АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/214/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5, 39 Кравчук В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівКачана О. В. , Захарової А. Ф.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_6 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_9, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Сигнаївської сільської ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання нерухомого майна об'єктом незавершеного будівництва, скасування державної реєстрації права власності та встановлення юридичного факту належності права власності на нерухоме майно померлому спадкодавцю та його дружині,

в с т а н о в и л а :

Представник позивачів ОСОБА_6 звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким після неодноразового доповнення та уточнення просив суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з криницею, посвідчений 12.12.1986 секретарем Сигнаївської сільської ради, та таким, що припинив свою дію внаслідок невідповідності технічних характеристик житлового будинку, зазначених у договорі, фактично наявним технічним даним житлового будинку, а також відсутності в договорі зазначення наявних обслуговуючих споруд: погреба, літньої кухні-гаража, сараю, прибудови, воріт з хвірткою, огорожі, побудованих після 1992 року і розташованих за адресою АДРЕСА_1;

- визначити житловий будинок за вказаною адресою, перебудований після 1992 року з побудованими обслуговуючими спорудами: погребом, літньою кухнею-гаражем, сараєм, прибудовою, воротами з хвірткою та огорожею, збудованими після 1992 року, відповідно до дозволу Сигнаївської сільської ради від 31.03.1992, але не прийнятими в експлуатацію у встановленому на той час законом порядку, такими, що мають статус незавершеного будівництва;

- визнати недійсним та таким, що не може бути підставою для реєстрації права власності ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу житлового будинку з криницею, посвідченого секретарем Сигнаївської сільської ради у 1986 році, перебудований і не прийнятий в експлуатацію житловий будинок у АДРЕСА_1, з побудованими після 1992 року обслуговуючими спорудами: погребом, літньою кухнею-гаражем, сараєм, прибудовою, воротами з хвірткою, огорожею, не прийнятими у встановленому порядку в експлуатацію;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 на вказаний житловий будинок, проведену на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з криницею, посвідченого секретарем Сигнаївської сільської ради у 1986 році, проведену державним реєстратором реєстраційної служби Шполянського РУЮ на фактично перебудований і не прийнятий в експлуатацію житловий будинок з побудованими після 1992 року обслуговуючими спорудами, які не прийнято у встановленому порядку в експлуатацію;

- встановити юридичний факт належності незакінченого житлового будинку з обслуговуючими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1, на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, та його дружині ОСОБА_11

Перелічені позовні вимоги обґрунтовано тим, що спадкодавець ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, за життя перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11, вселився в житловий будинок в с. Сигнаївка, Шполянського району, 1922 року будівництва, придбаний його матір'ю відповідно до договору купівлі-продажу та проживав у ньому разом зі своєю дружиною та двома дітьми - позивачами по справі. Рішенням виконавчого комітету Сигнаївської сільської ради від 31.03.1992 ОСОБА_10 було виділено в дворі ОСОБА_9 земельну ділянку, площею 0,06 га, та надано дозвіл на побудову житлового будинку. ОСОБА_10 за спільні кошти і спільною працею разом зі своєю дружиною та близькими родичами здійснили перебудову житлового будинку, вклали значні кошти в його будівництво, і, внаслідок проведених будівельних робіт, збільшилась як загальна, так і житлова площа будинку та, відповідно, його вартість. ОСОБА_10 на відведеній земельній ділянці збудував також обслуговуючі споруди та господарчі будівлі: погріб, літню кухню-сарай, прибудову, колодязь, ворота з хвірткою та огорожею. Після здійснення перебудови будинку ні ОСОБА_10, ні відповідачка не здали у встановленому на той час порядку будинок з обслуговуючими спорудами в експлуатацію та не отримали правовстановлюючі документи на перебудований будинок та новозбудовані обслуговуючі споруди, які, на думку представника позивачів, мають статус незакінченого будівництва. Дані фактичні обставини стали підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 21.11.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивачів ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог указує на те, що старий будинок 1922 року побудови, щодо якого укладено договір купівлі-продажу, посвідчений 12.12.1986, наразі знесено померлим спадкодавцем та на його місці побудовано новий. Ця обставина, як зазначає апелянт, є «правоприпиняючою» щодо цього договору та свідчить про необхідність скасування державної реєстрації права власності, яку здійснено на підставі договору. У зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив належним чином своє право власності на перебудований будинок та побудовані обслуговуючі споруди, зазначене майно має отримати в судовому порядку статус об'єкта незавершеного будівництва. Крім того, перелічене майно має бути визнано судом об'єктом спільної сумісної власності подружжя померлого спадкодавця та його дружини, оскільки збудовано за час шлюбу за їхні спільні кошти.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.12.1986 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сигнаївської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №136, відповідачка ОСОБА_9 придбала житловий будинок з криницею, розташований у с Сигнаївка Шполянського району Черкаської області.

Згідно погосподарської книги №14 за ОСОБА_9, 1945 року народження, рахується в АДРЕСА_1, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці, площею 0,61 га., що підтверджується довідкою Сигнаївської сільської ради Шполянського району Черкаської області.

Згідно довідки Сигнаївської сільської ради №25 від 20.06.2014 рішенням загальних зборів від 10.02.1987 ОСОБА_9 наділено земельну ділянку по вул. Гагаріна, 4, площею 0,61 га. На підставі заяви ОСОБА_9 від 20.02.1995 рішенням 4-ї сесії сільської ради від 30.05.1995 ця земельна ділянка передана в користування ОСОБА_10 Рішенням 27-ї сесії сільської ради від 10.11.2009 дана земельна ділянка знову передана ОСОБА_9

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 28234411 від 17.10.2014, ОСОБА_9 є власником указаного вище житлового будинку з обслуговуючими спорудами.

Згідно записів погосподарських книг за ОСОБА_9 була зареєстрована АДРЕСА_1, з 12.12.1986 по 2001 рік, а з 2001 року по даний час - зареєстрована та проживає АДРЕСА_2.

ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, був рідним сином відповідачки ОСОБА_9 та батьком позивачів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ОСОБА_10 проживав без реєстрації по АДРЕСА_1, однак був зареєстрований в домоволодінні свого батька - у АДРЕСА_2.

Відповідно до записів погосподарської книги №4 за 1986-1990 роки ОСОБА_8, дочка померлого ОСОБА_10, була зареєстрована та проживала з дня народження, ІНФОРМАЦІЯ_6, у с Сигнаївка по вул. Матросова в домогосподарстві ОСОБА_12 (баби покійного ОСОБА_10) та вибула з села 16.06.1990 в с. Бурти разом із матір'ю ОСОБА_11

Позивач ОСОБА_7 свого місця перебування на території Сигнаївської сільської ради не реєстрував. Із наданої Сигнаївською сільською радою інформації вбачається, що ні ОСОБА_10 ні його дочка ОСОБА_8 та син ОСОБА_7 (останні двоє - позивачі по справі) ніколи не були зареєстровані за адресою у АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.48 Цивільного кодексу УРСР (1963) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У даному випадку позивачами не вказано та не доведено яке саме їх право порушується оспореним договором купівлі-продажу від 12.12.1986 (чи мають вони якесь право щодо майна, перехід права власності на яке є предметом цього договору) та не вказано з яких саме підстав у аспекті норм Цивільного кодексу УРСР (1963) чи вимог ЦК України (2004) , додержання яких є необхідним для чинності правочину, зазначений договір має бути визнано недійсним.

При цьому колегія суддів враховує, що та обставина, що перебудова будинку, щодо якого укладено спірний договір купівлі-продажу, не свідчить про його недійсність, оскільки згідно вимог закону власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, зокрема, має право його змінювати.

З урахуванням викладеного, оскільки підстав для визнання недійсним договору, на підставі якого за особою проведено державну реєстрацію права власності, у ході судового розгляду встановлено не було, та, як вірно зазначив суд першої інстанції, орган, який здійснює таку реєстрацію не є учасником справи, у задоволенні відповідної позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суд правильно відмовив за безпідставністю.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 28234411 від 17.10.2014, ОСОБА_9 є власником спірного об'єкта нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У аспекті вищенаведених положень ст.331 ЦК України та ст.60 ЦПК України позивачами не надано суду доказів того, що спірне нерухоме майно є об'єктом незавершеного будівництва, та не вказано, яким саме чином встановлення такого факту сприятиме захисту їх прав.

При цьому колегія суддів враховує, що у матеріалах справи наявні докази державної реєстрації права власності на спірний об'єкт нерухомості за ОСОБА_9 та позивачами не доведено неправомірності її здійснення.

Частинами 1 і 4 статті 25 ЦК України встановлено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Отже позовна вимога про встановлення юридичного факту належності незакінченого житлового будинку з обслуговуючими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1, на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто не може бути учасником цивільно-правових відносин, та його дружині ОСОБА_11, яка взагалі не є стороною у справі, не підлягає до задоволення у зв'язку з безпідставністю.

Крім того, позивачі не вказали яке їх право порушено та яким чином задоволення цієї позовної вимоги сприятиме його захисту.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_9, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Сигнаївської сільської ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання нерухомого майна об'єктом незавершеного будівництва, скасування державної реєстрації права власності та встановлення юридичного факту належності права власності на нерухоме майно померлому спадкодавцю та його дружині, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :