Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддя - Харечко С.П.,

секретар - Сич І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Якубець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського державного гуманітарного університету, третя особа без самостійних вимог ректор Рівненського державного гуманітарного університету Постоловський Руслан Михайлович про визнання рішення Вченої ради та результатів конкурсу недійсним, про визнання наказу про звільнення недійсним, поновлення на посаді викладача та виплату середньомісячного заробітку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Рівненського державного гуманітарного університету, третя особа без самостійних вимог ректор Рівненського державного гуманітарного університету Постоловський Руслан Михайлович про визнання недійсним засідання Вченої ради факультету іноземної філології Рівненського державного гуманітарного університету від 24 червня 2014 року, оформленого протоколом № 6 та конкурсу на заміщення вакантної посади викладача кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики, визнання строкового трудового договору укладений згідно з наказом № 200-п від 23.09.2013 року між нею та РДГУ - безстроковим, а наказ від 10 червня 2014 року № 90-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудового договору (контрактів)» недійсними, також просить затвердити її на посаді викладача кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики та виплатити середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу по день винесення судом рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.08.2000 року її було призначено на посаду викладача кафедри романо-германської філології Рівненського державного гуманітарного університету (далі - РДГУ). 03.09.2000 року між нею та РДГУ було укладено контракт терміном з 08.09.2000 року по 31.08.2001 року. Даний контракт неодноразово продовжувався. 10.06.2013 року роботодавцем видано наказ № 100-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінчення терміну трудового договору (контрактів)». 23.09.2013 року відповідачем видано наказ № 200-п про призначення її на посаду викладача вже за трудовим договором 2013/2014 навчальний рік. 16.05.2014 року нею подано заяву про допущення у конкурсі на заміщення вакантної посади (0, 25 ставки) кафедри теорії та практики англійської мови та прикладної лінгвістики. 10.05.2014 року відповідачем видано наказ № 90-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінчення терміну трудового договору (контрактів)». 24.06.2014 року її не обрано на посаду викладача за результатами таємного голосування (за-7, проти -22 голосів). Вказала, що її загальний педагогічний стаж становить понад 20 років, з яких на посаді викладача кафедру РДГУ вона працює 14 років. Декан факультету іноземної філології ОСОБА_5 в процесі її трудової діяльності створювала нерівні умови праці, які полягали у витісненні, звільненні або зменшення педагогічного навантаження працівників РДГУ. При проведенні конкурсу були відсутні 3 члени Вченої ради, перед проведення конкурсу велась відкрита агітація за окремих викладачів. Оскільки її трудові права були порушені відповідачем, а у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України вони підлягають судовому захисту шляхом поновлення її на посаді викладача кафедри і практики англійської мови та прикладної лінгвістики та виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, підтримала подані на позов заперечення, пояснила, що між РДГУ та ОСОБА_1 був укладений строковий трудовий договір, згідно якого трудові відносини припинялись 26.08.2014 року, про що завідомо було повідомлено ОСОБА_1 під підпис. Пояснила, що між РДГУ та ОСОБА_1 неодноразово укладався контракт, тому що неможливо спрогнозувати точний набір студентів і відповідно і ту кількість ставок, які будуть наявні. ОСОБА_1 було звільнено правомірно за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП - закінчення строку дії трудового договору. ОСОБА_1 власноруч написала та подала заяву про допуск її до участі в конкурсі на заміщення вакантної посади, оголошення про який було розміщено у газеті «Вісті Рівненщини». Згідно витягу з протоколу № 6 засідання Вченої ради факультету іноземної філології від 24.06.2014 року за результатами таємного голосування за - 7, проти - 22 ОСОБА_1 вважається не обраною на посаду. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання третя особа без самостійних вимог ректор Рівненського державного гуманітарного університету Постоловський Р. М. не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 08.09.2000 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду викладача кафедри романо-германської філології за контрактом, термін дії якого встановлений до 31.08.2001. (а.с. 7-8).

Як вбачається із записів в трудовій книжці між РДГУ та ОСОБА_1 продовжувались трудові відносини на визначений термін шляхом укладення з нею контракту і в подальшому строкового трудового договору згідно конкурсного обрання. (а.с. 17-23).

На підставі заяви від 30.08.2013 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду 0, 25 ставки викладача кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики з 01 вересня 2013 року за трудовим договором на 2013/2014 н.р. (до завершення терміну перебування у щорічній відпустці), про що була ознайомлена під підпис. (а.с. 12-13).

Як вбачається зі списку науково-педагогічних працівників РДГУ, в яких у 2014 році закінчується термін дії строкового трудового договору (контракту), ОСОБА_1 повідомлена про те, що в неї закінчується трудовий договір, про що свідчить її особистий підпис. (а.с.60)

26 серпня 2014 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи у звязку із закінченням терміну трудового договору згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується витягом з наказу № 90-п від 10 червня 2014 року. (а.с.15)

Відповідно до довідки про доходи працівника ОСОБА_1 слідує, що за серпень 2014 року їй була виплачена сума в розмірі 1254, 50 грн. (а.с.24)

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 достовірно було відомо про те, що трудовий договір між нею та РДГУ закінчується у 2014 році. Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала, що роботодавцем був проведений розрахунок всіх належних працівникові сум при звільненні.

З'ясувавши всі обставини справи, права і обов'язки сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання строкового трудового договору укладеного згідно з наказом № 200-п від 23.09.2013 року між нею та РДГУ - безстроковим, а наказ від 10 червня 2014 року № 90-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудового договору (контрактів)» недійсним, затвердження ОСОБА_1 на посаді викладача кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики та виплати середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу по день винесення судом рішення у справі є безпідставними.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про освіту» самоврядування навчальних закладів передбачає їх право на прийняття на роботу педагогічних, науково-педагогічних, інженерно-педагогічних та інших працівників, а також фахівців з інших держав, у тому числі за контрактами.

За змістом ч.3 ст. 54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або за умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою для припинення трудового договору є закінчення строку його дії, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Як вбачається з записів у трудовій книжці ОСОБА_1, 08.09.2000 року вона прийнята на роботу в РДГУ за контрактом по 31.08.2001 року; 01.09.2001 року з нею було продовжено трудові відносини за контрактом на 2 роки; 01.09.2003 року - продовжено трудові відносини за строковим трудовим договором на два роки; 01.09.2005 року - продовжено трудові відносини згідно конкурсного обрання за трудовим договором на 5 років; 01.09.2010 року - продовжено трудові відносини згідно конкурсного обрання за трудовим договором на 3 роки; (а.с. 21-23)

31.08.2013 року ОСОБА_1 звільнена з роботи у зв'язку із закінченням терміну дії трудового договору згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу від 10 червня 2014 року № 90-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудового договору»

Таким чином, винесення вищевказаного наказу свідчить про припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та РДГУ.

01.09.2013 року ОСОБА_1 прийнята на посаду за трудовим договором на 2013/2014 навчальний рік.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39-1 .КЗпП якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.; Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Згідно з ч. 2 ст. 23 КЗпП строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Таким чином строковий трудовий договір укладений згідно з наказом №200-п від 23.09.2013 року між ОСОБА_1 та РДГУ не може бути визнаним безстроковим, оскільки положення ч. 1 ст. 39-1 .КЗпП не поширюються на строкові трудові договори, які неодноразово укладались з ОСОБА_1

Обґрунтовуючи необхідність укладення з позивачем строкового трудового договору, представник відповідача пояснила, що неможливо спрогнозувати точний набір студентів і відповідно і ту кількість ставок, які будуть наявні.

ОСОБА_1 знала про неодноразове укладення з нею строкових трудових договорів і виконувала свої трудові обов'язки, що свідчить про те, що вона погоджувалась з такими умовами праці.

Таким чином укладення з позивачем строкового трудового договору згідно з наказом № 200-п від 23.09.2013 року між ОСОБА_1 та РДГУ, а також винесення наказу від 10 червня 2014 року № 90-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудового договору» відповідає вимогам трудового законодавства, відтак відсутні законні підстави для затвердження ОСОБА_1 на посаді викладача кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики та виплатити середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу по день винесення судом рішення в справі.

Доводи позивача про те, що при прийнятті рішення про його звільнення з роботи відповідач не в повній мірі врахував його досвід та досягнення, не можуть бути враховані при прийняті рішення у даній справі, оскільки в даному випадку спір виник з приводу звільнення з роботи у зв'язку із закінченням строку трудового договору, а не з інших підстав, коли дійсно вищевказані обставини мають враховуватись.

20 лютого 2014 року ректором РДГУ Постоловським Р.М. винесено наказ №27осн/д про конкурсне обрання науково-педагогічних працівників РДГУ та продовження трудових відносин з НПП за займаними посадами. (а.с.87-88).

На підставі даного наказу, 02 травня 2014 року у газеті «Вісті Рівненщини» було розміщення оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад в РДГУ, зокрема на кафедрі теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики: доцент -1 ставка, викладач - 3 ставки. (а.с.52).

16 травня 2014 року ОСОБА_1 подала ректору РДГУ заяву з проханням допустити її до участі в конкурсі на заміщення вакантної посади (0, 25 ставки) кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики згідно з оголошенням у газеті. (а.с. 54).

Як вбачається із витягу із протоколу № 5 від 24 квітня 2014 року засідання кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики, ОСОБА_1 рекомендована до участі у конкурсі на заміщення вакантних посад за контрактом. (а.с. 158).

Відповідно до витягу з протоколу № 6 засідання Вченої ради факультету іноземної філології від 24 червня 2014 року, на підставі результатів таємного голосування (за-7, проти-22) ОСОБА_1 не обрано на посаду викладача кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики. (а.с. 57).

Рішення Вченої ради вищого навчального закладу (факультету) при проведенні конкурсу вважається дійсним, якщо в голосуванні брало участь не менше 2/3 членів Вченої ради. Обраним уважається претендент, який здобув більше 50% голосів присутніх членів Вченої ради.

Прізвища всіх претендентів на займання відповідної посади вносяться до одного бюлетеня для таємного голосування. Кожен член Вченої ради має право голосувати лише за одну кандидатуру претендента. При всіх інших варіантах голосування бюлетені вважаються недійсними.

Як вбачається із заперечень представника відповідача, ним підтверджений той факт, що дійсно деякі члени Вченої ради були відсутні на засіданні ради факультету. Відсутні з поважних причин особи, делегували конкретним членам Вченої ради право проголосувати від їх імені, саме тому у витязі з протоколу № 6 від 24.06.2014 зазначена кількість голосуючих разом з відсутніми.

Такий порядок голосування суперечить Положенню, оскільки один член ради зобов'язаний віддати лише один голос за одну кандидатуру претендента, іншого варіанту голосування даним Положенням не передбачено, а отже результати відображені в бюлетенях є недійсними.

Допущення порушень під час засідання Вченої ради факультету іноземної філології РДГУ 24.06.2014 року також підтверджується показами свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які показали, що склад ради факультету - 29 осіб, з яких 3 особи були відсутні. За відсутніх осіб ради голосували інші присутні члени ради. Кандидатури на конкурсі не обговорювались, висновок кафедри щодо кожної кандидатури не оголошувався. Перед конкурсом декан факультету іноземної філології ОСОБА_5 та завідувач кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики ОСОБА_9 проводили відкриту агітацію за двох викладачів - ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Кожен конкурсант самостійно виготовлював один бюлетень.

Таким чином судом встановлено, що засідання Вченої ради факультету іноземної філології РДГУ від 24 червня 2014 року, оформленого протоколом № 6 та конкурсу на заміщення вакантної посади викладача кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики проведено з порушенням затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України №744 від 24.12.2002 року Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів ІІІ та ІV рівнів акредитації

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського, міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивачу було відомо про те, що її не обрано на посаду викладача кафедри теорії і практики англійської мови та прикладної лінгвістики 24 червня 2014 року за результатами таємного голосування під час конкурсного відбору.

Таким чином з дати проведення конкурсу - 24 червня 2014 року, ОСОБА_1 в трьохмісячний термін повинна була звернутись до суду за захистом порушеного права.

Звертаючись до суду з позовом 08 жовтня 2014 року, ОСОБА_1 пропустила тримісячний строк звернення до суду.

Оскільки ОСОБА_1 пропустила тримісячний строк звернення до суду за захистом своїх прав, дана позовна вимога до задоволення не підлягає у зв'язку із пропуском строку визначеного ст. 233 КЗпП, вказана норма є імперативною і підлягає застосуванню незалежно від клопотання будь-якої із сторін про її застосування чи незастосування.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського державного гуманітарного університету, третя особа без самостійних вимог ректор Рівненського державного гуманітарного університету Постоловський Руслан Михайлович про визнання рішення Вченої ради та результатів конкурсу недійсним, про визнання наказу про звільнення недійсним, поновлення на посаді викладача та виплату середньомісячного заробітку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.П. Харечко