Категорія 27 Доповідач Медяний В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

Апеляційного суду Вінницької області

від 21 січня 2015 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого: Медяного В.М.,

Суддів : Пащенко Л.В., Ковальчука О.В.,

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

за участю сторін у справі: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Посилається на те, що 15.05.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № VIW3AK10890118, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 9312,77 доларів США на термін до 14.05.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

17.05.2010 року з метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору ПАТ КБ "ПриватБанк" уклав з ОСОБА_5 договір поруки .

Позичальник зобов'язань за кредитним договором не виконував, у зв'язку із чим станом на 07.07.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 12759 доларів США 22 центів, що станом на 07.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 150303,66 грн., яка складається з: 4044 дол. США 06 центів - заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 1502 дол. США 33 центи - заборгованості по процентам за користування кредитом; 405 дол. США 06 центів - заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 6179 дол. США 98 центів - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 21 дол. США 22 центи - штрафу (фіксована частина) та 606 дол. США 57 центів - штрафу (процентна складова).

В добровільному порядку відповідачі заборгованість не повертають, тому позивач просив її стягнути з відповідачів солідарно.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за Кредитним договором № VIW3AK10890118 від 15.05.2008 року в сумі 12759 доларів США 22 центів, що станом на 07.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 150303 гривень 66 копійки, яка складається з: 4044 дол. США 06 центів - заборгованості за кредитом; 1502 дол. США 33 центи - заборгованості по процентам за користування кредитом; 405 дол. США 06 центів - заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 6179 дол.. США 98 центів - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 21 дол. США 22 центи - штрафу ( фіксована частина) та 606 дол.. США 57 центів - штрафу (процентна складова).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 1503 грн. 04 коп. судового збору.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 02.10.2014 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентам, комісії, пені та штрафів провадження у справі закрити, а в іншій частині ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи. Також просила суд у разі необхідності зменшити розмір нарахованої позивачем пені, виходячи з положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, з засад розумності та справедливості та врахувати хворобу ОСОБА_2

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» Рой В.Л. надав суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, розрахунок заборгованості за кредитним договором та заяву щодо відмови від позовних вимог до ОСОБА_4 в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін у справі, що з'явилися до суду, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Проте, зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1-3 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Так, зокрема судом встановлено, що 15.05.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено кредитно-заставний договір № VIW3AK10890118, відповідно до п. 2.1. якого банк зобов'язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору.

Згідно з п. 17.1. кредитно-заставного договору банк зобов'язується надати позичальникові кредит у розмірі 9312, 77 доларів США зі сплатою 15 % річних за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення до 14.05.2013 року.

Відповідно до п.п. 17.1.9. та п. 17.8. кредитно-заставного договору щомісяця з 15 по 19 число позичальник зобов'язаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 243, 35 доларів США.

У випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями 6.2.2. та 6.2.3. договору щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки (п. 14.2. кредитно-заставного договору).

При порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. плюс 5 % від суми невиконаного зобов'язання (п. 14.9. кредитно-заставного договору).

Сторони встановлюють строки позовної давності за вимоги про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у 5 років (п. 14.11: кредитно-заставного договору).

В забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, 17.05.2010 року між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки № VIW3AK10890118, за умовами ч.2 якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитними договорами в розмірі, передбаченому Додатком -1, котрий є невід'ємною частиною даного договору поруки, тобто в сумі 200 гривень (а.с. 51).

Банк виконав взяті на себе зобов'язання за кредитно-заставним договором № VIW3AK10890118 від 15.05.2008 року, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі 9312.77 дол. США.

Однак, ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала, що призвело до утворення в неї пред банком заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № VIW3AK10890118 від 15.05.2008 року станом на 07.07.2014 року, наданої позивачем в суд першої інстанції, заборгованість ОСОБА_2 перед банком становить 12759,22 дол. США та складається з: 4044,06 дол. США - заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 1502,33 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 405,06 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 6179,98 дол. СІЛА - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 21,22 дол. США - штрафу (фіксована частина) та 606,57 дол. США - штрафу (процентна складова) (а.с. 7-9).

25.07.2014 року банком відповідачам направлялись вимоги за № 30.1.0.0/2-586 про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 11), що підтверджується реєстром № 3416 групових поштових відправлень - рекомендованих листів(а.с. 12), які були залишені без задоволення.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором та утворення у зв'язку з цим заборгованості, а тому дана заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів у справі у примусовому порядку.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, через неповно з'ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Так, частиною 1 статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» не повідомлено, а судом першої інстанції відповідно не взято до уваги те, що заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2012 року вже стягнуто з ОСОБА_2 на корись ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № VIW3AK10890118 від 15.05.2008 року в розмірі 51498,04 грн. та судові витрати в розмірі 514,98 грн.

В подальшому зазначене заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2012 року рішенням апеляційного суду Полтавської області від 20.02.2014 року в частині відмови в солідарному стягненні з боржника та поручителя 200 грн. в рахунок погашення боргу за кредитним договором та в частині розподілу судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 200 грн. в рахунок заборгованості за кредитним договором від 15.05.2008 року, а також 393,18 грн. судового збору. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.92-94).

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі а на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та .платити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, до звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає е кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Ухвалення рішення суду без його належного виконання не припиняє правовідносин сторін за договором і не позбавляє кредитора права на отримання процентів за договором.

Відповідно до п.16.13 укладеного між сторонами кредитно-заставного договору всі види платежів (за винятком платежів щодо погашення кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, винагороди за передачу предмета застави у володіння позичальника, неустойка, сплата збитків та витрат), що вносяться позичальником за даним договором, є процентами в розумінні ЦК України.

Таким чином, банк має право вимагати стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, а також винагороди за резервування ресурсів, передбаченої п.п. 4.3, 17.1.8 даного договору (зазначеної в позовній заяві і розрахунку заборгованості як комісія), за період з 14.07.2012 р. по 07.07.2014 р. в розмірі, згідно надано банком розрахунку заборгованості за даний період.

171,61 (1502,33 - 1330,72) долар США, що за курсом 11,78 еквівалентно 2021,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

54,7 (405,06 - 350,36) доларів США, що за курсом 11,78 еквівалентно 644,37 грн. - заборгованість по винагороді за резервування ресурсів.

Відповідно до п. 14.3 кредитно-заставного договору, у випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого статтею 6.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого прострочення не нараховуються.

Відповідно до п. 14.9 при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. плюс 5 % від суми невиконаного зобов'язання.

Таким чином, відповідно до умов договору пеня і штраф застосовуються за різні порушення договору і не є подвійним стягненням.

Разом з тим, з урахуванням наведеного розрахунку, процентна складова штрафу підлягає стягненню в розмірі (171,61 + 54,7) * 0,05 = 11,32 долара США, що за курсом 11,78 еквівалентно 133,30 грн.

Також, відповідно до п. 14.10 договору нарахування неустойки за цим договором здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне було бути виконане відповідною стороною. Сплата неустойки здійснюється в гривнях. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

З урахуванням наведених умов договору та рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2012 року і рішення апеляційного суду Полтавської області позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» нарахована пеня з 14.07.2012 р. по 07.07.2014 р. в розмірі: 5792,96 (6179,98-387,02) доларів США, що за курсом 11,78 еквівалентно 68241,07 грн., яку банк наполягає стягнути з відповідача ОСОБА_2

Проте, згідно частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що нарахований розмір пені значно перевищує розмір збитків. Крім цього, з наданої відповідачем ОСОБА_2 довідки вбачається, що вона тривалий час хворіє та з 1992 року проходить лікування з приводу виявленого у неї захворювання. А тому колегія суддів вважає, що за таких підстав розмір нарахованої неустойки (пені) може бути зменшено до 1000 доларів США, що станом на 07.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ 11,78 еквівалентно 11780 гривень.

Також, оскільки колегією суддів встановлено, що заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2012 року з ОСОБА_2 на корись ПАТ КБ «Приватбанк» вже стягнута заборгованість по кредитному договору № VIW3AK10890118 від 15.05.2008 року в розмірі 51498,04 грн.( у тому числі вся сума тіла кредиту в розмірі 4044,06 доларів США (а.с.92-94), тому в цій частині позовних вимог провадження у справі слід закрити.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судове рішення першої інстанції суду не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо його законності й обґрунтованості, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому залишатися в законній силі не може та підлягає зміні на підставі п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, ч. 1 п.2 ст. 205, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2014 року змінити.

Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VIW3АК10890118 від 15.05.2008 року в розмірі 226,31 доларів США, що станом на 07.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ 11,78 еквівалентно 2665,93 гривень, яка складається з: заборгованості за процентами в розмірі 171,61 долар США, що еквівалентно 2021,57 гривень та заборгованості по винагороді за резервування ресурсів в розмірі 54,7 доларів США, що еквівалентно 644,37 гривень, а також 383,30 гривень штрафу (250 грн. фіксована складова та 133,30 грн. процентна складова), та 1000 доларів США пені, що станом на 07.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ 11,78 еквівалентно 11780 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 243,60 гривень судового збору.

В іншій частині позовних вимог - стягнення тіла кредиту провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :підпис. В.М. Медяний

Судді :підписи. Л.В. Пащенко

О.В. Ковальчук

Згідно з оригіналом.

Суддя : В.М. Медяний