Справа № 186/446/15-ц
"13" травня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області
в складі: головуючої судді Янжули С. А.
при секретарі: Лиман Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу,
27 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу.
В обґрунтування позову зазначив, що 18 листопада 2014 року між ним та відповідачем була досягнута усна домовленість про купівлю квартири відповідача. У виконання цього договору він сплатив предоплату в сумі 2 000 (двох тисяч) доларів США, про що відповідач власноручно написав розписку про отримання предоплати.
Але в розписці відповідач написав, що отримав 32 000 гривень, оскільки саме така сума була необхідна йому для погашення боргу по комунальних послугах, а так як в позивача грошові кошти були в доларах США, то він передав йому 2 000 доларів США, що на момент укладання розписки дорівнювалося 32 000 гривень.
Проте, відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.
Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Судова практика на сьогодні йде по шляху визнання завдатком виключно суми, яка була сплачена після укладення договору з обов'язковим дотриманням його форми. У тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися (Ухвала судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 26.02.2004 р. // Вісник Верховного Суду України, №3, 2005р.; Ухвала судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 21.06.2006р. // Вісник Верховного Суду України, №12, 2006 р.).
Однак, до 25 листопада 2014 року відповідач не виконав будь - яких умов про які домовлялися - не було вивезено власні речі, не було знято з реєстрації членів родини, не було погашено борг по комунальних послугах.
Також ним було знайдено його оголошення в інтернеті про продаж цієї самої квартири, що обурило його. Він зателефонував відповідачу для того щоб зясувати чому він продає квартиру, оскільки він вже сплатив предоплату за квартиру і сторони домовилися про продаж квартирі позивачу, на що він відповів, що оголошення розмістила його дружина і він до цього ніякого відношення не має.
Після всього цього позивач неодноразово звертався до нього з проханням продати йому квартиру, але він казав, що через занятість на роботі не має часу зробити усі необхідні документи та виписати членів сімї з квартири.
Враховуюче те, що свою квартиру, в якій позиаач мешкав разом зі своєю дружиною, продав ще в грудні місяці, оскільки відповідач обіцяв до 25 листопада 2014 року віддати їм ключі від квартири, то в нього стало питання про придбання іншої квартири, так як відповідач взагалі не хотів займатися продажем квартири, тому в березні місяці він придбав іншу квартиру. Через тиждень після придбання квартири він зайшов до ПП Комуналыцик, де йому повідомили, що з квартири відповідача ніхто ще не виписався, заборгованість по комунальних послугах не сплачено. Після чого відповідач йому все ж таки зателефонував та повідомив, що хоче зустрітися для продажу квартиру, однак позивач йому повідомив, що вже купив іншу квартиру та попросив його повернути предоплату, на що відповідач спочатку запропонував купити у нього квартиру з боргом по комунальних послугах, та вже за значно вищою ціною, після відмови позивача, він запропонував віддавати кошти по мірі їх надходження.
Оскільки він вже тривалий час на його прохання повернути кошти, ніяким чином не реагує, позивач змушений звертатися до суду.
Підсумовуючи викладене можна визначити, що при стягненні неповернутого авансу, якщо був визначений його еквівалент в іноземній валюті, то він вправі основний розмір заборгованості визначати за офіційним курсом відповідної валюти на час стягнення, нарахувати 3% річних та індекс інфляції на суму позики (на ту суму в гривні, що була визначена в момент передачі грошей в позику).
Відповідач має сплатити йому суму боргу за весь час прострочення (з 18 листопада 2014 року), а також три проценти річних від простроченої суми.
Середній курс долару США по Україні на 18 листопада 2014 складає 1600,00 грн. за 100 доларів США.
Три проценти річних від суму боргу складають:
32 000 х 3% : 365 х 129 = 339,3 гривень.
Індекс інфляції за грудень 2014 року - 103%, за січень 2015 року - 103,1%, за лютий 2015 року - 105,3%. Тобто, сума боргу складає: ((32 000 х 101.9%) - 32 000) + ((32 000 х 103%) - 32 000) + ((32 000 х 103,1%) - 32 000)+ ((32 000 х 105,3%) - 32 000) = 960 + 992 + 1 696 = 3 648грн.
З урахуванням вищевикладеного, Відповідач повинен сплатити йому суму боргу у розмірі 2000 доларів США та 3 987,3 гривень з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.
Просить суд стягти з відповідача на його користь суму авансу в розмірі еквівалентному 2 000 доларам США в сумі 47 000 гривень за курсом НБУ на 27 березня 2015 року та 3 987,30 гривень з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, які просить перерахувати на момент винесення рішення. Також просить стягти з відповідача на його користь судовий збір, сплачений ним при пред'явленні позову до суду та за подання зави про забезпечення позову.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Дійсно, судом встановлено, що сторони 18 листопада 2014 року між сторонами по справі було досягнуто усної домовленості про купівлю квартири відповідача. У виконання цього договору позивач сплатив передплату в сумі 2 000 (двох тисяч) доларів США, про що відповідач власноручно написав розписку про отримання передплати.
Копією розписки від 18 листопада 2014 року підтверджується, що ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняв від покупця ОСОБА_1 передплату в сумі 32 000 гривень (2 000 доларів США) від загальної вартості квартири в сумі 15 5000 доларів США. Звільнити квартиру зобов'язався на протязі 7 днів, тобто до 25 листопада 2014 року.
Відповідно ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.
Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Ухвалою судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 26 лютого 2004 року та ухвалою судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 21 червня 2006 року визначено, що у тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.
Однак, до 25 листопада 2014 року відповідач не виконав будь - яких умов про які сторони домовлялися: не було вивезено власні речі, не було знято з реєстрації членів родини, не було погашено борг по комунальних послугах.
Також, відповідач розмістив оголошення в інтернеті про продаж цієї самої квартири, що підтверджується копією оголошення про продаж трикімнатної квартири по вул.Горького, м.Першотравенська за 16 200 доларів США від 05 січня 2015 року.
Позивач свою квартиру, в якій мешкав разом зі своєю дружиною, продав ще в грудні місяці, оскільки відповідач обіцяв до 25 листопада 2014 року віддати їм ключі від квартири, тому він змушений був придбати іншу квартиру, так як відповідач взагалі не хотів займатися продажем спірної квартири, і в березні місяці він придбав іншу квартиру. Відповідач вже тривалий час не реагує на прохання позивача повернути сплачені кошти. сторони не уклали договір купівлі-продажу квартири з вини відповідача.
Відповідно до ст.571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Так як це був аванс, то відповідач повинен позивачу його повернути, так як відмовляється продавати квартиру.
Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Грошовим зобовязанням вважається зобовязання, змістом якого є сплата боржником грошей. Грошові зобовязання можуть бути частиною інших оплатних зобовязань, а можуть мати самостійний характер. Правила цієї статті розповсюджуються на будь-які грошові зобовязання, а також незалежно від того, чи передбачена сплата грошей в готівковій чи безготівковій формі.
Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. А якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом, що прямо передбачено ч.2 ст. 533 ЦК України.
Дана норма передбачає, що при укладенні договору позики між фізичними особами, в позику передається сума, виражена в гривнях, та поверненню підлягає сума в гривнях, проте, якщо було визначено еквівалент суми позики в іноземній валюті, то на момент повернення розмір суми визначається за офіційним курсом відповідної іноземної валюти.
У відповідність ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідність ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідач має сплатити позивачу суму боргу за весь час прострочення (з 18 листопада 2014 року), а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідач отримав від позивача 32 000 гривень (2 000 доларів США) 18 листопада 2014 року в якості передплати за продаж квартири, які не повернув до теперішнього часу.
Три проценти річних від суму боргу складають:
32 000 х 3% : 365 х 129 = 339,3 гривень.
Індекс інфляції за грудень 2014 року - 103%, за січень 2015 року - 103,1%, за лютий 2015 року - 105,3%, за березень 2015 року - 110,8%, за квітень 2015 року - 114,0 %.
Тобто, сума боргу складає: ((32 000 х 103% :100) - 32 000) + ((32 000 х 103,1%:100) - 32 000)+ ((32 000 х 105,3%:100) - 32 000) + ((32 000 х 110,8%:100) - 32 000) + ((32 000 х 114,0%:100) - 32 000) = 960 + 992 + 1 696 + 3 456 + 4 480 = 11 584 гривень.
Курс долару США, відповідно до повідомлення НБУ від 13 травня 2015 року, становить 20,64 гривень, тобто 2 000 доларів США, які сплатив позивач відповідачу в якості авансового платежу, в гривневому еквіваленті на момент винесення рішення суду становлять 41 280 гривень.
Тому, суд вважає за можливе стягти з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 41 280,00 гривень, 11 584,00 з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та 591,80 гривень судового збору, сплаченого позивачем при пред'явленні позову до суду та за подання заяви про забезпечення позову, відповідно ст.88 ЦПК України.
Також слід стягти з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 63,16 гривень, оскільки позовні вимоги позивача задоволено на суму 52 864,00 гривень, 1% від цієї суми становить 528,64 гривень, позивачем сплачено судовий збір на суму 591,80 гривень, залишок - 63,16 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212,224-226 ЦПК України, ст.ст.570,571,625 ЦК України, - суд
Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 суму авансового платежу в розмірі 41 280,00 гривень, 11 584,00 з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та 591,80 гривень судового збору, а всього стягти 53 455 (п'ятдесят три тисячі чотириста п'ятдесят п'ять) гривень 80 копійок.
Стягти з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 63 (шістдесят три) гривні 16 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії..

Суддя: ОСОБА_5