Провадження № 22-ц/773/171/15 Категорія: 51 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Лошака В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Рембудуправління Вишків АТ" про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розрахункових та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01 листопада 2012 року він працював у ПАТ "Рембудуправління Вишків АТ" на посаді покрівельника. 11 січня 2013 року його звільнено з роботи за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу Законів про працю (далі - КЗпП) України. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 вересня 2013 року його було поновлено на роботі.

27 вересня 2013 року він подав відповідачу заяву про звільнення з роботи згідно з пунктом 3 статті 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю. Однак, лише 21 листопада 2013 року йому було видано трудову книжку та ознайомлено з наказом про звільнення. При цьому, в день звільнення йому не виплатили розрахункових.

Посилаючись на викладені обставини, неодноразово збільшуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 просив зобов'язати ПАТ "Рембудуправління Вишків АТ" змінити дату його звільнення з 27 вересня 2013 року на 21 листопада 2013 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 вересня 2013 року по 21 листопада 2013 року в сумі 5567 грн. 60 коп., вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 9047 грн. 35 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 22 листопада 2013 року по 16 квітня 2014 року в сумі 14058 грн. 19 коп.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 28 травня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2014 року і ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 28 травня 2014 року в даній справі скасовано частково.

Постановлено справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Рембудуправління Вишків АТ" передати на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції і ухвала апеляційного суду в даній справі залишені без змін.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Рембудуправління Вишків АТ" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати постановлене судове рішення і ухвалити нове про задоволення його позову, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В своєму запереченні відповідач ПАТ "Рембудуправління Вишків АТ" просить відхилити апеляційну скаргу позивача і залишити оскаржуване рішення без змін, зазначаючи про його законність і справедливість.

Апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28 травня 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та розрахункових відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року рішення Луцького міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року та ухвала Апеляційного суду Волинської області від 28 травня 2014 року в частині позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасована і в цій частині справа на направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення залишені без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку обґрунтовані тим, що відповідач не видав йому в день звільнення трудову книжку і не провів у цей день повного розрахунку з ним. При цьому позивач вважає, що середній заробіток має нараховуватися йому з 27 вересня 2013 року, тобто з дня, з якого він просив звільнити його з роботи.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, тобто в день звільнення, а якщо працівник в цей день не працював, то розрахункові кошти мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Отже обов'язковими умовами задоволення вимог працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є: 1) наявність факту звільнення, 2) не проведення розрахунку в день звільнення або на наступний день після пред'явлення працівником відповідної вимоги, 3) вина роботодавця у не проведенні розрахунку.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили встановлено, що 27 вересня 2013 року ОСОБА_1 не був звільнений з роботи, оскільки зазначена ним у заяві підстава звільнення - частина 3 статті 38 КЗпП України - не була сприйнята роботодавцем, про що позивач достовірно знав, так як з наказом про звільнення роботодавець його не ознайомив. Крім того, в позовній заяві сам ОСОБА_1 зазначає, що адміністрація відмовилася його звільняти, а 10 жовтня 2013 року він отримав лист ПАТ "Рембудуправління Вишків АТ" від 04 жовтня 2013 року, в якому йому пропонувалося приступити до роботи або ж звільнитися з передбачених трудовим законодавством підстав (а. с. 49).

Однак, не дивлячись на це, позивач ні в день подання відповідачу заяви про звільнення з роботи, ні в усі наступні дні до отримання ним трудової книжки 21 листопада 2013 року до роботи не приступив і на робочому місці не з'являвся, тобто вчинив невимушені прогули без поважних причин, які згідно з трудовим законодавством не підлягають оплаті. Трудова книжка і розрахункові кошти були видані ОСОБА_1 одразу ж в той день, коли він з'явився за ними на підприємство, чого він сам не заперечує.

Таким чином, враховуючи, що позивач не був фактично звільнений з роботи 27 вересня 2013 року, з цього дня до дня його звернення до відповідача за трудовою книжкою і розрахунковими коштами вчинив прогули, а також відсутність вини ПАТ "Рембудуправління Вишків АТ" у несвоєчасному проведенні розрахунку, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не має.

Виходячи з викладеного, давши вірну правову оцінку обставинам справи, суд обґрунтовано відмовив позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Доводи апеляційної скарги повністю спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: