БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2562/15-ц
Провадження № 2/497/876/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2), який згодом уточнили (а.с.38), та просить постановити рішення та стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики у розмірі 30 000 гривен, відсотки за користування її грошовими коштами протягом трьох років в розмірі 36 000 гривен, та усі судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, між нею та відповідачем було укладеного в усній формі договір позики, за яким відповідач позичив у неї грошові кошти в сумі 30 000 гривен на строк три роки, про що надав розписку від 02.11.2012 року. Також відповідач взяв на себе зобовязання виплачувати позивачці проценти по одній тисячі гривен щомісяця з 5 по 10 число, тобто 36 000 гривен за три роки. Проте взяті на себе зобовязання відповідач не виконав.

Саме з цих підстав позивачка звернулася до суду.

В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Позовні вимоги в частині стягнення інфляції просила залишити без розгляду.

Відповідач до суду не прибув, повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.26-27, 35-36). Надіслав до суду заяву про часткове визнання позовних вимог, а саме в частині стягнення основного боргу в розмірі 30 000.00 гривен, та 18 тисяч гривен відсотки за користування цими грошима. Розгляд справи просив провести у його відсутність (а.с.37).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав.

Між сторонами 02.11.2012 року в письмовій формі укладено договір позики, відповідно до якого позивачка передала відповідачу у власність 30 000 гривен, а відповідач зобов`язався повернути борг в строк до 02.11.2015 року з виплатою процентів по одній тисячі гривен щомісячно на протязі трьох років, проте до теперішнього часу не повернув.

Наведене підтверджується оригіналом розписки (а.с.5), а також поясненнями позивачки, яка пояснила умови домовленості між нею та відповідачем, які відповідач прийняв і зобовязався виконати. Не дивлячись на це відповідач прийнятого на себе зобовязання не виконав.

Станом на день розгляду судом цієї справи відповідач свого зобов`язання не виконав і не повернув позивачці суму боргу.

За ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У підтвердження вимог названого закону сторони оформили розписку про передачу та отримання коштів, яка ніким не була оскаржена (а.с.5).

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Сторонами за договором позики визначено строк повернення всієї суми позики впродовж трьох років. В розписці зазначено конкретний строк термін повернення три роки (36 місяців) (а.с.5). Оскільки відповідно до п.4 ст. 70 ЦПК України, перебіг строку, закінчення якого пов'язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події, то датою повернення позики слід вважати 03 листопада 2015 року.

Відповідно статті 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлених цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, щодо часткового визнання позовних вимог в частині сплати відсотків в розмірі 18 000 гривен, оскільки ці заперечення жодним чином не обґрунтовані, та належними і допустимими доказами не підтверджені.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені позивачкою судові витрати судовий збір в сумі 903.80 гривен (487.20 + 10.00 + 163.00 + 243.60), які були сплачені позивачкою при зверненні до суду (а.с.1, 1а, 14, 16).

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 131, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК, ст.ст. 70, 524, 526, 533, 610, 611, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт КК № 579004, виданий Болградським РС ГУДМС України в Одеській області від 07.12.2000 року

на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5

заборгованість за договором позики від 02.11.2012 року станом на 03.11.2015 року в розмірі 30 000 гривен (тридцять тисяч), проценти за користування коштами 36 000 гривен (тридцять шість тисяч), судовий збір в розмірі 903.80 гривен (девятсот три гривні вісімдесят копійок), а всього 66 903.80 гривен (шістдесят шість тисяч девятсот три гривні вісімдесят копійок).

Позовні вимоги в частині стягнення суми інфляції залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В.Кодінцева