КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2259/14-ц
Провадження № 2/552/16/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Миронець О.К.

за участю секретаря судового засідання - Ваніної Ю.А.

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про безоплатне усунення недоліків товару та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про безоплатне усунення недоліків товару та відшкодування моральної шкоди та просить суд зобов'язати відповідача безоплатно усунути недоліки товару, а саме замінити підвіконня в кількості трьох штук на відповідні - розміром 300 мм та виконати їх монтаж у чотирнадцятиденний строк з моменту прийняття рішення, визнати недійсним договір про надання інформаційних послуг та повернути сплачені нею 50 гривень, визнати нікчемними умови договору купівлі-продажу №DE-2037 від 27.01.2014 року передбачені п 8.1., стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5800 гривень, судові витрати в сумі 243,60 гривень, 1845 гривень витрат на проведення експертизи. Свій позов вона обґрунтовує тим, що 27.01.2014 року до неї додому прийшов працівник ФОП ОСОБА_4 та запропонував у розстрочку придбати металопластикові вікна. Цього ж дня було укладено договір купівлі-продажу на доставку та установку метало пластикових вікон в кількості 3 шт. Також в цей же день було укладено договір про надання інформаційних послуг та сплачено нею 50 гривень. 25 лютого 2014 року було проведено монтаж та установку вікон, в процесі якого виявилось, що підвіконня на 50 мм менші ніж ті, що нею були замовлені. В акті виконаних робіт вона зазначила, що підвіконня менші ніж вона замовляла. Отже, у зв'язку з цим позивач вважає, що її права порушено, тому вона змушена звернутись до суду за їх захистом.

Позивач в судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольни.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та просила суд відмовити в його задоволенні.

Після відновлення провадження по справі представник відповідача в судове засідання не з'явилась і продовження розгляду справи проводилось без її участі.

Суд заслухавши сторони та дослідивши надані докази приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

27 січня 2014 року між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу ПВХ конструкцій, відповідно до умов якого відповідач продає позивачу ПВХ конструкції (товар), а позивач приймає та оплачує товар. Відповідно до п.3.2. кількість та якість поставленого товару перевіряється покупцем в момент приймання товару.

Відповідно до ст. 702 ЦК України сторони можуть укласти договір купівлі-продажу товару на підставі ознайомлення покупця із зразком товару (за описом, каталогом тощо). Договір купівлі-продажу товару за зразком є виконаним з моменту доставки товару у місце, встановлене договором, а якщо місце передання товару не встановлене договором, - з моменту доставки товару за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб.

Статтею 4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості.

Згідно ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Статтею 700 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необгрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди. Продавець, який не надав покупцеві можливості одержати повну і достовірну інформацію про товар, несе відповідальність за недоліки товару, які виникли після передання його покупцеві, якщо покупець доведе, що вони виникли у зв'язку з відсутністю у нього такої інформації.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №10947 вбачається, що підпис від імені ОСОБА_3 у заказі № WW-7105 від 27.01.2014 року розташований в графі "Заказчик" виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою. Згідно цього ж висновку підпис від імені ОСОБА_3 у акті прийому -передачі товару до договору DE №2033 від 27.01.2014 року розташований у графі "Покупець" виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Отже, на підставі цього суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не була ознайомлена із замірами вікон, які були зроблені працівником ФОП ОСОБА_4 та нею не були прийняті виконані роботи по установці вікон. Отже за таких обставин суд приходить до висновку, що права ОСОБА_3 як споживача порушено, а отже позовні вимоги в частині заміни підвіконня в кількості трьох штук розміром 300 мм підлягають до задоволення.

Позовні вимоги щодо визнання недійсним договору про надання інформаційних послуг та повернення сплачених 50 гривень не підлягають задоволенню з таких підтав.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України встановлено, що:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Договір про надання інформаційних послуг був укладений з дотриманням вищевказаних вимог.

Щодо позовних вимог про визнання нікчемними п.8.1. договору купівлі-продажу № DE-від 2037 від 27.01.2014 року суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.8.1. вищевказаного договору заміна конструкцій, розмірів обладнання, по бажанню покупця розірвання договору, а також повернення коштів здійснюється тільки в тому випадку якщо покупець звернувся до постачальника з письмовим повідомленням протягом однієї календарної доби з моменту підписання даного договору.

Нікчемним правочином є правочин, вчинення якого не породжує передбачених законом правових наслідків у зв'язку із протиправністю або іншими недоліками юридичного характеру, незалежно від пред'явлення позову про визнання його недійсним. Нікчемний правочин є недійсним незалежно від визнання його таким і від бажання сторін.

Нікчемний правочин є недійсним тільки у випадках, перед бачених законом. Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, тому сторони не вправі вимагати одна від одної його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу ПВХ конструкцій відповідно до вимог чинного законодавства не передбачено. Основні умови договору купівлі-продажу № DE-від 2037 від 27.01.2014 року ПВХ конструкцій сторонами виконано, даний договір мав для сторін юридичні наслідки, а отже і підстави для визнання пункту 8.1. договору нікчемними відсутні.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, інших цивільних прав. Відповідно до п.9 Пленуму ВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами від 27.02.2009 р.) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, ступінь зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості". В ході судового засідання встановлено, що в результаті поведінки відповідача щодо ігнорування дзвінків та листів з вимогою замінити підвіконня, позивач потрапила в кардіологічне відділення Полтавського обласного клінічного кардіологічного диспансеру, де проходила лікування. Даний факт підтверджується виписним епікризом з історії хвороби. У зв'язку з цим змінився її звичний ритм життя. Отже, з врахуванням даних обставин суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення на суму 3000 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, з відповідача підлягає до стягнення 243,60 гривень судового збору, які сплачено позивачем.

Крім того, по справі проведено експертизу, вартість якої складає 1845 гривень, які були сплачені позивачем, що підтверджується копією квитанції від 17.10.2014 року. Тому, дані витрати по сплаті експертизи необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.60,88,212-215 ЦПК України, Законом України "Про захист прав споживачів" суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати фізичну особу підприємця ОСОБА_4 безоплатно усунути недоліки товару шляхом заміни підвіконня в кількості 3 штуки на відповідні розміром 300 мм. та виконати їх установку.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 а 3000 гривень відшкодування моральної шкоди, 243,60 гривень судового збору, 1845 гривень витрати по проведенню експертизи. В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Миронець О.К.