Єдиний унікальний номер 242/2873/15-ц Номер провадження 22-ц/775/750/2015
Головуючий у 1 інстанції: Пирогова Л.В. Єдиний унікальний номер 242/2873/15-ц
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/750/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Краснощокової Н.С.

суддів: Азевича В.Б., Гапонова А.В.

при секретарі: Бондарчуку І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську Донецької області апеляційну скаргу державного підприємства «Селидіввугілля» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Селидіввугілля», третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидові про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 18 серпня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_1, стягнено з відповідача - державного підприємства «Селидіввугілля» на його користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я на виробництві 21 000 грн..

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру унаслідок моральних чи фізичних страждань. Для встановлення факту заподіяння моральної шкоди необхідно встановлення факту наявності втрат немайнового характеру, встановлення факту наявності моральних чи фізичних страждань, встановлення причинного зв'язку між стражданнями та втратами. Встановлення факту спричинення моральної шкоди є обов'язком медико - соціальної експертної комісії. Підставою для відшкодування моральної шкоди може бути висновок медико - соціальної експертної комісії про стрес, якого зазнав і зазнає потерпілий у результаті трудового каліцтва чи професійного захворювання чи їх наслідків, про депресію чи інші негативні вияви стану потерпілого.

В засідання апеляційного суду сторони не заявились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманими 6 листопада 2015р. кожним із сторін телефонограмами. Відповідачем та третьою особою подані заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог діючого законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що позивач працював на ВП «Шахта Курахівська» ДП «Селидіввугілля», 10 березня 2015р. з ним стався нещасний випадок на виробництві - внаслідок падіння на нього дерев'яної затяжки та породи позивач отримав забій грудної клітини, закритий полом ХII ребра зліва, закритий компресійно - уламчатий полом нестабільний L-I хребця із зміщенням, закритий компресійний полом L-III хребця, забій спинного мозку, гемотурія.

Висновком МСЕК від 8.07.2015р. позивачу встановлено у зв'язку з трудовим каліцтвом 10.03.2015р. 70% втрати професійної працездатності та 2 групу інвалідності, рекомендовано медикаментозне, оперативне лікування, санаторно - курортне лікування при відсутності протипоказань, корсет на поясничний відділ хребта, лікування в реабілітаційних відділеннях санаторіїв, у висновку про умови та характер праці зазначено, що він працездатний в спеціально створених умовах на дому, дата чергового переогляду 8.07.2016р.

Із виписки з історії хвороби Краматорської міської лікарні №3 вбачається, що позивач лікувався стаціонарно з 10 по 30 березня 2015р., 17.03.2015р. переніс операцію - декомпресивну лямінектомію L-I хребця, частково Д 12 і Л 2 хребців, металоспондільоз Д12 - Л3 хребців системою «Стайкер», після виписки із стаціонару рекомендовано видалити металеву конструкцію через 1 рік і 2 місяці.

Позивач в обґрунтування моральної шкоди посилався на те, що через нещасний випадок на виробництві у нього сильно погіршився стан здоров'я, встановлена друга група інвалідності, тому він не може виконувати роботу, яку виконував раніше та у зв'язку з чим він був звільнений 8.07.2015р. з шахти за станом здоров'я, проблеми із станом здоров'я призвели до моральних та психічних переживань, порушення його нормальних життєвих зв'язків, викликали труднощі у сімейно - побутових умовах, соціальну дезадаптацію, у нього відбулися незворотні зміни в організмі, які постійно затрудняють справляння природних потреб, пов'язаних з рухом, навантаженням. Це викликало у нього появу почуття відчаю, пригнічення, тривоги перед майбутнім. У зв'язку з вказаним позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 70 000 грн..

Обставини, на які посилався позивач підтверджені актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, актом проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5, довідкою МСЕК від 8.07.2015р., випискою з історії хвороби №2152 з Краматорської міської лікарні №3.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд обґрунтовано виходив із того, що внаслідок нещасного випадку на виробництві, що відбувся з позивачем 10.03.2015р. йому заподіяно моральні страждання, він вимушений докладати додаткових зусиль для утримування себе, одержання повноцінного і своєчасного лікування. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд врахував стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану позивача.

Такі висновки суду є правильними, вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що встановлення факту спричинення моральної шкоди є обов'язком медико - соціальної експертної комісії відповідно до п.1.1 Порядку встановлення МСЕК ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом міністерства охорони здоров'я України №212 від 22.11.1995р., висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновок експертизи є одним із видів доказів, передбачених ст. 57 ЦПК України.

Позивач не подавав клопотань про призначення експертизи. Відсутні такі клопотання і з боку відповідача, який подавав письмові заперечення проти позову, однак не просив призначити експертизу.

Суд прийшов до висновку про те, що позивачеві спричинена моральна шкода внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві на підставі наданих ним доказів, які відповідачем не спростовані, зокрема, позивачем доведено, що його здоров'я пошкоджене, він втратив професійну працездатність на 70%, втратив роботу та має протипоказання до праці, переносив і переносить фізичний біль та страждання внаслідок тривалого лікування, операції, йому рекомендована майбутня операція по видаленню металевої конструкції, що безспірно доводить, що його життя внаслідок травмування змінилось та він вимушений докладати додаткових зусиль для його організації. Отже, висновки суду про доведеність позивачем факту спричинення йому моральної шкоди є вірними, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Селидіввугілля» відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: