У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, про зобов'язання надати кімнати, за касаційною скаргою ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_4 звернулися до суду із указаним позовом, у якому просили скасувати розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 29 травня 2013 року № 312 «Про надання ОСОБА_9 вільної кімнати № 2 у комунальній квартирі АДРЕСА_1»; зобов'язати Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію надати ОСОБА_3 на сім'ю у складі чотирьох осіб кімнати № № 1 та 2 у квартирі АДРЕСА_1.

На обґрунтування позову зазначали, що їх сім'я у складі чотирьох осіб проживає в двох кімнатах квартири АДРЕСА_1, загальною площею 20,6 кв. м. У разі приєднання кімнат № 1 площею 13,1 кв. м та № 2 площею 14,4 кв. м на кожного члена сім'ї припадатиме по 12,5 кв. м, що відповідатиме вимогам ст. ст. 54, 47 ЖК України. Проте на їх численні звернення щодо приєднання вільних кімнат вони отримували відповідь про необхідність отримання згоди від мешканців сусідніх кімнат квартири, що не передбачено чинним законодавством. Оскільки своєю бездіяльністю щодо ненадання їм кімнат № № 1 та 2, які звільнилися в квартирі АДРЕСА_1, а також внаслідок дій з безпідставного надання кімнати № 2 сім'ї ОСОБА_9 відповідач порушив їх права, а тому просили задовольнити позов.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2014 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про скасування розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 29 травня 2013 року № 312 «Про надання ОСОБА_9 вільної кімнати № 2 у комунальній квартирі АДРЕСА_1».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року позов в частині зобов'язання надати кімнату № 2 в квартирі АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 2 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію надати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в користування жилу кімнату № 1 площею 13,10 кв. м в комунальній квартирі АДРЕСА_1. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачі зверталися до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про надання вказаної кімнати, проте отримали відмову у зв'язку з відсутністю відповідної згоди сусідів. Позивачі перебувають у пільговій черзі квартирного обліку, їх рівень забезпечення житловою площею в квартирі є нижчим, ніж у сім'ї ОСОБА_10, а також ті обставини, що діти в сім'ї позивачів різностатеві, у випадку надання сім'ї ОСОБА_4 кімнати площею 13,10 кв. м на кожного члена сім'ї припадатиме по 8,42 кв. м, що не перевищуватиме норм, встановлених ст. 47 ЖК України. Також суди дійшли висновку, що фактичне зайняття спірної кімнати з 2002 року родиною третіх осіб, за відсутності доказів правомірності такого зайняття, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Судами установлено, що квартира АДРЕСА_1 є комунальною квартирою, що складається з п'яти ізольованих кімнат загальною житловою площею 59,3 кв.м, а саме: кімната №1 площею 13,10 кв. м, № 2 - 14,50 кв. м, № 3 -11,10 кв. м, №4 - 9,10 кв. м, № 5 - 11,50 кв. м.

У довідці відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 21 січня 2014 року № 23 зазначено, що ОСОБА_3 з 16 січня 1986 року перебуває на квартирному обліку з сім'єю у складі 4 осіб: вона, син ОСОБА_4, син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5 Порядок забезпечення житлом - першочерговий.

Відповідно до довідки Відділу обліку та розподілу житлової площу Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 05 листопада 2013 року № 1406, ОСОБА_9 з 12 вересня 1988 року перебуває на квартирному обліку з сім'єю у складі 4 осіб: вона, чоловік ОСОБА_7, син ОСОБА_8, син ОСОБА_10 Порядок забезпечення житлом - загальна черга.

Відповідно до довідок КП «Введенське Подільського району м. Києва» форми № 3 від 21 травня 2014 року № 624, від 9 жовтня 2013 року № 1133, в квартирі № 23 проживає сім'я ОСОБА_3 в складі чотирьох осіб, яка займає кімнати № 4, № 5, житловою площею 20,60 кв. м. Сусідами по квартирі є сім'я ОСОБА_9 в складі 4 осіб, яка займає кімнати №2, №3 площею 25,60 кв. м.

Кімната площею 13,10 кв. м є вільною.

Посилання третіх осіб на те, що спірну кімнату ними зайнято з 2002 року не дає право дійти висновку, що таку кімнату ними зайнято правомірно, оскільки у матеріалах справи відсутній відповідний ордер.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ЖК Української РСР ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (ст. 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі . При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої ст. 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу.

При розгляді спорів щодо права користуванням жилим приміщення, яке звільнилось у комунальній квартирі, судам слід встановлювати, чи є приміщення, які звільнились не ізольованими; чи мають право особи, які претендують на зайняття зазначеного приміщення, на покращення житлових умов та чи реалізували вони своє право постановки на квартирний облік відповідно до Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов та надання їм жилих приміщень в Українській СРСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УСРСР і Української республіканської Ради профспілок від 11 грудня 2984 року № 470.

За таких обставин судами правильно зроблено висновок про часткове задоволення позову, оскільки фактичне зайняття спірної кімнати з 2002 року родиною третіх осіб, за відсутності доказів правомірності такого зайняття, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта