Ухвала

іменем україни

03 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом виконавчого комітету Стрийської міської ради до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про звільнення земельної ділянки та приведення її до попереднього стану шляхом демонтажу самочинно збудованого фундаменту та прибудови з надбудовою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Виконавчий комітет Стрийської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про звільнення земельної ділянки та приведення її до попереднього стану шляхом демонтажу самочинно збудованого фундаменту та прибудови з надбудовою.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач проживає у квартирі АДРЕСА_1 у 2002 році на земельній ділянці на перехресті вулиць Добрівлянської та вулиці Обаля, яка належить до земель міста, здійснив самочинне будівництво фундаменту, а також прибудови та надбудови до належної йому частини будинку, чим порушив вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Посилаючись на нереагування та невиконання вимог виконавчого комітету щодо добровільного демонтажу самочинного будівництва з боку відповідача, виконавчий комітет Стрийської міської ради просив позов задовольнити у повному обсязі та зобов'язати ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку та привести її до попереднього стану шляхом демонтажу самочинно збудованого фундаменту та прибудови з надбудовою,

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 демонтувати самочинно збудований фундамент та прибудову з надбудовою до квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 7 цієї ж норми передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що критеріями самочинного будівництва є: будівництво на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, будівництво, здійснене без дозволу або проекту, будівництво, здійснене з порушенням норм і правил.

Таким чином, задовольняючи позов, апеляційний суд, дослідивши докази у справі, обґрунтовано виходив із доведеності вимог виконавчого комітету Стрийської міської ради та наявності правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідач здійснив самочинне будівництво на не відведеній для цієї мети земельній ділянці та без відповідного дозволу, з порушенням будівельних норм і правил, й на вимоги позивача добровільно демонтувати таке будівництво не реагує.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин й вірно застосував положення норм матеріального права, зокрема ст. 376 ЦК України, й оцінивши усі забрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги на увагу не заслуговують й висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук