Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Марченко А.А.

з участю представника позивача Мазурка А.А.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2007 року в розмірі 30339,34 грн. та судові витрати у справі.

Надалі позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість по процентах за договором від 21 березня 2007 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 13 липня 2012 року по 13 липня 2015 року в розмірі 12293,86 грн. та судові витрати у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві та уточненій позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснив, що відповідач в 2007 році отримав кредитну картку «Універсальна» та в 2007-2009 роках здійснював зняття готівки. Останнє погашення карткового кредиту відбулося 25 березня 2011 року. Враховуючи, що договором були передбачені щомісячні платежі, банк пропустив строк давності щодо стягнення основного боргу за кредитом. Однак, відповідач зобов'язаний сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами в межах трирічного строку. В судове засідання 3 листопада 2015 року представник позивача не з'явився, у поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що відповідач отримував лише одну кредитну картку, строк дії якої закінчився в березні 2009 року, а тому позивачем пропущено строк позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 21 березня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір шляхом приєднання ( ч.1 ст.634 ЦК України ), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Укладений сторонами кредит складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий самий термін.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

У відповідності до ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідачем порушено зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість на загальну суму 30339,34 грн.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

У відповідності до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Згідно із п.3.11, п.5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки ( місяць і рік ) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. Строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Як вбачається із заяви від 21 березня 2007 року, строк дії картки, отриманої відповідачем, встановлений до 03/09. Відтак, строк позовної давності для пред'явлення вимоги до суду закінчився 1 квітня 2012 року. Позивач звернувся до суду з даним позовом 15 липня 2015 року.

В матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії платіжної картки боржником була отримана нова картка.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст.267 ЦК України ).

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за пропуском строку позовної давності.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.253, 256, 261, 267 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :