У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що він є рідним батьком ОСОБА_3, на даний час є хворою людиною та не в змозі самостійно себе забезпечити з огляду на вартість лікування, а також на те, що єдиним джерелом доходу позивача є пенсія, середньомісячний розмір якої становить 1 440 грн.

Оскільки позивач здійснював сплату аліментів на утримання своєї доньки до досягнення нею 23-х років, просив стягнути з ОСОБА_3 аліментів на утримання непрацездатного батька у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і довічно.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 18 грудня 2014 року позов задоволено.

Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на отримання останнього у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи стягнення з 11 вересня 2014 року і довічно. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 18 грудня 2014 року змінено в частині визначення розміру стягнутих аліментів, стягнуто щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на отримання останнього у розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 11 вересня 2014 року до зміни матеріального стану сторін.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутих аліментів відповідно до вимог

ст. ст. 202, 205 СК України, оскільки позивач отримує матеріальну допомогу від іншої доньки ОСОБА_4.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік