АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/602/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3345/15Головуючий у 1-й інстанції Якименко Т. О. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді Омельченко Л.М.

Суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

при секретарі - Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката Кулика Р.О.

Позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов»язання вчинити певну дію.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона звернулася до Котелевської державної нотаріальної контори в особі виконуючої обов»язки завідуючої Рой Т.В. про посвідчення складеного нею заповіту. Проте, постановою №616/02-31 від 08.07.2015 року нотаріус їй відмовив у вчиненні даної нотаріальної дії з підстав ненадання довідки про те, що вона не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними.

Позивач ОСОБА_3 вважає відмову у посвідченні їй заповіту незаконною, оскільки на вимогу нотаріуса вона надала довідку з Котелевської районної центральної лікарні про те, що не перебувала і не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога, а також надала довідку голови опікунської ради виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області, що вона не перебуває на обліку органу опіки та піклування.

Просила скасувати постанову нотаріуса про відмову у посвідченні заповіту та зобов»язати останнього вчинити нотаріальну дію - посвідчити складений нею заповіт.

В процесі розгляду справи місцевим судом ОСОБА_3 доповнила свої вимоги та прохала стягнути з виконуючої обов»язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. збитки, спричинені внаслідок неправомірних дій останньої, а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн.00 коп.

У ході розгляду справи судом першої інстанції позивач ОСОБА_3 зменшила позовні вимоги та остаточно просила суд скасувати постанову нотаріуса про відмову у посвідченні заповіту і зобов»язати останнього вчинити нотаріальну дію - посвідчити складений нею заповіт.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов»язання вчинити певну дію відмовлено.

В апеляційному порядку рішення суду оскаржила ОСОБА_3

Апелянт просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників судового процесу, які з»явилися в засідання апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 309 ч.1 п. п. 3, 4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, місцевий суд послався на те, що державний нотаріус Рой Т.В. діяла в межах, передбачених норм чинного законодавства, а саме: Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, та ст.43 Закону України «Про нотаріат». Також суд послався на недоведеність позивачем своїх позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як зазначено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Питання посвідчення складених заповітів та винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За змістом ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до вимог ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов»язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов»язки, які можуть йому належати у майбутньому.

За нормами ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 1247 ЦК України, заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про нотаріат», а також п.1.1 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_3 у травні 2015 року звернулася в Котелевську державну нотаріальну контору Полтавської області про посвідчення заповіту на грошові кошти, які вона сподівається отримати після розгляду цивільної справи Котелевським районним судом Полтавської області, оскільки цивільна справа за її позовом на даний час перебуває на розгляді в цьому суді.

ОСОБА_3 при зверненні до нотаріуса Котелевської державної нотаріальної контори надала письмову довідку №107 від 27.05.2015 року за підписами заступника головного лікаря Котелевської центральної районної лікарні Титаренко В.М., лікаря-психіатра Титаренко В.М. та лікаря-нарколога Левік І.П., що вона не перебувала і не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога Котелевської ЦРЛ (а.с.10). Також позивачем надано письмову довідку за підписом Голови опікунської ради виконавчого комітету Котелевської селищної ради №1799 від 27.05.2015 року про те, що ОСОБА_3 не перебуває на обліку органу опіки та піклування цієї селищної ради (а.с.11).

Згідно листів в.о. завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. від 10.06.2015 року №516/02-14 та від 16.06.2015 року №535/01-16, надісланих державним нотаріусом в адресу ОСОБА_3, останній було пропоновано надати письмову довідку, видану уповноваженим органом (особою), що вона є дієздатною особою та усвідомлює значення своїх дій і може керувати ними (а.с.8-9).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 липня 2015 року №616/02-31, виданої в.о. завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В., позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні від її імені заповіту у зв»язку з тим, що нею не надано довідку, що вона не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними (а.с.7).

Підстави відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, законом визначено чіткий перелік підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно ст. 44 Закону України «Про нотаріат» під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. У разі наявності сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус зобов'язаний звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідної фізичної особи для встановлення факту відсутності опіки або піклування над такою фізичною особою.

Відповідно до глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії.

У разі наявності сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус зобов'язаний звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідної фізичної особи для встановлення факту відсутності опіки або піклування над такою фізичною особою.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_3 надала в нотаріальну контору довідку з медичного закладу про те, що вона не перебувала і не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, а також довідку органу опіки та піклування за місцем свого проживання щодо відсутності над нею опіки та піклування, тому в нотаріуса були відсутні правові підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні від імені ОСОБА_3 заповіту.

До того ж, відмова нотаріуса Рой Т.В. у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії не узгоджується з його діями по оформленню та посвідченню довіреності від 11.03.2015 року від імені ОСОБА_3, якою остання уповноважила ОСОБА_7 бути її представником в державних, громадських, господарських та інших підприємствах та установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в органах державної і виконавчої влади, органах місцевого самоврядування, паспортних столах, відділах РАЦСу, правоохоронних органах, органах слідства і прокуратури, в Державній виконавчій службі, в усіх судових закладах України без права відчуження належного їй майна (а.с.91).

Також позивачем надана суду довіреність від 05.05.2015 року, що посвідчена державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К., якою ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_8 та ОСОБА_10 бути її представниками в усіх судах з наданням їм ряду повноважень, а також в інших органах, у тому числі правоохоронних, органах нотаріату, державної виконавчої служби, органах податкової служби, Державного агентства земельних ресурсів України та Державної реєстраційної служби України, органах суддівського самоврядування та Вищій Раді Юстиції і будь-яких інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності (а.с.92-93).

У свою чергу, ніяких обґрунтувань щодо наявності сумнівів у дієздатності ОСОБА_3 та необхідності у зв»язку з цим надання останньою додаткових відомостей про це нотаріусом Рой Т.В., відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, суду не надано.

Однак, суд першої інстанції, вирішуючи спір, не врахував надані докази по справі та не звернув належну увагу на вищевказані положення чинного законодавства і дійшов помилкового висновку про законність підстав для відмови у посвідченні заповіту від імені ОСОБА_3

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» з відповідними змінами, на справи за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні поширюються загальні правила цивільно-процесуального законодавства (ст.255 ЦПК ( 1502-06 ), рішення в цих справах мають відповідати вимогам статей 203, 231, 283 ЦПК ( 1502-06 ). В резолютивній частині рішення, зокрема, повинно бути зазначено про задоволення скарги або про повне або часткове залишення її без задоволення.

Задовольняючи скаргу на відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд в резолютивній частині рішення зазначає про скасування постанови (іншого відповідного акта) про це (з наведенням дати і органу, що її прийняв) і яку нотаріальну дію та хто повинен вчинити.

Отже, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким скасувати постанову від 08 липня 2015 року №616/02-31, видану виконуючою обов»язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Тетяною Володимирівною про відмову ОСОБА_3 в посвідченні від її імені заповіту, та зобов»язати виконуючу обов»язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Тетяну Володимирівну здійснити нотаріальну дію - посвідчити заповіт, складений від імені ОСОБА_3.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне відхилення клопотання позивача щодо заявленого відводу судді Якименко Т.О. та розгляд справи суддею, якому заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у його неупередженості, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем ОСОБА_3 не надано будь-яких об»єктивних доказів відносно цих обставин і колегією суддів теж не встановлено їх.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 частково задовольнити.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2015 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Скасувати постанову від 08 липня 2015 року №616/02-31, видану виконуючою обов»язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Тетяною Володимирівною про відмову ОСОБА_3 в посвідченні від її імені заповіту.

Зобов»язати виконуючу обов»язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Тетяну Володимирівну здійснити нотаріальну дію - посвідчити заповіт, складений від імені ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис) Л.М.Омельченко

Судді: (підпис) Дорош А.І. (підпис) В.М. Триголов

Згідно: