Справа № 310/7237/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2015 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Аліпової І.А.

третьої особи Чуєвої Г.Я.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_4, треті особи - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєва Тетяна Тихонівна, ОСОБА_9, орган опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про встановлення факту постійного проживання та користування житловим будинком та визнання недійсним іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, який надалі уточнила та в якому вказує, що неповнолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, все своє життя проживала разом із своєю матір'ю ОСОБА_1, бабусею ОСОБА_4 та цивільним чоловіком бабусі ОСОБА_10 у житловому будинку АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_4 В червні 2014 року ОСОБА_4 зізналася, що вказаний будинок знаходиться в іпотеці. Це зізнання було пов'язано з тим, що Бердянським міськрайонним судом було відкрито провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки - вказаний будинок. Після цього позивачу стало відомо, що 09.02.2007р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_9 було укладено кредитний договір. В забезпечення виконання цього договору в той же день між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, у відповідності до якого майновий поручитель передав в іпотеку вказаний будинок. Відповідно до п.1.1 статті 1 вказаного іпотечного договору, у будинку начебто не прописані та не проживають малолітні і неповнолітні діти, що також підтверджується довідкою вуличного комітету №25 від 08.02.2007р. Позивач в своєму позові стверджує, що це вказане твердження та довідка на підтвердження цього не відповідають дійсності, оскільки насправді у вказаному будинку на момент укладання іпотечного договору проживала та продовжує проживати неповнолітня ОСОБА_7, право якої на користування цим житловим приміщенням порушено. Тому в своєму позові позивач просить встановити факт постійного проживання та користування житловим будинком АДРЕСА_1 неповнолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 25.10.1999р. по теперішній час; визнати недійсним іпотечний договір (з майновим поручителем) від 09.02.2007р., укладений між іпотекодавцем ОСОБА_4 та іпотеко держателем - Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Тетяною Тихонівною, зареєстрований в реєстрі за №153; скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, накладену 09.02.2007р. приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Т.Т., зареєстровану в реєстрі за №154, на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_4, а також виключити з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за №154 від 09.02.2007р. про державну реєстрацію Іпотечного договору (з майновим поручителем) від 09.02.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Тетяною Тихонівною, зареєстрованого у реєстрі за №153.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, допитана як свідок, показала, що проживає у АДРЕСА_1 з 1993 року, з цього часу у ньому зареєстровано місце її постійного проживання. Її донька ОСОБА_7 народилася від цивільного шлюбу та з моменту виписки з пологового будинку також проживає у вказаному будинку. Місце проживання доньки офіційно не було зареєстровано, оскільки це не вимагається діючими правилами до отримання нею паспорта. Про наявність іпотеки вона та її донька дізналися лише в червні 2014 року. Як позивач просила суд позов задовольнити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, допитана як свідок, показала, що насправді спірного договору іпотеки вона не укладала, оскаржувала цей факт в судовому порядку, але почеркознавська експертиза не дала категоричної відповіді стосовно ідентичності її підпису на договорі, тому в позові їй було відмовлено. Про наявність спірного іпотечного договору повідомила доньці та онуці лише в червні 2014 року, коли стало зрозуміло, що ця проблема безпосередньо стосується і їх. Факт проживання у АДРЕСА_1 доньки та її неповнолітньої онуки підтвердила. Як відповідач по справі позовні вимоги визнала повністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив, що при укладанні спірного іпотечного договору були в наявності всі необхідні документи, в тому числі довідка вуличного комітету про відсутність у будинку АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки, інших, крім іпотекодавця, проживаючих осіб, в тому числі неповнолітніх. Цей факт був підтверджений також відповідними заявами іпотекодавця. Тому всі наведені позивачем доводи вважає сумнівними і такими, що не доведені належним чином. Крім того, представник відповідача вважає пропущений строк позовної давності. Тому просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради - Аліпова І.А. позовні вимоги підтримала та пояснила, що за умови відсутності згоди органу опіки та піклування на передачу в іпотеку житлового будинку, що є єдиним житлом неповнолітньої особи, спірний договір іпотеки вважає таким, що підлягає визнанню недійсним, факт проживання у вказаному житловому приміщенні дитини вважає доведеним, просила позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні третя особа - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєва Г.Я. пояснила, що при оформленні спірного договору іпотеки виходила з наданих документів, в тому числі з заяви іпотекодавця ОСОБА_4 про відсутність в предметі іпотеки інших, крім неї, проживаючих та зареєстрованих осіб, в тому числі неповнолітніх, а також довідки вуличного комітету, що підтверджувала заяві іпотекодавця. За умови інформації про наявність у предметі іпотеки інших проживаючих та зареєстрованих осіб, тим більше неповнолітніх, вказаний іпотечний договір вона б за будь-яких обставин не завірила.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11, яка є сусідкою ОСОБА_4, та ОСОБА_12, що є батьком неповнолітньої ОСОБА_7, підтвердили факт проживання ОСОБА_7 безперервно у будинку АДРЕСА_1 з моменту свого народження.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що є квартальною за місцем проживання позивача ОСОБА_1 з 2001 року, підтвердила, що з цього часу у будинку АДРЕСА_1 дійсно були зареєстровані та проживали ОСОБА_4, ОСОБА_1, її неповнолітня донька ОСОБА_7 та цивільний чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_10 до своєї смерті в 2014 році. Довідку, яка була надана ПАТ «Укрсоцбанк» про проживання у вказаному будинку однієї особи - ОСОБА_4 свідок не видавала тому, що це не відповідає дійсності.

Третя особа ОСОБА_9 до судового засідання більше двох разів не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 09.02.2007р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_9 було укладено кредитний договір, у відповідності до якого ОСОБА_9 отримав від банку кредит в сумі 114400,00 доларів США. Вказаний факт визнаний всіма учасниками розгляду справи, тому додатковому доказуванню не підлягає.

Згідно іпотечного договору (з майновим поручителем) від 09.02.2007р., в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором майновий поручитель ОСОБА_4 передала в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» будинок АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_4 заперечує факт укладання цього договору, але на підставі рішення апеляційного суду Запорізької області від 15.04.2014р., яким у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання цього договору недійсним на вказаній підставі було відмовлено, суд вважає цей договір дійсним на час розгляду справи.

Згідно п.1.1 вказаного договору, у будинку не прописані та не проживають малолітні і неповнолітні діти, що також підтверджується довідкою вуличного комітету №25 від 08.02.2007р.

Згідно вказаної довідки зі штампом вуличного комітету №25, ОСОБА_4 прописана у будинку АДРЕСА_1 одна. Проаналізувавши в сукупності всі наявні докази, суд доходить висновку, що ця довідка на час її видачі явно не відповідала дійсності.

Так, згідно відмітки у паспорті громадянина України ОСОБА_1, місце її постійного проживання зареєстровано АДРЕСА_1 з 04.03.1993р. Вказаний факт підтверджений довідкою Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, виданої на запит суду.

Згідно відмітки у паспорті громадянина України ОСОБА_10, місце його постійного проживання зареєстровано АДРЕСА_1 з 12.12..1995р. Згідно довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області знятий з реєстрації 19.11.2014р. у зв'язку з його смертю.

Таким чином, на думку суду є очевидним, що довідка вуличного комітету №25 від 08.02.2007р. про наявність у будинку АДРЕСА_1 однієї зареєстрованої особи - ОСОБА_4 є вочевидь такою, що не відповідає дійсності. Суд позбавлений можливості в межах позовного провадження по справі, що розглядається, встановити осіб, винних у видачі та використанні завідомо неправдивого документу, але сам факт неправдивості цього документу у суду сумніву не викликає.

При цьому суд також враховує той факт, що відтиск позначки «№» на довідці, що дійсно надана квартальною ОСОБА_13 та підтверджена нею в судовому засіданні, суттєво відрізняється від вказаної позначки на штампі довідки від 08.02.2007р. При цьому свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні категорично заявила, що штамп, яким вона користується при видачі довідок, з 2007 року по теперішній час не змінювався і він є єдиним, його дублікат відсутній.

Крім того, аналізуючи в сукупності надані докази, а саме: довідку вуличного комітету від 05.09.2014р. щодо проживання у вказаному будинку з 25.10.1999р. неповнолітньої ОСОБА_7; довідку Бердянської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №16 з поглибленим вивченням іноземних мов Бердянської міської ради Запорізької області щодо її місця проживання станом на 09.02.2007р. по АДРЕСА_1; довідку комунальної установи «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердянської міської ради щодо даних амбулаторної карти неповнолітньої ОСОБА_7 про її місце проживання з моменту виписки з пологового будинку до теперішнього часу по АДРЕСА_1; копію амбулаторної карти неповнолітньої ОСОБА_7; а також свідчення вказаних вище свідків, суд вважає встановленим та доведеним факт постійного проживання та користування житловим будинком АДРЕСА_1 неповнолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 25.10.1999р. по теперішній час.

Відповідно до ч.6 ст.203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що на час укладання спірного іпотечного договору місцем проживання ОСОБА_7, яка на той час не досягла 10 років, було місце зареєстрованого місця проживання її матері ОСОБА_1 по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири)…

Відповідно до ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», держава охороняє і захищає прива та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

В даному випадку дозволу органу опіки та піклування на укладання іпотечного договору щодо будинку, в якому проживала неповнолітня дитина, отримано не було, що доведено документально та не заперечувалось всіма учасниками розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. А також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, висловленої Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України про розгляді справи №6-99цс13 від 18.09.2013р., оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору, він є укладеним, а отже - оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт постійного проживання та користування житловим будинком АДРЕСА_1 неповнолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 25.10.1999р. по теперішній час.

Визнати недійсним іпотечний договір (з майновим поручителем) від 09.02.2007р., укладений між іпотекодавцем ОСОБА_4 та іпотеко держателем - Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Тетяною Тихонівною, зареєстрований в реєстрі за №153.

Скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, накладену 09.02.2007р. приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Т.Т., зареєстровану в реєстрі за №154, на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_4.

Виключити з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за №154 від 09.02.2007р. про державну реєстрацію Іпотечного договору (з майновим поручителем) від 09.02.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Тетяною Тихонівною, зареєстрованого у реєстрі за №153.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:С. І. Ревуцький