Ухвала

іменем україни

11 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К., Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: відділ державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, орган опіки і піклування виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради, про захист порушеного права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 07 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 24 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, у якому з урахуванням уточнень просила поновити їй строк на звернення до суду з даним позовом, визнати удаваним договір дарування від 08 лютого 1995 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, застосувавши до нього правила купівлі-продажу; визнати 12/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4; визнати за нею, відступивши від засад рівності часток подружжя з урахуванням інтересів дітей, які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, право власності на 9/100 частини спірного домоволодіння; виключити з опису та звільнити з-під арешту належну їй частку домоволодіння. Вимоги обґрунтовані тим, що за час перебування її з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі ними 08 лютого 1995 року було придбано за спільні грошові кошти у ОСОБА_8, від імені якої діяв ОСОБА_6, 12/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, що було вчинено у вигляді договору дарування. Підтвердженням укладення договору купівлі-продажу частини будинку є передача нею та її чоловіком ОСОБА_6 3 000 доларів США, про що останнім складено відповідну розписку. Вказала, що на даний час вона позбавлена права власності на 6/100 частини домоволодіння, як спільної сумісної власності, оскільки 04 листопада 2011 року у межах виконавчого провадження про стягнення з її чоловіка боргу на користь ОСОБА_7 складено акт опису й арешту 12/100 частини належного їм домоволодіння з метою його подальшої реалізації. Про порушення свого права власності на домоволодіння вона дізналася лише 04 листопада 2011 року, у зв'язку з чим вважає строк позовної давності на звернення до суду з цим позовом пропущеним з поважних причин. Також вказала, що у разі реалізації спірного домоволодіння будуть порушені житлові права їх неповнолітніх дітей, для яких вказане житло є єдиним місцем проживання. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 07 березня 2014 року поновлено ОСОБА_4 строк позовної давності звернення до суду. Позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування 12/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, укладений 08 лютого 1995 року між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_8, та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом м. Херсона ОСОБА_9, зареєстрований у реєстрі за № 1676. Визнано укладеним між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_8, та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу 12/100 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 9/100 частини спірного домоволодіння та виключено належну їй частку з акта опису й арешту майна.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 24 листопада 2014 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 07 березня 2014 року змінено в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на частку у домоволодінні по АДРЕСА_1 та виключення належної їй частки з акта опису й арешту майна. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 6/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та виключено належну їй частку з акта опису й арешту майна. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 316 ЦПК України, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи й вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, виходячи з того, що між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_8, та ОСОБА_5 фактично було укладено договір купівлі-продажу, за яким сплачено кошти, у зв'язку з чим укладений між ними договір дарування є удаваним, а спірне домоволодіння спільною сумісною власністю ОСОБА_10 та ОСОБА_5

Зменшуючи частку ОСОБА_10 у спірному домоволодінні з 9/100 частини до 6/100 частини, апеляційний суд правильно виходив із того, що відсутні обставин, за яких можливо відступити від засад рівності часток подружжя (ст. 28 КпШС, ст. 70 СК України).

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції й суду першої інстанції у незміненій апеляційним судом його частині, та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, отже колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 07 березня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Херсонської області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова В.М. Коротун С.П. Штелик