доларів США). Також банком нарахована пеня в сумі 40,52 доларів США, сплата якої передбачена п.4.1 кредитного договору.

Отже, усі нарахування були здійснені банком у відповідності до умов договору, ОСОБА_2 за період дії договору всього сплачено 26124,77 доларів США (18389,37 доларів США + 5981,51 доларів США + 1713,60 доларів США + 40,52 доларів США), зазначений розрахунок заборгованості ні позивачем, ні його представником належними та допустимими доказами не спростовано.

Самі по собі посилання позивача на те, що відповідачем всупереч вимог ч.ч.4 та 8 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», пунктів 2.1.4, 6.2, 7.1 договору не було здійснено відповідного коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення, не було надано позивачу відповідних консультаційних послуг з питань виконання договору протягом строку його виконання, не було здійснено додаткового моніторингу погашення споживчого кредиту, що, на думку позивача, призвело до безпідставного отримання відповідачем грошових коштів, без спростування наданого відповідачем розрахунку, не дають підстав стверджувати, що з боку позивача мала місце переплата по сплаті заборгованості за отриманим кредитом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо наявності у ОСОБА_2 переплати за кредитним договором ґрунтується на припущеннях, а тому рішення суду в частині стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» 3489,68 доларів США підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення в цій частині не переглядається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ»- задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 7 липня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 переплачених коштів в розмірі 3489,68 доларів США та судового збору в сумі 741 грн.91 коп. скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 3832,48 доларів США відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: