Справа №481/2458/13-ц 28.01.2015 28.01.2015 28.01.2015
Провадження №22-ц/784/130/15
Провадження № 22-ц/784/130/15 Головуючий у 1-й інстанції: Васильченко Н.О.
Категорія 24 Доповідач апеляційного суду: Колосовський С.Ю.
Рішення

Іменем України

28 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

за участі: секретаря судового засідання Шпонарської О.Ю., позивача ОСОБА_2, представника відповідача Гайдамаки С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Автоклуб»

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Автоклуб» про визнання недійсними договорів та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 пред'явив позов до ТОВ "Автоклуб" про визнання недійсними договорів та стягнення грошових коштів.

Позивач зазначав, що з метою придбання автомобіля ЗАЗ FORZA вартістю 82620,00 грн., 11 січня 2012 року уклав з відповідачем договір про надання послуг №Н-19408, за умовами якого останній зобов'язався надати йому послуги, спрямовані на придбання вказаного автомобіля через систему «АВТОКЛУБ», організовану відповідачем, а він зі своєї сторони зобов'язався оплатити послуги, надані ТОВ «Автоклуб» в повному об'ємі в порядку і на умовах, зазначених у договорі і додатках до нього.

Цього ж дня сторони уклали договір комісії №Н-19408/1, за умовами якого відповідач зобов'язався за дорученням позивача за винагороду зробити пошук продавця автомобіля, укласти договір купівлі-продажу автомобіля з продавцем від свого імені і за рахунок позивача передати йому автомобіль, а позивач зобов'язувався виплатити відповідачу витрати та винагороду, встановлені цим договором.

На виконання умов договору про надання послуг він сплатив відповідачу 25 389,34 грн.

Посилаючись на те, що договори укладені внаслідок здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності, що суперечить ст.ст.18,19,21 Закону „Про захист прав споживачів" а також з порушенням законодавства про фінансові послуги, а саме без отримання ліцензії, яка є обов'язковою для цього виду діяльності, позивач просив визнати ці правочини недійсними та стягнути сплачені ним кошти у сумі 25 389,34грн.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано недійсними договір про надання послуг №Н-19408 та договір комісії № Н-19408/1, укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «Автоклуб» 11 січня 2012р.Стягнуто з ТОВ «Автоклуб» на користь ОСОБА_2 25389,34 грн. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати.

Позивач апеляційну скаргу не подавав, хоча в рішенні судом зроблено висновок щодо відсутності порушень з боку відповідача при укладені договорів пов'язаних зі здійсненням нечесної підприємницької діяльності. У зв'язку з чим перевірка законності і обґрунтованості рішення суду здійснюється за правилами ч.1 ст.303 ЦПК

Заслухавши доповідь судді, перевіривши правильність рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оспорені правочини не відповідають вимогам Закону "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг", а тому наявні підстави, передбачені ст.ст.203,215 ЦК для визнання їх недійсними.

Проте погодитись з таким висновком не можна.

Відповідно до ч.3 ст.91 ЦК юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

За правилами ст.ст.7,34 Закону „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.

Законом від 2 червня 2011 року №3462-ІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч.1 ст.4 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено пункт 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Згідно з пунктами 3, 4 Прикінцевих положень до цього Закону фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону (тобто до 9 січня 2013 року), а спеціально уповноважений орган виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг зобов'язаний у шестимісячний строк з дня опублікування цього Закону розробити та затвердити ліцензійні умови здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган), 9 жовтня 2012 року затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження № 1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах").

Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Автоклуб» укладено договір про надання послуг №Н-19408, за умовами якого відповідач зобов'язався надати позивачу послуги, спрямовані на придбання автомобіля ЗАЗ FORZA через систему «АВТОКЛУБ», організовану відповідачем, а позивач зі своєї сторони зобов'язався оплатити послуги, надані ТОВ «Автоклуб» в повному об'ємі в порядку і на умовах, зазначених у договорі і додатках до нього.

Того ж дня, між ОСОБА_2 та ТОВ «Автоклуб» укладено договір комісії №Н-19408/1, за умовами якого відповідач зобов'язався за дорученням позивача за винагороду зробити пошук продавця автомобіля ЗАЗ FORZA, укласти договір купівлі-продажу автомобіля з продавцем від свого імені і за рахунок позивача передати йому автомобіль, а позивач зобов'язувався виплатити відповідачу витрати та винагороду, встановлені цим договором.

На виконання умов договору про надання послуг позивач сплатив відповідачу 25 389,34 грн.

Спірні договори були укладені 11 січня 2012 року, коли отримання ліцензії для надання послуг з адміністративного фінансування активів для придбання товарів у групах не вимагалось.

З фактом відсутності реєстрації відповідача як фінансової установи позивач не пов'язував недійсність оспорених правочинів, а тому висновок суду з цього приводу суперечить положенням ст.11 ЦПК.

За таких обставин та на підставі зазначених норм матеріального права відсутні підстави для визнання оспорених договорів недійсними та стягнення з відповідача на користь позивача 25 389,34 грн.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в силу п.4 ч.1 ст.309 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «Автоклуб» задовольнити.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Автоклуб» про визнання недійсними договорів та стягнення коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: