_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5540/15
УХВАЛА

05 листопада 2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Прохорова П.А.,

при секретарі - Сукач П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, договорів купівлі-продажу нерухомого майна, та визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває вказана справа.

18 вересня 2015 року судом, за заявою позивача, було постановлено ухвалу про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2, ОСОБА_6, звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову з тих підстав, що вважає вимоги позову безпідставними, а спір, про який заявлено позивачем надуманим.

Обґрунтовуючи свою заяву, представник відповідача вказував, що на його думку суд необґрунтовано постановив ухвалу про забезпечення позову за заявою позивача, оскільки до матеріалів справи не долучено належних доказів наявності спору між сторонами, зокрема не надано тексту договору комісії та будь-яких відомостей про те, що такий договір між сторонами укладався.

Додатково представник відповідача посилався на те, що до матеріалів справи долучено копії правовстановлюючих документів щодо нерухомого майна, на яке ухвалою суду було накладено арешт та заборону відчуження будинок за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159/5, та земельну ділянку за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159, які за переконанням такого представника не є належними доказами права власності відповідача, та разом з тим не заперечував сам факт того, що майно перебуває у власності такого відповідача. Крім того представник відповідача вказував на те, що реальних підстав вважати, що спірне майно може бути відчужено немає, та відповідач наміру на відчуження не має.

Інші представники відповідачів подану заяву підтримали з зазначених у заяві підстав.

Представник позивача проти задоволення вказаної заяви заперечував у повному обсязі наголошував на тому, що представник відповідача вводить суд в оману, та у випадку скасування арешту спірне майно може бути невідкладно відчужено відповідачем, надав пояснення щодо копій правовстановлюючих документів - їх придатності до читання та неможливості отримання стороною позивача інших доказів приналежності спірного майна відповідачу.

Представник третьої особи проти задоволення заяви заперечував з підстав, зазначених представником позивача.

На питання суду представник позивача повідомив, що у судовому засіданні надати до суду оригінал чи копію договору комісії він не може, оскільки за поясненнями його довірителя він розшукує такий договір, та його точне місце знаходження представнику позивача не відоме.

Вислухавши учасників судового засідання та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, що мають значення для вирішення процесуальних питань, повязаних з забезпеченням позову, суд вбачає наступне.

Зясувавши у судовому засіданні з пояснень сторін, що договір комісії, на який позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, було укладено між сторонами у письмовій формі, та зважаючи на те, що представник позивача на питання суду вказав, що надати такий договір чи його копію для огляду та залучення до матеріалів справи можливості немає, суд вважає, що застосовані у справі заходи забезпечення позову підлягають скасуванню відповідно до наступного.

Порядок вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову врегульовано положеннями ст. 151-153 ЦПК України, та з такого приводу судам було надано відповідні розяснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, суди, при вирішенні клопотань про застосування заходів забезпечення позову мають керуватися загальними засадами судочинства, та за наслідками розгляду такого питання слід постановляти вмотивовану ухвалу.

Таким чином суд, у випадку, коли клопотання про забезпечення позову заявлено разом з позовом, керуючись положеннями ч.4 ст. 151, ч. 1, ч.3 ст. 153 ЦПК України, та за формальної відповідності заяви ч.2 ст. 151 ЦПК України, вимушений розглядати заяву на підставі наявних серед матеріалів справи доказів та пояснень, гарантуючи при цьому максимальне забезпечення прав всіх учасників процесу. При цьому оцінка доказам надається виключно в контексті вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову, та ні у якому разі не у розумінні вирішення справи по суті.

Так, оцінка доказів відбувається відповідно до загальних засад - положень 10, 11, 57-61 ЦПК України, виходячи з їх одиночного та сукупного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосередньогоаналізу та з чого суд доходить до внутрішнього переконання щодо вирішення процесуального питання (за аналогією до ст. 212 ЦПК України).

Одночасно з тим, в силу положення ст. 119 ЦПК України, позивач не зобовязаний разом з позовом надати до суду всі докази у справі, а може лише зазначати про них. У такому випадку позивач зобовязаний надати такі докази до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси по справі №520/12947/15-ц було забезпечено вимоги позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-яких дії, спрямовані на відчуження на користь третіх осіб щодо багатокімнатного (індивідуального) житлового будинку (котедж рекреаційного призначення), загальною площею 700,5 кв.м., житловою площею 226,5 кв.м., який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159/5, та земельної ділянки загальною площею 0,2777 га, кадастровий номер :39:007:0208 (діл. № 13,14,15), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159.

Задовольняючи клопотання позивача суд виходив з того, що між сторонами дійсно існує реальний спір про право, однак, як вбачається з наданих у судовому засіданні пояснень на теперішній час питання щодо надання доказів наявності підстав позову договору комісії, залишається відкритим, а наміри відповідача щодо відчуження спірного майна, встановлення яких також є важливим для вирішення питання про забезпечення позову, не вбачаються обґрунтованими належним чином, оскільки на час розгляду справи як обставини що свідчать на підтвердження наміру на відчуження відповідачем предмету спору, так і їх спростування, ґрунтуються не інакше як на поясненнях представників сторін.

Таким чином на час вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову представником позивача так і не було надано договору комісії або його копії, а з такого передбачених законом (та відповідними розясненнями) підстав для застосування вжитих згідно ухвали від 18.09.2015 року не вбачається, та тому подальше обтяження майна є необґрунтованим, та самі обтяження такими, що підлягають скасуванню.

При цьому суд окремо зауважує про те, що не придатність для читання певних копій документів, на які посилалися представники відповідаів є оціночною категорію, та відомості таких документів при вирішенні питання про забезпечення позову було оцінено у їх сукупності з іншими доказами та поясненнями.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, договорів купівлі-продажу нерухомого майна, та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, що вжиті Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2015 року по вказаній справі, а саме:

-скасувати арешт на багатокімнатний (індивідуальний) житловий будинок (котедж рекреаційного призначення), який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159/5;

-Скасувати заборону ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, вчиняти будь-яких дії, спрямовані на відчуження на користь третіх осіб багатокімнатного (індивідуального) житлового будинку (котеджу рекреаційного призначення), який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159/5;

-Скасувати арешт на земельну ділянку, загальною площею 0,2777 га, кадастровий номер :39:007:0208 (діл. № 13,14,15), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159;

-Скасувати заборону ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження на користь третіх осіб земельної ділянки, загальною площею 0,2777 га, кадастровий номер :39:007:0208 (діл. № 13,14,15), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси, шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя