АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: суддя-доповідача: Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача: Полякової А.О.

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва - Безкоровайного Валентина Михайловича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва до ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії, -

Справа № 761/23876/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2118/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію. За період часу з 01 квітня 2002 року по 31 березня 2013 року виникла переплата пенсії у зв'язку із надміру виплачених коштів в сумі 15179,22 гривні, яку позивач просить відшкодувати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року в задоволені позову Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва до ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, начальником УПФУ у Шевченківському районі м.Києва Безкоровайним В.М. подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечували посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії, посилаючись на те, що особа перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію.

За період часу з 01 квітня 2002 року по 31 березня 2013 року виникла переплата пенсії у зв'язку із надміру виплачених коштів в сумі 15179, 22 гривні, у зв'язку з працевлаштуванням та прийнято рішення утримувати з пенсії в розмірі 20 % до повного погашення.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02 липня 2013 року встановлено, що факт зловживання з боку пенсіонера відсутній, оскільки працівники районного управління при проведенні перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною виду пенсії, відповідно до заяви від 14 березня 2001 року, невірно внесені дані про роботу. У вказаній заяві відповідач ОСОБА_3 зазначила місце роботі, але працівники районного управління не внесли зміни до електронної бази одержувачів пенсії щодо факту роботи відповідача.

Крім того, згідно листа управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва від 19 серпня 2013 року, було встановлено за можливе не утримувати переплату пенсії в розмірі 15179,22 гривень, так як дана переплата виникла у зв'язку з приведенням пенсійної справи у відповідність.

Однак не заважаючи на це, Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва на адресу відповідача було направлено претензійний лист від 03 липня 2014 року з проханням добровільно повернути суму надмірно виплаченої пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За статтею 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що надмірне перерахування пенсії сталося через недобросовісність з боку відповідача.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що про факт переплати свідчить лист Головного управління Пенсійного фонду України від 18 квітня 2013 року за № 411, оскільки дане спростовується листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02 липня 2013 року, було вказано, що перевіривши матеріали пенсійної справи ОСОБА_3 було встановлено, що факт зловживання з боку пенсіонера відсутній, оскільки працівниками районного управління при проведенні перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною виду пенсії, відповідно до заяви від 14 березня 2001 року, невірно внесені дані про роботу. В заяві ОСОБА_3 також зазначила місце роботи, але працівники районного управління не внесли зміни до електронної бази одержувачів пенсії щодо факту роботи ОСОБА_3 Отже, Головним управлінням було вказано районному управлінню переглянути рішення щодо утримання переплати пенсії та припинення утримання переплати пенсії, а утриману суму управлінням повернути відповідачу.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України, суми ,що надмірно виплачені, повинні бути повернуті, якщо їх виплата з'явилася результатом: рахункової помилки або несумлінності одержувача, правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата, а також сумлінність поведінки одержувача презумуються.

Тобто в даному випадку, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволені позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що сума пенсії виплачена надміру відповідачу була здійсненна внаслідок зловживань з боку пенсіонера.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва - БезкоровайногоВалентина Михайловича- відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: