АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Гладченко Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року відмовлено відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення фатку родинних відносин.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, оскільки відсутній спір про право.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, з підстав викладених в ній та просив задовольнити.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції вважав, що з заяви вбачається спір про право, та виходив з положень ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст.256 ЦПК України встановлення факту в порядку окремого провадження не пов»язується з подальшим вирішенням спору про право, а залишення заяви про встановлення факту без розгляду можливо у разі, якщо у такій справі встановлення факту пов»язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право.

Як слідує із змісту поданої заяви ОСОБА_2 ставить питання про визнання факту проживання однією сім'єю для прийняття спадщини на комунальну квартиру АДРЕСА_1, після померлого ОСОБА_4, якого заявник останні п'ять років доглядав, а відтак має місце спір про право.

Оскільки між сторонами існує спір про право на спадкування, який вирішується у позовному порядку, заява ОСОБА_2 не може бути вирішена у окремому провадженні, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і роз'яснює заявнику право звернутися до суду на загальних підставах.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності спору про право є помилковими та відхиляються колегією суддів.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваній ухвалі, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи.

Передбачених ст. 312 ЦПК України підстав для скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 312 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: