МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2015 р. Справа № 370/897/15-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі Приходько О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просив стягнути з останньої бог за договором позики в сумі 2796500 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 08 січня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики № 08-01/14 від 08 січня 2014 року (надалі - Договір), що додається до позову. Згідно п. 1.1 Договору позивач передає у власність відповідача грошові кошти у сумі 2 796 500,00 грн., що еквівалентно 350 000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на день укладення Договору (1 долар США = 7,99 гривень), а відповідач зобов'язався повернути позивачу вказані кошти до 07 січня 2015 р. (п. 3.1 Договору). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання у повному обсязі належним чином та передав суму позики, передбачену Договором, що підтверджується Актом прийому-передачі грошових коштів № 1 від 08 січня 2014 року, який додається до позову. Відповідач, в свою чергу порушив строки виконання зобов'язання, сума позики досі не повернута на день подання цього позову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити із вказаних вище підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

08 січня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №08-01/14 від 08 січня 2014 року (надалі - Договір), що додається до позову. Згідно п. 1.1 Договору позивач передає у власність відповідача грошові кошти у сумі 2 796 500,00 грн., що еквівалентно 350 000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на день укладення Договору (1 долар США = 7,99 гривень), а відповідач зобов'язався повернути позивачу вказані кошти до 07 січня 2015 р. (п. 3.1 Договору).

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання у повному обсязі належним чином та передав суму позики, передбачену Договором, що підтверджується Актом прийому-передачі грошових коштів № 1 від 08 січня 2014 року, який додається до позову.

Відповідач, в свою чергу порушив строки виконання зобов'язання, сума позики досі не повернута на день подання цього позову до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3654 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст.15, 60, 79, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 - 2796500 (два мільйони сімсот дев'яносто шість тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування, понесених ним судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий О.В. Тандир