У Х В А Л А

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання на підставі ч. 3 ст. 215 ЦК України частково недійсним нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 21 грудня 2007 року між ними, в частині визнання продажної ціни квартири.

Посилалась на те, що п. 2 вказаного договору не відповідає дійсності, оскільки продаж квартири було здійснено за 80 тис. грн, однак з метою зменшення витрат з нотаріального оформлення договору, які несла відповідачка, за згодою останньої ціну продажу квартири було вказано 23 тис. грн.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 23 липня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним п. 2 договору купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1, посвідченого державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори 21 грудня 2007 року за реєстровим № 4686, укладеного між ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4 в частині «продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 23 тис. грн». Вважати договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1, укладений між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4, посвідчений державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори 21 грудня 2007 року за реєстровим № 4686, укладеним за ціною купівлі-продажу 80 тис. грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2014 року рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 23 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено факт продажу квартири за іншою ціною, ніж зазначено в п. 2 договору купівлі-продажу, що відповідно до ст. 215 ЦК України є підставою для визнання оспорюваного договору в частині ціни, за яку було продану квартиру, недійсним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивач у суді не довела обставин, на які посилалась як на обґрунтування своїх вимог.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 21 грудня 2007 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_3 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Пунктом 2 вказаного договору зазначено, що продаж вказаної квартири вчинено за 23 тис. грн.

Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_3 посилалась на те, що фактично квартиру було продано за 80 тис. грн, які вона отримала від покупця ОСОБА_4 ще в жовтні 2007 року, однак з метою зменшення витрат з нотаріального оформлення договору, які зазнала б відповідач, за згодою останньої ціну продажу квартири було вказано 23 тис. грн.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано копії розписок (а. с. 5).

Даний факт не заперечувався і відповідачем, яка просила задовольнити позов.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу в момент вчинення правочину.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Визнаючи недійсним оспорюваний правочин в частині визнання ціни, за яку було продану спірну квартиру, суд першої інстанції виходив із доведеності наведених позивачем обставин.

У той же час, скасовуючи рішення суду першої інстанції про підставність позову та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд, не визначившись із характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню, наявним у справі розпискам про передачу у жовтні 2007 року ОСОБА_4 ОСОБА_3. 80 тис. грн, доводам позивача та факту визнання позову відповідачем належної оцінки не дав. Разом із тим, скасовуючи рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5, не перевірив, чи порушуються його права та інтереси ухваленим судом першої інстанції рішенням з огляду на те, що учасником спору він не був, а суд не ухвалював будь-якого рішення щодо його прав та обов'язків.

Порушення судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. 10 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. П. Гончар

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко