АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/385/15
Справа № 643/8744/14-ц Головуючий 1 інстанції Сугачова О.О.
Категорія: про стягнення суми Доповідач: Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» про стягнення суми франшизи, моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь франшизу в сумі 510грн. та моральну шкоду в сумі 4000грн.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначив, що 07.03.2012р. сталося ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21103, д/н НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «Suzuki Grand Vitara», д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7, власником якого є позивач. Внаслідок ДТП автомобілю позивача були завдані механічні пошкодження, для усунення яких за висновками спеціаліста необхідно 27042,43грн. Винним у скоєнні ДТП за постановою районного суду було визнано ОСОБА_6, цивільно-правова відповідальностя якого була застрахована ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» згідно полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. СК здійснила розрахунок суми страхового відшкодування у розмірі 23556,48грн., виключаючи суму франшизи в розмірі 510грн. Позивачу також було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок ушкодження його автомобіля, яку позивач оцінює в 4000грн.

Відповідач з позовом не погодився у повному обсязі, посилаючись на те, що з боку позивача не надано доказів на їх підтвердження.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року у задоволенні позивних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на те, що суд відмовляючи в позові невірно застосував норми матеріального та процесуального права, неправильно та неповно дослідив докази та встановив обставини по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, за відсутності інших учасників судового засідання, повідомлених судом у передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України порядку, а також - телефонограмою, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах розглянутого позову та доводів скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 07.03.2012р. о 14.50 на перехресті площі Повстання з пр. Московським в м. Харкові сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21103», д/н НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «Suzuki Grand Vitara», д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7

Внаслідок цього ДТП автомобілю «Сузукі Гранд Вітара», д/н НОМЕР_4 були завдані механічні пошкодження. Вартість ремонту для усунення цих ушкоджень для власника автомобіля «Сузукі Грант Вітара», д/н НОМЕР_4, складає 27042,43грн.

Винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 07.03.2012р. за участю вказаних автомобілів визнано водія ВАЗ ОСОБА_6

Такі обставини підтверджено копіями довідки відділу ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківської області, звітом експертного автотоварознавчого дослідження № 171 від 29.04.2012р., постановою Московського районного суду м. Харкова від 27.04.2012р. про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності (а.с.4,5,10-16).

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що: позивач не відвів належність йому на праві власності вказаного автомобіля «Сузукі Гранд Вітара»; за відсутності страхового полісу і документу про сплату страхового відшкодування не доведена франшиза; вимоги про відшкодування моральної шкоди також не доведені.

Однак, при цьому районний суд всупереч вимог ст. 213 ЦПК України про законність і обґрунтованість свого рішення припустився порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України і не сприяв позивачу у наданні доказів на підтвердження свого права власності на пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль, а також - не взяв до уваги, що наявні в матеріалах справи документи, які ніким не оспорені і не спростовані підвереджують факт та умови страхування Прат «СК ІНКОМСТРАХ» цивільної відповідальності водія автомобіля ВАЗ - ОСОБА_6, який за рішенням суду був визнаний винний у скоєнні ДТП 07.03.2012р., внаслідок якого інше авто - «Сузукі Гранд Вітара» отримало механічні ушкодження, які потребують значного ремонту на вищевказану суму.

Під час апеляційного розгляду справи позивач через свого представника надав до суду оригінал свідоцтва серії НОМЕР_6 про реєстрацію на його ім?я транспортного засобу - автомобіля «Сузукі Гранд Вітара» 2004 року випуску, д/н НОМЕР_4, придбаного за відповідним договором від 14.04.2005 року, що підтверджує той факт, що на день ушкодження цього автомобіля в результаті ДТП 07.03.2012р. позивач був і залишається його власником (а.с. 55).

Як вбачається з матеріалів справи, районний суд попереднє судове засідання по справі не призначав і розглянув її за одне судове засідання. При цьому до початку розгляду справи по суті суд не виконав передбачені ч. 6 ст. 130 ЦПК України обов'язки, внаслідок чого в межах доказування по справі всупереч ч. 4 ст. 10 ЦПК України не сприяв позивачу у наданні доказів на підтвердження підстав позову про наявність у нього права власності на пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «Сузукі Гранд Вітара». Тому, з передбачених ч. 2 ст. 303 ЦПК України підстав колегія суддів дослідила наданий відповідачем технічний паспорт на цей автомобіль, взяла його до уваги і вважає доведеною ту обставину, що він належить позивачу, а внаслідок ДТП, скоєного з вини відповідача, позивачу було завдано матеріальної шкоди на встановлену судом першої інстанції суму 27042,43грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи висновком спеціаліста - авто товарознавця, який узгоджується із наявними в матеріалах справи іншими документами, довідкою з ДАІ, постановою Московського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2012 року, листом керівника ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» від 20.11.2012р. № 1566, і нічим об'єктивно не спростовано (а.с. 10-16).

Крім того, суд безпідставно не взяв до уваги, що вказаним листом страхова компанія підтверджує страхування згідно полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів № АВ/0202750 від 22.12.2011 року транспортного засобу ВАЗ 2103, д/н НОМЕР_5, який став учасником вищевказаного ДТП 07.03.2012 року, а також подання ОСОБА_3, відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів», заявку про страхове відшкодування, за результатами якого ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» на підставі поданих позивачем документів здійснила розрахунок сум страхового відшкодування по страховому випадку 07.03.2012 року. Згідно цього розрахунку сума страхового відшкодування складає: 24 066,48 грн. суми матеріального збитку згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 171 від 29.04.2012р. (без ПДВ) - 510,00 грн. франшизи = 23 556,48 грн. (а.с. 6).

ОСОБА_6 проти вказаного розрахунку не заперечував і своїх доказів з цього приводу по справі не надав, хоча з вимогою про сплату 510 грн. франшизи, яка не покриває суму матеріальної шкоди і відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не входить до страхового відшкодування, ОСОБА_3 звертався до нього у досудовому порядку ще у грудні 2013 року (а.с. 7-8). Наявні у справі названі документи, з огляду на те, що вони не були заперечені відповідачем і є письмовими доказами, виходячи зі змісту ст. 218 ЦК України підтверджують факт і вищевказані умови обов?язкового страхування його цивільної відповідальності і тому не перешкоджали районному суду встановити ці обставини і розмір франшизи, який підлягає відшкодуванню відповідачем.

Пунктом 1 ч. 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, які даної справи не стосуються.

У ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

При таких обставинах колегія суддів вважає доведеним, що в результаті ДТП 07.03.2012р., яке було скоєно з вини відповідача ОСОБА_6, позивачу-власнику автомобіля «Сузукі Грант Вітара» було завдано значної матеріальної шкоди, внаслідок чого він переніс душевні страждання і йому було завдано моральної шкоди. При цьому відповідач ОСОБА_6, винний у скоєнні ДТП 07.03.2012 року відповідно до ст. 1188 ЦК України відповідає за ту частину завданої позивачу матеріальної шкоди, яка не покривається страховою франшизою в сумі 510 грн., а також - відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України - за завдану позивачу внаслідок ушкодження автомобіля позивача моральну шкоду, а ОСОБА_3 з цих підстав має відповідне право на отримання цього відшкодування.

З огляду на характер скоєного відповідачем правопорушення, глибину душевних страждань позивача внаслідок ушкодження автомобіля, які у значній мірі було майже через рік компенсовані внаслідок сплати страхового відшкодування (а.с. 56-57), колегія суддів відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України вважає розумним та справедливим відшкодування позивачу моральної шкоди на суму 800 грн., в іншій сумі ці вимоги є не доведеними і тому не підлягають задоволенню.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; порушив норми процесуального, ч. 4 ст. 10 ЦПК України, та не застосував норми матеріального права, ст.ст. 23, 1167, 1188 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які підлягали застосуванню, то з передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав колегія суддів скасовує рішення суду і ухвалює нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України за рахунок відповідача також підлягає відшкодуванню сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 316, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_6 510 грн. франшизи - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також 800 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди і 243,60 грн. судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: