Провадження № 2/643/4002/15
19.11.2015 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Задорожної А.М.,
за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача на Управління 589,28 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій вона вказала, що на задоволенні позову наполягає, просила справу розглядати за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Крім того, надала до суду додаткові пояснення стосовно позову.
Належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.
У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача ОСОБА_1, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що наказом УДСО при ГУМВС України в Харківській області від 23.12.2014р. №1017о/с ОСОБА_1 було звільнено з посади молодшого інспектора спеціального батальйону груп затримання УДСО за п. 63 «А» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за віком).
Законом України від 28.12.2014р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи», з 01.01.2015р. було внесено зміни щодо оподаткування доходів фізичних осіб військовим збором.
Згідно з п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, доходи з джерела їх походження в Україні остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
В лютому 2015 року УДСО при ГУМВС України в Харківській області з доходу відповідача зроблено відповідний розрахунок військового збору в сумі 589,28 грн., який був перерахований позивачем до відповідного бюджету.
20.04.2015р. УДСО при ГУМВС України в Харківській області було направлено вимогу до ОСОБА_1 про повернення зазначених коштів, однак вимога залишилася без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно ч.1 ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області кошти в розмірі 589 (пятсот вісімдесят девять) грн. 28 коп., судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., а всього 832 (вісімсот тридцять дві) грн. 88 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий А.М. Задорожна