АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимум» Єрмоленка Євгена Васильовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Крістал Ессет Менеджмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимум» за участю третьої особи реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про зміну договору куплі-продажу заставної, про визнання виконаним основного зобов'язання по договору позики, про зобов'язання укласти договір міни квартири, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та зобов'язання внести запис в єдиний державний реєстр права власності на нерухоме майно, про визнання права власності на квартиру, про визнання недійсним договору оренди, про стягнення оплат та переплат по договорам з урахуванням штрафу і пені, про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить відповідачу на праві власності, в межах суми заявлених позовних вимог - 1397542,05 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник відповідача Єрмоленко Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що суть позову зводиться до визнання виконаним умов попереднього договору, який надумку позивача надає йому право власності на квартиру. Така вимога вочевидь є такою, що не може бути обґрунтуванням забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву щодо накладення арешту на спірну квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що АДРЕСА_1, є предметом спору у справі, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу .

Відповідно до роз'яснень в п. 4 постанови Пленуму ВС України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Спірна квартира належить відповідачу на праві власності, про що свідчать відомості з Державного реєстру прав на нерухоме майно.(а.с.37)

Вжитий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову, а тому постановлена ухвала законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 311,317 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимум» Єрмоленка Євгена Васильовича відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді