Ухвала

іменем україни

9 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кафідової О.В.,

суддів: Амеліна В.І., Висоцької В.С.,

Писаної Т.О., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним та неукладеним договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 вересня 2007 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір про відкриття кредитної лінії, відповідно до умов якого він отримав кредит у сумі 90 000 доларів США. У липні 2012 року під час розгляду в апеляційному суді Закарпатської області справи за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до нього та ОСОБА_5 йому стало відомо про нібито укладений між банком та ним договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи в іноземній валюті від 27 вересня 2007 року. Зазначав, що такий договір він не підписував і нікого на це не уповноважував, примірник договору йому не надавався. Про його існування йому не було відомо. Враховуючи наведене, просив суд визнати договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи в іноземній валюті від 27 вересня 2007 року недійсним та неукладеним.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичній особі в іноземній валюті від 27 вересня 2007, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», недійсним та неукладеним.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 6 серпня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 6 серпня 2014 року.

У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3, подана в інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2014 року, здана до поштового відділення 26 грудня 2014 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Разом із заявою про перегляд судового рішення заявником подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку.

За змістом положень ст. 360 ЦПК України питання про поновлення строку на подання вказаної заяви має вирішуватись колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення підлягає задоволенню з огляду на зазначені заявником обставини, які свідчать про поважність причин його пропуску.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, зокрема, ст.ст. 203, 215 ЦК України, заявником надано:

- копію ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2012 року у справі про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки; про визнання договору іпотеки недійсним та зняття заборони відчуження;

- копію ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2012 року у справі про стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_4, колегія суддів не знаходить підстав для допуску вказаної цивільної справи до провадження Верховного Суду України в порядку, встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК України, оскільки з наданих копій судових рішень вбачається, що наведені заявником підстави стосуються інших фактичних обставин справи у порівнянні з ухвалою, про перегляд якої ставиться питання.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_4 строк для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2014 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним та неукладеним договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку, за заявою ОСОБА_3, поданою в інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. КафідоваГоловуючий
Судді:В.І. Амелін В.С. Висоцька Т.О. Писана О.В. УмноваСудді:В.І. Амелін