ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4878/14-ц
Провадження № 2/210/312/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Костенко В.В.,
при секретарі Панчук О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду , в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, цивільну справу за позовом Прокурора Дзержинського району м.Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, шляхом виселення, -
Прокурор Дзержинського району м.Кривого Рогу, на підставі п.2 ст.36-1 ЗУ «Про прокуратуру», в порядку ст..45 ЦПК України, звернувся 27.08.2014 року в інтересах ОСОБА_2 до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, в якому без правових підстав та згоди власника житла мешкають ОСОБА_3 - зять ОСОБА_2 та його співмешканка - ОСОБА_4, які чинять перешкоди у здійсненні власником свого права користування та розпорядження своїм майном, тому позивач просить їх виселити з зазначеного житлового будинку.
В судовому засіданні прокурор присутнім не був, подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
У зв'язку з неодноразовою неявкою відповідачів у судове засідання , суд розглядає справу на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України за їх відсутності та згідно до ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Відповідно до умов ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності відповідачів з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 30.11.1985 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Рукавіциною Н.В. 30.11.1985 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3947 та в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації 09.12.1985 року /а.с.15-17/.
З акту про встановлення не зареєстрованої особи за адресою: АДРЕСА_1 від 24.06.2014 року, складеного у присутності представників Прокуратури Дзержинського району м.Кривого Рогу , Дзержинського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області , виконкому Дзержинської районної у місті ради /а.с.5/, вбачається, що за вищеназваною адресою мешкають без згоди власника житлового будинку ОСОБА_2: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.10,11/, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, без реєстрації /а.с.9/.
З пояснень ОСОБА_3, що були надані ним 30.07.2014 року ДІМ Дзержинського РВ КМУ УМВС України Кучма Є.В., вбачається, що він став мешкати за вищезазначеною адресою у 2000 році разом з дружиною ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, та дочкою - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті дружини, він залишився жити в будинку тещі ОСОБА_2, яка з цього часу, стала періодично виганяти його з будинку. В квартирі за адресою реєстрації мешкає його сестра ОСОБА_9 Він не проживає за зареєстрованою адресою, оскільки його дочка навчається в КЗШ №15 та проживає в спірному будинку /а.с.13/.
З пояснень ОСОБА_4, що були нею надані 30.07.2014 року ДІМ Дзержинського РВ КМУ УМВС України Кучма Є.В., вбачається, що вона мешкає за вищезазначеною адресою з 2013 року як співмешканка ОСОБА_10 Власник будинку - ОСОБА_2 дозволила їм жити за умови сплати комунальних послуг. Однак, з початку 2014 року, ОСОБА_2 почала їх виганяти з будинку через те, що їй не подобається їхня присутність в її будинку. Вона, ОСОБА_4, в спірному будинку не зареєстрована /а.с.12/.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 41 Конституції України , ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.
Відповідно до ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст. 317-319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Крім того, пунктом 33 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», судам роз'яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Як встановлено судом, єдиним та законим власником спірного будинку є ОСОБА_2 Відповідачі не є членами сім'ї власника будинку, отже вони не мають права проживати в будинку без згоди власника будинку, своїм проживанням без згоди власника будинку порушують право ОСОБА_2 користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому підлягають виселенню.
Оскільки відповідно до п.11 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» органи прокуратури звільнено від сплати судового збору при здійсненні своїх повноважень, суд стягує судовий збір з відповідачів по 121,80 грн з кожного.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.150 ЖК України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 81, 82, 88, 209, 212, 215, 223-224, 294 ЦПК України, суд -
Позов Прокурора Дзержинського району м.Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, шляхом виселення - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні належним позивачу ОСОБА_2 нерухомим майном, шляхом виселення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 з житлового будинку АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 121,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в дохід держави судовий збір у розмірі 121,80 грн.
Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги , рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським районним судом м. Кривого Рога за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В. В. Костенко