03.08.2015 Справа № 363/1375/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Слободенюк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2015 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просив зобовязати ОСОБА_2 відновити його систему водопостачання у будинку № 2-Б по вул. Дніпровській у м. Вишгороді Київської області; провести останньою будівельні роботи з будівництва власної системи водопостачання у цьому ж будинку відповідно до належним чином затвердженої проектної документації; зобовязати відповідача з метою забезпечення безпечного функціонування газового обладнання у приміщенні котельні у зазначеному будинку звільнити від власних та легкозаймистих речей зазначене приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є співвласником ? частини магазину дитячих товарів, що розташований по вул. Дніпровській, 2-Б у м. Вишгороді Київської області. Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2012 року йому було виділено та передано у власність приміщення, зокрема частина приміщення 1 площею 49,5 кв.м вартістю 450648 грн. та разом по підвалу площею 49,5 кв.м вартістю 450648 грн. Відповідачці в свою чергу було виділено частину приміщення 1 площею 52,8 кв.м вартістю 480691 грн., приміщення 2 площею 17,4 кв.м вартістю 158410 грн. та разом по підвалу площею 70,2 кв.м вартістю 639101 грн.

В період 2014-2015 років ОСОБА_2 провела будівельні роботи по прокладенню водопроводу до своєї частини нерухомості. В ході проведення таких робіт відповідачкою була самочинно знищена його система водопостачання, яка проходила через частину підвального приміщення, яке було виділено у власність ОСОБА_2 Вважає дії відповідача такими, що порушують законодавство України та не дають можливості йому вести повноцінну господарську діяльність у своїх приміщеннях, що розташовані по вул. Дніпровській, 2-Б у м. Вишгороді Київської області.

Крім того, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2012 року йому було виділено у власність газове обладнання, що знаходиться у приміщенні котельні будинку, що знаходиться за названою адресою та яка на даний час функціонує. Однак, відповідачка нанесла в приміщення котельні особисті та легкозаймисті речі, чим фактично створила небезпечні умови для функціонування газового обладнання, а також для відвідувачів дитячого майданчика, що розташований поруч із даним приміщенням. У звязку з чим позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням звільнити приміщення котельні від її власних речей. Проте, остання не реагує на його зауваження.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили про його задоволення з викладених у ньому підстав.

Відповідач в свою чергу в судовому засіданні проти позову заперечувала, вважаючи вимоги позивача такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, у судовому засіданні встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2012 року, яке набрало законної сили позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку спільного володіння, користування, та розпорядження нерухомістю було задоволено та у відповідності до ? частини права власності виділено та передано у власність ОСОБА_2 в магазині дитячих товарів у м. Вишгород по вул. Дніпровській, 2-Б Київської області наступні приміщення, зокрема, по підвалу, частину приміщення 1 площею 52,8 кв.м вартістю 480691 грн., приміщення 2 площею 17,4 кв.м вартістю 158410 грн. та разом по підвалу площею 70,2 кв.м вартістю 639101 грн. У відповідності до ? частини права власності виділено та передано у власність ОСОБА_1 в магазині дитячих товарів у м. Вишгород по вул. Дніпровській, 2-Б Київської області наступні приміщення, зокрема, по підвалу, частину приміщення 1 площею 49,5 кв.м вартістю 450648 грн. та разом по підвалу площею 49,5 кв.м вартістю 450648 грн. (а.с. 8-11).

26 липня 2011 року між ВМКП «Водоканал» та ОСОБА_1 було укладено договір № 388 на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, згідно якого ВМКП «Водоканал» зобовязувалося надавати споживачу послуги водопостачання та приймання каналізаційних стоків за адресою: м. Вишгород, вул. Дніпровська, 2-Б магазин «Дитячий світ», а позивач в свою чергу зобовязувався сплачувати за надані послуги, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі (а.с. 102-105).

24 лютого 2014 року позивачем було направлено на адресу відповідача, рекомендований лист з повідомленням, з проханням звільнити приміщення котельні від легкозаймистих речей, які її належать (а.с. 17-21).

20 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до директора ВМКП «Водоканал» ОСОБА_3 з листом щодо прийняття міри по недопущенню самовільного будівництва ОСОБА_2 будівельних робіт по прокладенню водопроводу до будинку № 2-Б, по вул. Дніпровській в м. Вишгороді (а.с. 6).

21 серпня 2014 року директором ВМКП «Водоканал» було надано позивачу відповідь за № 235 про, те що після огляду місця проведення робіт інженером технічного відділу ОСОБА_2 запропоновано винести водопровідну трубу з плями забудови другої черги магазину та прокласти її в іншому місці (а.с. 7).

З листа першого заступника начальника Головного управління ДСНС України у Київській області від 10 червня 2015 року № 66/1/х-15 направленого на адресу позивача, вбачається, що ОСОБА_2 було проведено розяснювальну роботу та протипожежний інструктаж під розпис щодо недопущення порушень вимог правил пожежної та техногенної безпеки (а.с. 35).

Зазначена обставина підтверджується відомістю про проведення інструктажу з питань пожежної та техногенної безпеки головним інспектором Вишгородського РВ ГУ ДСНС України у Київській області (а.с. 115).

З рапорту заступника начальника Вишгородського РВ ГУ ДСНС України у Київській області вбачається, що за адресою м. Вишгород, вул. Дніпровська 2-Б було здійснено перевірку фактів викладених в зверненні ОСОБА_1 щодо протиправних дій ОСОБА_2 та позивачем та відповідачем було проведено інструктаж, щодо дотримання вимог пожежної та техногенної безпеки (а.с. 36, 115).

7 липня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Вишгородського міського голови з проханням щодо вчинення певних дій щодо поділу земельної ділянки, з урахуванням розподілу у рівних частинах проекту будівництва другої черги.

Як вбачається, з матеріалів справи листом Вишгородської міської ради від 9 липня 2014 року № 2-16/915 сторонам на їх звернення щодо поділу земельної ділянки та надання дозволу на розробку документації із землеустрою, щодо поділу в рівних пропорціях в розмірах існуючих меж орендованої земельної ділянки площею 0,197 га по вул. Дніпровській, 2-Б в м Вишгороді, де розташований магазин «Дитячий світ» було надано розяснення про те, що право спільної часткової власності здійснюється лише за згадою всіх співвласників (а.с. 124-125).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Взагалі, зі зміст позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_1 з метою задоволення позову посилався на статті 16 та 391 ЦК України.

Однак, гіпотези зазначених норм цивільного законодавства, з урахуванням конкретних обставин справи, не можуть бути застосовані судом на користь позивача.

Відповідно до статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом зазначений обовязок виконано.

У статті 11 ЦПК України йдеться про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Однак, будь-яких доказів про наявність порушеного права позивача діяннями відповідачки ОСОБА_2 щодо функціонування системи водопостачання у приміщенні, що є власністю ОСОБА_1 суду не надано.

Тому, позов в частині зобовязання відповідачки відновити систему водопостачання у будинку № 2-Б по вул. Дніпровській у м. Вишгороді Київської області, що належить позивачеві є таким, що не підлягає задоволенню.

Також, необґрунтованими та недоведеними у судовому засіданні залишилися позовні вимог щодо потреби зобовязати ОСОБА_2 провести будівельні роботи з будівництва своєї системи водопостачання відповідно до проектної документації та щодо зобовязання відповідачки звільнити приміщення котельні у тому ж будинку від легкозаймистих речей. Тому, й у задоволенні таких позовних вимог суд відмовляє ОСОБА_1

Посилання позивача на результати проведеної перевірки уповноваженим органом державної влади, в яких закріплені порушення ОСОБА_2 правил пожежної безпеки не знайшли свого підтвердження у суді. Так як із витребуваних за клопотанням позивача документів із Вишгородського РВ ГУ ДСНС України у Київській області вбачається, вбачається що за адресою м. Вишгород, вул. Дніпровська 2-Б було здійснено перевірку фактів викладених в зверненні ОСОБА_1 щодо протиправних дій ОСОБА_2 та із позивачем та відповідачем було проведено інструктаж, щодо дотримання вимог пожежної та техногенної безпеки.

Однак, із зазначеного не вбачається можливим зробити висновок про порушення прав позивача діями позивачки в процесі експлуатації котельні будинку № 2-Б по вул. Дніпровській у м. Вишгороді Київської області на час розгляду справи у суді.

З урахуванням викладеного, змісту статті 88 ЦПК України, відсутні підстави для стягнення витрат, повязаних із сплатою судового збору.

Керуючись статтями 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в строки і в порядку, визначені статтями 294 та 296 ЦПК України, відповідно.

Суддя