РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 569/12575/14-ц

31 березня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого - судді Денисюка П.Д.,

при секретарі Киричок М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Бойчук К.М.,

відповідача ОСОБА_3,

представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради Зубової М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить усунути перешкоди у спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити час для побачень та спілкування з дитиною, а саме щотижня з 09 год. 00 хв. суботи до 21 год. 00 хв. неділі з правом ночівлі та святкові і неробочі дні, 10 робочих днів в місяць з 09 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. на його вимогу та ? шкільних канікул.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 18 серпня 2006 року з відповідачем перебували у шлюбі від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням суду від 15 липня 2014 року шлюб між ними розірвано та визначено місце проживання сина, з матір'ю. Після розірвання шлюбних відносин ОСОБА_3 проживає окремо від нього та чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Розпорядженням Міського голови встановлено можливість побачень з сином, а саме у другий та четвертий тиждень місяця в суботу з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у перший та третій тиждень місяця в неділю з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та першу половину святкових днів. Такий спосіб виховання дитини його влаштовує частково, тому звернувся до суду із позовом.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених у ньому підстав, просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні просила залишити вже встановлений графік побачень відповідача із дитиною.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради у судовому засіданні вказала, що провівши обстеження матеріально-побутових умов проживання сторін вважає за доцільне зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною та брати участь у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у другий та четвертий тиждень місяця в суботу з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у перший та третій тиждень місяця в неділю з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та першу половину святкових днів.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частковоіз наступних підстав.

Судом встановлено, що з 18 серпня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 14 листопада 2006 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 15 липня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано та визначено місце проживання їхнього сина, з відповідачем. Після розірвання шлюбу, між ними виник спір щодо спілкування позивача із дитиною.

Як убачається із матеріалів справи, Розпорядженням Міського голови ОСОБА_1 встановлено можливість побачень з сином, а саме у другий та четвертий тиждень місяця в суботу з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у перший та третій тиждень місяця в неділю з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та першу половину святкових днів із яким він погодився частково.

Відповідно до ст.141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Позивач просить зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні сина і встановити запропонований ним спосіб спілкування.

Частинами 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради №08-373 від 03 березня 2015 року позивачу встановлено час для спілкування з малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у другий та четвертий тиждень місяця в суботу з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у перший та третій тиждень місяця в неділю з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та першу половину святкових днів.

Даний висновок судом приймається до уваги, оскільки він відповідає інтересам дитини, та не порушує права позивача на зустріч з сином, особисте спілкування зі своєю дитиною, його участь у вихованні.

Разом із тим, встановлюючи такий спосіб брати участь у вихованні та спілкуванні із дитиною суд враховує бажання батька виконувати свої батьківські обов'язки, а саме брати участь у вихованні та утримання дитини. Особиста прихильність дитини до кожного із батьків.

Крім того, всупереч вищенаведеному позивачем не надано суду доказів ухилення відповідачки від виконання розпорядження Міського голови та перешкоджання у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визначити спосіб участі батька у вихованні неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши можливість систематичних побачень у другий та четвертий тиждень місяця в суботу з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у перший та третій тиждень місяця в неділю з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та першу половину святкових днів.

Керуючись ст.ст. 141, 150, 157, 159 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши спосіб участі батька у вихованні сина, встановивши можливість систематичних побачень ОСОБА_1 з неповнолітньою дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким чином:

- у другий та четвертий тиждень місяця в суботу з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин;

- у перший та третій тиждень місяця в неділю з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин;

- першу половину святкових днів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий