Справа № 373/142/15ц Головуючий у І інстанції Опанасюк І.О.
Провадження № 22-ц/780/2888/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 47 20.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Гуля В.В., Голуб С.А.,

при секретарі: Химинець Н.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Преяслав-Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Преяслав-Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх виконанні,-

встановила:

у січні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.

В зустрічному позові ОСОБА_3 просив зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визначити дні періодичних побачень з дітьми.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовлено.

Попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

Контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов»язків покладено на Орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради.

У задоволенні зустрічного позову, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року в частині позбавлення батьківський прав ОСОБА_3, ухвалити нове рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Зазначила, що рішення в незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Також зазначила, що рішення прийняте без повного з»ясування всіх обставин справи.

На думку апелянта суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач ОСОБА_3, має заборгованість по аліментах, які стягуються на її користь на утримання двох дітей, відповідач ухиляється від виконання своїх обов»язків по утриманню, вихованню та піклуванню дітьми.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до свідоцтв про народження неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх батьком є відповідач ОСОБА_3, а матір»ю - ОСОБА_2.

Згідно до виконавчого листа №2-347, виданого 09.04.2008 року Переяслав-Хмельницьким міським судом Київської області, ОСОБА_3 зобов»язано сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

На час розгляду справи в суді першої інстанції, згідно довідки-розрахунку, що видано 13 листопада 2014 року ВДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, загальна заборгованість по аліментах становить 48 345,59 гривень.

Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім»ї в якій проживають діти за №289 від 11 червня 2014 року.

25 березня 2014 року орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради надав висновок за №100-06 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки на їх думку ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов»язків.

Згідно з ст.150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Також п.17 вищевказаної Постанови передбачено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов»язків унаслідок не залежних від неї причин.

Так, суд вірно зазначив, що дійсно має місце несвоєчасної та неповної сплати аліментів ОСОБА_3, в результаті чого утворився борг. Проте судом першої інстанції правильно було прийнято до уваги те, що відповідач не має постійного заробітку, на його утриманні знаходиться син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Крім того, 31.03.2012 року житловий будинок, в якому проживав ОСОБА_3 зазнав сильних ушкоджень внаслідок пожежі (що підтверджується довідкою Переяслав-Хмельницького райвідділу ГУ Держтехногенбезпеки від 15.03.2013 року №358), що ускладнило матеріальне становище платника аліментів. Додані поштові перекази також підтверджують, хоча і часткову та не систематичну, але сплату аліментів. Відповідач ОСОБА_3 долучив до матеріалів справи чеки (поштові перекази) на ім'я ОСОБА_2 в рахунок аліментів.

Доводи позивача ОСОБА_2 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав позивач обґрунтовує необхідністю в подальшому виїзду за кордон та небажанням звертатись до позивача за дозволом, як батька дитини.

Враховуючи вище зазначене суд першої інстанції, на підставі пояснень сторін, допитаних по справі свідків та зібраних по справі доказів дійшов до вірного висновку, що позов ОСОБА_2, не підлягає до задоволення.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов»язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України, забороняється тому із батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. А стаття 159 Сімейного Кодексу України встановлює право того з батьків, хто проживає окремо від дитини, на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Крім того і той з батьків, який звертається до суду, повинен довести, що він ужив усіх заходів для того, щоб порозумітися з матір'ю дитини і добровільно вирішити питання

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що немає підстав для задоволення зустрічного позову та наголосив про попередження ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. При цьому суд першої інстанції поклав контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов»язків на Орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради.

Тому доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку відмовивши в задоволенні позову.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді