Справа № 504/260/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря - Мельниковій В.М.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі відповідача - ОСОБА_2, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівське, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить розірвати шлюб зареєстрований 01.11.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 613; прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1»; стягнути з відповідача судовий збір.

Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 01.11.2001 року виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 27), що унеможливлює розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану.

Спільне життя з відповідачем виявилось невдалим, вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги, мають несумісні характери. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі.

Позивач вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому просить суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем немає спору щодо місця проживання неповнолітньої доньки разом з матір'ю.

Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного:

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство.

Сумісне життя суперечить інтересам подружжя.

Надання строку для примирення суд вважає недоцільним.

При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами немає.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягаютьзадоволенню.

Щодо позовних вимог в частині залишення прізвища позивача після розірвання шлюбу «ОСОБА_1», суд вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідно до свідоцтва про одруження у шлюб дружина вступила як «ОСОБА_1», після шлюбу позивачу було присвоєно дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині залишення прізвища позивача після розірвання шлюбу «ОСОБА_1» - не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з квитанцією № 129-1141J/1 від 19.01.2015 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 105, 109 - 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212 - 215, 218, 223, ст. 293-294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01.11.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 613.

Рішення після набрання ним законної сили направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

В решті вимог- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя В.К. Барвенко