У Х В А Л А Справа № 200/2060/15-ц

Провадження № 4-с/200/24/15

20 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Пеньківській А.О.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1, державного виконавця Ахмедової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у ОСОБА_3, прохаючи суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 38031644; зобовязати державного виконавця вчинити дії з притягнення боржника ОСОБА_4 до відповідальності (накласти штраф) за невиконання рішення суду та невиконання законних вимог державного виконавця у порядку, встановленому ст.ст. 89, 90 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 188-13 КпАП України; зобовязати державного виконавця скласти акт про порушення та звернутися до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 382 КК України; зобовязати державного виконавця повторно викликати та зобовязати ОСОБА_4 надати автотранспортний засіб, що розшукується (легковий автомобіль марки Мерседес-Бенц, моделі комбі В 170, державний реєстраційний номер НОМЕР_1) для постановки його на штрафний майданчик; передати технічний паспорт та ключі від цього автомобілю державному виконавцю для звернення стягнення у виконавчому провадженні № 38031644.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав. Прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Підставами для задоволення скарги вказав те, що державний виконавець не здійснює усіх, передбачених законом дій, для виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 40875 гривень 33 копійки, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області. 06 листопада 2013 року він подав заяву про звернення стягнення на заставне майно боржника у вигляді легкового автомобілю марки Мерседес-Бенц, 2008 року випуску, моделі комбі В 170, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яку задоволено постановою державного виконавця від 14 листопада 2013 року вказаний автомобіль оголошено у розшук. На час розшуку виконавче провадження зупинено. До цього часу автомобіль не розшукано, звернення стягнення на нього не накладено. 05 грудня 2014 року державний виконавець Ахмедова Д.О. направила боржнику вимогу про явку на 16 грудня 2014 року, на 10 годину, до виконавчої служби, надати вказаний автомобіль, технічний паспорт до нього та ключі від нього. Ознайомившись 03 лютого 2015 року із виконавчим провадженням він зясував, що боржник проігнорувала вимогу державного виконавця, а та навіть не вчинила дій з притягнення боржника до адміністративної відповідальності у порядку ст. 188-13 КпАП України. Цими діями державний виконавець Ахмедова Д.О. порушила вимоги ст.ст. 89-90 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими боржника слід притягти до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не встановила боржнику новий строк на виконання рішення суду та не звернулася з поданням про притягнення її до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду. Ця бездіяльність державного виконавця знаходиться у причинному звязку із невиконанням рішення суду. Також, державний виконавець не звернулася до суду у встановленому законом порядку для перевірки майнового стану боржника, хоча знає, де та мешкає та працює. Також державний виконавець порушила вимоги ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» згідно з якими вона зобовязана використати усі надані їй повноваження для стягнення боргу та виконання рішення суду. З цих підстав вважає, що має право на задоволення скарги у повному обсязі.

Державний виконавець заперечувала проти задоволення скарги. Пояснила, що виконавче провадження перебуває у неї з листопада 2014 року. Вона вживає заходів з примусового виконання рішення суду. Так, розшук автотранспорту здійснюється працівниками органів внутрішніх справ, а не державними виконавцями. Тому розшукати автомобіль вона не може. Дійсно, вона знає, де боржник працює, отримує заробітну плату, на яку слід звернути стягнення для погашення боргу. Однак, від стягнення заборгованості за рахунок заробітної плати боржника відмовився сам стягувач. Вона двічі виходила на місце мешкання боржника, однак двері їй не відкрили. Вона підготувала та направила до суду подання про заборону боржнику на виїзд за межі України, на яку від суду відповіді не отримала. У її провадженні перебуває ще низка виконавчих проваджень по яких вона здійснює виконавчі дії, тому вважає, що вимог Закону України «Про виконавче провадження» вона не порушила. Надати докази того, що судом отримано її подання про заборону боржнику на виїзд за межі України не змогла. Доказів письмового звернення до стягувача з пропозицією дати згоду на звернення стягнення на заробітну плату боржника теж не надала.

Заслухавши пояснення представника скаржника та державного виконавця, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наданими учасниками процесу письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення скарги, виходячи з наступного.

Так, нормою ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ. Згідно з вимогами ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Нормою ч. 2 ст. 383 ЦПК України встановлено, що у разі обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його права та свободи. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті (п. 2 якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконанні зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках). Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, у якій знаходиться майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), а також питання про проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконанні рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця; суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін чи інших заінтересованих осіб, але за участю державного виконавця.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Державний виконавець, маючи час та можливість вжити усіх, передбачених чинним законодавством, заходів до виконання рішення суду, їх не виконала. Вона не надала доказів звернення до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника, про заборону боржнику на виїзд за межу України до виконання боргових зобовязань, про розшук усього майна боржника, на яке можна накласти стягнення. Цією бездіяльністю дійсно порушено право стягувача на отримання з боржника коштів у примусовому порядку. Тому, дії державного виконавця Ахмедової Д.О. по виконанню рішення суду у виконавчому провадженні № 38031644 слід визнати неправомірними. Внаслідок визнання неправомірними дій, для поновлення права стягувача на виконання рішення суду, державного виконавця слід зобовязати отримати від стягувача згоду чи відмову про звернення стягнення на заробітну плату боржника; звернутися до суду з поданнями про примусове проникнення до житла боржника та про заборону на виїзд за межі України.

При задоволенні скарги до повноважень суду, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 383 ЦПК України, входять дії з усунення встановлених ним за наслідками розгляду скарги порушень прав та свобод стягувача, допущених на стадії виконання рішення державним виконавцем. Притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності боржника за невиконання законних вимог державного виконавця чи за навмисне невиконання рішення суду не є поновленням прав та свобод стягувача. З цих підстав скарга у частині зобовязання державного виконавця Ахмедової Д.О. вжити заходів по притягненню боржника ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КпАП України, чи до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 382 КК України, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 210, 293, 383-387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 38031644 - неправомірними.

Зобовязати державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 вжити наступні дії з виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2012 року по виконавчому провадженню № 38031644:

-звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у виїзді за межі України;

-звернутися до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4;

-викликати до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління боржника ОСОБА_4 для надання свого майна - легкового автомобілю марки Мерседес-Бенц, 2008 року випуску, моделі комбі В 170, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, для звернення на нього стягнення;

-письмово звернутися до стягувача ОСОБА_2 для надання ним згоди на звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_4 у вигляді її заробітної плати.

У задоволенні скарги у іншій частині відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання до апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п'яти днів зо дня її проголошення, а особами, що не брали участі у справі протягом пяти днів зо дня отримання її копії, через суд першої інстанції

Ухвала набирає законної сили протягом пяти днів зо дня її проголошення, або пяти днів зо дня отримання її копії особами, що не брали участь у розгляді справи, якщо не буде оскаржена у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко