Справа №409/873/14-ц
Пров.№2/409/10/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2015 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області

в складі:

головуючого судді: Полєна В.С. при секретарі: Острогляд В.М.

за участю представника позивача: Скорохода Ю.В.

представника відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білокуракине цивільну справу за позовом СТОВ "Вікторія" до ОСОБА_3 про витребування орендованої земельної ділянки з незаконного володіння та користування, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування завданих орендареві збитків, -

В с т а н о в и в :

До суду надійшов позов СТОВ "Вікторія" до ОСОБА_3 про витребування орендованої земельної ділянки з незаконного володіння та користування, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування завданих орендареві збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на підставі Державного акту IV-ЛГ 097121, виданого 02.10.2001 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 5,5500 га, що розташована на території Нещеретівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області.01 січня 2009 року сторони уклали договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 15 років ,що зареєстровано у Білокуракинському РРО, та здійснено запису Державному реєстрі земель від 05 березня 2010 року за № 82, відповідач передав вказану земельну ділянку СТОВ "Вікторія".

У грудні 2013 року відповідач звернувся до Білокуракинського районного суду с позовом до позивача про визнання договору оренди землі недійсним. Рішенням суду від 08 січня 2014 року у задоволенні позову було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року рішення Білокуракинського районного суду від 08 січня 2014 року було скасовано, а позов задоволено - визнано недійсним договір оренди земельної ділянки.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 червня 2014 року за касаційною скаргою СТОВ "Вікторія" рішення апеляційного суду Луганської області від 06 березня 2014 року скасовано,а рішення Білокуракинського районного суду від 08 січня 2014 року залишено в силі.

У зв"язку з невиконанням умов договору оренди земельної ділянки та використання ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки на свій розсуд, позивачеві було завдано збитки- фактичні витрати у сумі 2148 грн.00 коп. та упущена вигода у сумі 24937 грн.55 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить витребувати земельну ділянку з незаконного володіння, передати її позивачу та усунути перешкоди у користуванні СТОВ "Вікторія", зобов"язавши ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку від технічних культур (соняшник).

30.12.2014 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, згідно якої позивач просить зобов"язати відповідача відшкодувати позивачу завдані неправомірними діями відповідача збитки, а саме: фактичні витрати у сумі 2148 грн.00 коп., упущена вигода у сумі 30458 грн.64 коп. а також суму судових витрат, понесених позивачем під час подачі позовної заяви до суду, разом: 32932 грн. 71 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача - Скороход Ю.В. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги СТОВ "Вікторія" не визнав та пояснив наступне. У 2014 році ОСОБА_3 звернулася до Білокуракинського районного суду с позовом до позивача про визнання договору оренди землі недійсним. Рішенням суду від 08.01.2014 року у задоволенні позову було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 06.03.2014 року рішення Білокуракинського районного суду від 08.01.2014 року було скасовано, а позов задоволено - визнано недійсним договір оренди земельної ділянки. Після цього ОСОБА_3 отримала згоду керівника СТОВ "Вікторія" на передачу земельної ділянки та розпочала власними силами обробляти землю. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.06.2014 року за касаційною скаргою СТОВ "Вікторія" рішення апеляційного суду Луганської області від 06.03.2014 року скасовано, рішення Білокуракинського районного суду від 08.01.2014 року залишено в силі. Однак, на цей час вона засіяла поле соняшником і через це не мала змоги передати поле орендарю. Восени 2014 року відповідач зібрала врожай соняшнику та підготовила земельну ділянку для подальшого використання, провівші усі необхідні польові роботи. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідач по справі - ОСОБА_3, є власником земельної ділянки відповідно до Державного акту IV-ЛГ 097121, виданого 02.10.2001 року, площею 5,5500 га, що розташована на території Нещеретівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області. 01 січня 2009 року сторони уклали договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 15 років, що зареєстровано у Білокуракинському РРО, та здійснено запису Державному реєстрі земель від 05 березня 2010 року за № 82 (а.с.13). ОСОБА_3 передала вказану земельну ділянку СТОВ "Вікторія".

У грудні 2013 року відповідач звернувся до Білокуракинського районного суду с позовом до позивача про визнання договору оренди землі недійсним. Рішенням суду від 08.01.2014 року у задоволенні позову було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 06.03.2014 року рішення Білокуракинського районного суду від 08.01.2014 року було скасовано, а позов задоволено - визнано недійсним договір оренди земельної ділянки. Після цього відповідач стала використовувати земельну ділянку самостійно - посадила соняшник.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.06.2014 року за касаційною скаргою СТОВ "Вікторія" рішення апеляційного суду Луганської області від 06.03.2014 року скасовано, а рішення Білокуракинського районного суду від 08.01.2014 року залишено в силі.

На момент подачі позову відповідач на земельній ділянці вирощувала соняшник, однак під час розгляду справи представник відповідача повідомив, що ОСОБА_3 врожай зібрала і поле підготовила для подальшого викоритання. З цим погодився і представник позивача.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Щодо уточненених позовних вимог щодо стягнення з відповідача фактичних витрат у сумі 2148 грн.00 коп. слід зазначити, що вказана вимога не є обгрунтованою, адже такі витрати відсутні і мають на меті покрити майбутні витрати. Окрім того, представник відповідача вказав на те, що необхідні роботи на земельній ділянці для подальшого викоритання виконані, але представник позивача не надав належних доказів тих обставин, на які посилається,

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо стягнення з відповідача 30458 грн.64 коп. в якості доходів, які б позивач міг отримати в разі належного виконання відповідачем умов договору (упущена вигода) слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначеної земельної ділянки. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Судом встановлено, що вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку у разі використання спірної земельної ділянки з урахуванням відомостей, які не підтверджені належним чином та викликають сумніви у їх достовірності. Дані про врожай, ціну соняшника, необхідних затрат на вирощювання та збір врожаю позивачем належним чином не доведені. За таких підстав уточнені позовні вимоги СТОВ "Вікторія" до ОСОБА_3 щодо стягнення з відповідача 32606 грн.64 коп. в якості фактичних витрат та доходів, які б позивач міг отримати в разі належного виконання відповідачем умов договору (упущена вигода) задоволенню не підлягають.

Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, як заявлених безпідставно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 16, 22 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 58-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні уточнених позовних вимог СТОВ "Вікторія" до ОСОБА_3 про відшкодування завданих орендареві збитків та упущеної вигоди - відмовити. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Білокуракинського районного

суду Луганської області В. С. Полєно