Справа № 591/3023/15-ц
Провадження № 2/591/1322/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Кірілової Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Сумської міської ради - про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що відповідач, з яким вона розірвала шлюб, - батько її неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надає згоду на виїзд дитини за кордон для літнього відпочинку і оздоровлення. Раніше вона разом з донькою неодноразово виїжджала за кордон до Туреччини, Іспанії, ОАЕ для відпочинку, і відповідач надавав на це свою згоду, але з 2014 року відмовляє в наданні такого дозволу без вагомих на те підстав, чим порушує право їхньої дитини на відпочинок та розвиток. Просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України доньки ОСОБА_3 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, в супроводі матері ОСОБА_1 під час літніх канікул до Туреччини з 01.07. до 31.07.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснив суду, що не бажає, аби його донька відпочивала за кордоном, оскільки, на його думку, є багато місць для відпочинку на території України.

Від третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи без участі її представника, при вирішенні справи просили врахувати вимоги закону щодо дотримання прав неповнолітніх дітей та покладалися на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 08.04.2005 року між сторонами був укладений шлюб, який розірвано 03.09.2009 року, що підтверджується копією рішення Зарічного районного суду м. Суми (а.с.16).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12).

Як вбачається з копії проїзного документа для виїзду за кордон ОСОБА_3 , строк його дії закінчується 15.05.2016 року (а.с.14).

Згідно з довідкою від 25.03.2015 року, ОСОБА_3 є ученицею 3 класу Сумського НВК "Загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад № 24" м. Суми, і протягом 2014 року батько учениці не приводив та не забирав дитину з навчального закладу та не приймав участі в батьківських зборах (а.с.42).

Раніше батько дитини ОСОБА_3 неодноразово надавав згоду щодо виїзду його доньки за кордон на оздоровленні і відпочинок в супроводі матері, що підтверджується його заявами (а.с.31-31).

Як вбачається з довідки ТОВ "Автограф", ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 з 2009 до 2014 року користується послугами даного туристичного агентства та виїжджали на відпочинок до різних країн світу (а.с.38).

Як вбачається з довідок про доходи позивача, ОСОБА_1 має достатній рівень доходу та можливість для оздоровлення і відпочинку доньки за кордоном (а.с.40-41).

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцятирічного віку, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків і в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ № 231 від 31.03.1995 року, батько дитини надає згоду на виїзд малолітніх дітей за кордон та виготовлення їм проїзних документів для виїзду за кордон.

Таким чином, суд встановив, що для виїзду ОСОБА_3 за кордон необхідна згода його батька - відповідача у справі. ОСОБА_2 не надає таку згоду. Суд вважає, що такими діями відповідача порушуються законні права неповнолітньої дитини, оскільки встановлено, що вона мешкає разом з матір'ю (а.с.39) та має можливість разом з нею виїжджати за кордон для оздоровлення, розвитку та відпочинку.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, і підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне на підставі ст. 84, 88 ЦПК України покласти на відповідача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 243 гривні 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1 000 гривень, враховуючи кількість судових засідань, категорію складності справи та обсяг виконаних представником позивача дій щодо підготовки позову. Вказані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ № 231 від 31.03.1995 року, ст. 130, 174, 197, 209, 215, 224 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виїзд за кордон неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на відпочинок та оздоровлення до Туреччини під час літніх канікул з 01.07.2015 року до 31.07.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 243 гривні 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1 000 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Грищенко