Справа № 185/5634/15-ц
Провадження № 2/185/3116/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 грудня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Гаврилова В.А.

при секретарі Чичман І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Нізамі Джабаровича про повернення коштів за невиконання зобовязань за договором про надання послуг та стягнення моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом , просив стягнення 12500 гривень за невиконання зобовязань за договором № 11 на представництво у суді від 26.05.2014 року та стягнення моральної шкоди у сумі 5000 гривень. Мотивував тим,що між сторонами було укладено вказаний договір. Ціна послуги становила 12500 гривень . в договорі ціна вказана не була. 5000 гривень відповідачу було передано зразу .28.05.2014 року було передано відповідачу ще 5000 гривень та 30.05.2014 року, ще 2500 гривень. Гроші відповідачу передавались у присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Про отримання грошей видати письмове підтвердження відповідач відмовився.Відповідач не виконав прийняті на себе зобовязання , не зявлявся у судові засідання, документи були складені його секретарем, апеляційну скаргу було залишено без розгляду. Позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Збільшили позовні вимоги , просили стягнути витрати повязані з наданням правової допомоги в розмірі 2148,55 гривень, судовий збір у сумі 243,60 гривень , оплату за оголошення в газеті у сумі 300 гривень. Дали пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За вказаних умов суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача.

Суд вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідач здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 475 , виданого 27.04.2004 року на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області./а.с.13/

26.05.2014 року між адвокатом ОСОБА_3 Нізамі Джабаровичем та ОСОБА_1 укладено договір № 11 на представництво в суді. / а.с.9/

За вказаним договором, пункт 1.1. відповідач прийняв на себе зобовязання представляти і захищати права та інтереси позивача в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області, в суді апеляційної інстанції, а також у разі необхідності підготувати апеляційну , касаційну скаргу чи заперечення на них, а позивач зобовязується оплатити послуги відповідача у відповідності до умов договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено,що позивач повинен виплатити винагороду відповідачу в сумі визначеною по узгодженню сторін.

Пунктом 4.2 договору передбачено,що незалежно від результатів розгляду справи сума передана позивачем відповідачу за виконання робіт не повертається.

Договором сума оплати не була визначена.

Договором не визначені предмет та обєм робіт, які підлягають виконанню.

Документів про передачу грошей складено не було.

Для виконання договору позивач видав відповідачу 31.05.2015 довіреність.

Належних доказів передачі відповідачу грошей у сумі 12500 гривень за виконання договору позивачем суду не надано.

Пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4І, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про передачу грошей позивачем відповідачу суд вважає такими, що не можуть бути прийнятими до уваги оскільки всі свідки не були при передачі всієї суми, а згідно з їх поясненнями оплата послуг відповідача відбувалась частками та в різні дні. В тому числі вся сума не була передана самим позивачем. Викладене свідчить про те, що заяви позивача про особисту передачу грошей відповідачу позивачем в присутності вказаних свідків не були підтверджені.

Крім, того на думку суду, пояснення свідків як докази передачі грошей у відповідності до вимог ст.59 ЦПК України не можуть вважатись допустимими доказами.

Надані суду позивачем копії квитанцій з банкоматів Приватбанку не містять інформацію про передачу позивачем грошей відповідачу і також не можуть вважатись доказами по справі.

Висновок т.265/172-183 зроблений за результатами розгляду заяви позивача до Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за шахрайство , яким було встановлено, що відповідач отримав грошову винагороду у сумі 12500 грн. суд не приймає як доказ , оскільки цей висновок був зроблений тільки на підставі заяв позивача.

Судом витребувано за клопотанням позивача копію протоколу засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисціплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 26.12.2014 року зафіксовано пояснення відповідача ,що він відпрацював гонорар у повному обсязі. Це була відповідь на питання : «Алієв, чому Ви не вказали в договорі суми отриманого Вами гонорару?» . Вказане визнання отримання гонорару судом не може бути прийнято як доказ отримання відповідачем від позивача саме 12500 гривень, оскільки відповідачем не визнавалась дана сума.

Позивачем суду надані докази виконання відповідачем представництва інтересів позивача за договором.

Згідно з копіями журналу судового засідання 30.09.2014 року, 3.10.2014 року ОСОБА_3 приймав участь в розгляді Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області цивільної справи за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1М про усунення перешкод в користуванні квартирою./а.с.56-61/

По вказаній цивільній справі ОСОБА_3 було складено заяву про перегляд заочного рішення,заперечення проти позову, апеляційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.07.2014 року по цивільної справи за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1М про усунення перешкод користування власністю. Вказані документи підписані відповідачем.

Вказане приводить суд до висновку,що відповідачем виконувались умови укладеного з позивачем договору, здійснювалось представництво його інтересів в суді.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Викладене приводить суд до висновку про те,що відповідачем не були порушені умови укладеного з відповідачем договору.

Судом встановлено , що за умовами п 4.2 укладеного між сторонами договору оплачена позивачем сума відповідачем не повертається незалежно від результатів розгляду справи .

Позивач посилається на статтю 10 ОСОБА_9 України «Про захист прав споживачів» якою встановлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань та якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування

Дана норма не може бути застосована до правовідносин між сторонами оскільки відповідач виконував умови договору, а умови укладеного договору не передбачають настання конкретного результату.

Позивачем не надано доказів заподіяння шкоди відповідачем при виконанні договору .

Позивачем заявлено про стягнення з відповідача заподіяної моральної шкоди.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суду позивачем не надано доказів заподіяння моральної шкоди.

Судом встановлено, що відносини між сторонами регулюються укладеним договором. За вказаним договором не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди.

В позові позивач посилається на порушення відповідачем ОСОБА_9 України «Про адвокатуру». Порушення відповідачем вимог вказаного закону не є підставою для стягнення з відповідача отриманого гонорару або відшкодування заподіяної шкоди.

Викладене приводить суд до висновку про те,що у задоволенні позову слід відмовити.

У звязку з відмовою у позові також слід відмовити у стягненні з відповідача витрат позивача повязаних зі зверненням до суду, а саме у стягненні витрат повязаних з наданням правової допомоги в розмірі 2148,55 гривень судового збору у сумі 243,60 гривень , оплати за оголошення в газеті у сумі 300 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 629,901, 1167 ЦК України, статтею 10 ОСОБА_9 України « Про захист прав споживачів», ст.ст.209-213 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Нізамі Джабаровича про стягнення 12500 гривень за невиконання зобовязань за договором № 11 на представництво у суді від 26.05.2014 року та стягнення моральної шкоди у сумі 5000 гривень, витрат повязаних з наданням правової допомоги в розмірі 2148,55 гривень судового збору у сумі 243,60 гривень , оплати за оголошення в газеті у сумі 300 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після збігу вказаних строків.

Суддя: ОСОБА_10