Провадження № 2/185/331/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Клипач А.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до СК «Провідна» та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 08 липня 2012 року внаслідок ДТП був пошкоджений належний йому автомобіль НОМЕР_1. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_2

СК «Провідна» було частково відшкодовано позивачу матеріальну шкоду в сумі 2253 грн 07 коп. Однак дійсна вартість відновлювального ремонту його автомобіля за висновком експерта складає 7740 грн.

Тому позивач просить:

- стягнути з СК «Провідна» в рахунок спричиненої йому в результаті ДТП матеріальної шкоди суму недоплаченого страхового відшкодування 4986 грн 93 коп,

- стягнути з ОСОБА_2 в рахунок спричиненої матеріальної шкоди величину втрати товарної вартості автомобіля 7740 грн, суму франшизи 500 грн, витрати по проведенню оцінки спричиненої матеріальної шкоди 800 грн, всього 9040 грн,

- стягнути з ОСОБА_2 в рахунок спричиненої моральної шкоди 10 000 грн.

- стягнути з відповідачів судові витрати.

У судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги, в частині відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 5000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, згодний відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Представник відповідача «СК «Провідна» - ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, у поданому письмовому запереченні просив у позові відмовити, посилаючись на те, що позивач звернувся до СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування 10 липня 2012 року. Цього ж дня було складено акт огляду транспортного засобу. Згідно з вимогами п.34.4 ст.34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з метою визначення розміру збитків, завданих позивачу в результаті пошкодження автомобіля спеціалістом СК «Провідна» на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів та за допомогою програмного продукту «Аудатекс» було проведено калькуляцію № 1681В, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає 2753 грн 07 коп. З урахуванням франшизи 500 грн розмір страхового відшкодування склав 2253 грн 07 коп і був виплачений позивачу. Таким чином СК «Провідна» були належним чином виконані зобов'язання за договором страхування. 02 березня 2013 року позивач звернувся до СК «Провідна» з заявою про доплату страхового відшкодування, посилаючись на те, що фактично сплатив за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля 4000 грн. СК «Провідна» було відмовлено у здійсненні такої доплати, оскільки в наданих документах на виконані роботи по ремонту автомобіля, здійснені ПП «Резяпов» значно завищена їх вартість у порівнянні із розрахунком, виконаним згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, також ПП «Резяпов» не є платником податку на додану вартість. Розмір ПДВ є непідтвердженим. Висновок автотоварознавчого дослідження № 136, на який посилається позивач, є неналежним доказом понесеної шкоди, оскільки визначає вартість матеріального збитку, а не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, технічний огляд проводився автотоварознавцем ОСОБА_5 без виклику заінтересованих осіб. СК «Провідна» виконала вимоги ст.34 Закону України "Про обов'язкове страхування…», а саме направила свого представника за місцезнаходженням пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, тому страховик не повинен виплачувати суму збитків за експертизою потерпілого та витрати позивача за проведення автотоваровідчого дослідження. Крім того фактична вартість відновлювального ремонту згідно наданого позивачем акта виконаних робіт складає 4000 грн, а розмір страхового відшкодування не може перевищувати розміру реальних збитків. Відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням слід покласти на особу, яка винна у настанні ДТП відповідно до ст.1194 ЦК України. Також на цю особу має бути покладений обов'язок відшкодувати потерпілому моральну шкоду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 10 вересня 2012 року (а.с.10) ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 08 липня 2012 року, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул.Маяковського в м.Тернівка Дніпропетровської області, порушив вимоги п.13.1 ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2 була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна».

Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

ОСОБА_1 була подана така заява 10 липня 2012 року, того ж дня представником СК «Провідна» був складений акт огляду транспортного засобу , який був підписаний позивачем.

Розмір страхового платежу був розрахований страховиком самостійно відповідно до вимог ст.7,13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Страхове відшкодування у розмірі 2253 грн 07 коп було перераховано позивачу.

Позивач не погодився з рішенням страховика і 17 липня 2012 року за замовленням позивача спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_5 було надано висновок № 136 експертного автотоваровідчого дослідження автомобіля НОМЕР_1 (а.с.12-18), згідно з яким вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля складає 15 480 грн і включає в себе:

- вартість ремонтно-відновлювальних робіт 4892 грн 16 коп,

- вартість матеріалів для ремонту 2564 грн 39 коп,

- вартість складових, що підлягає заміні, з урахуванням фізичного зносу 283 грн 45 коп,

- величина втрати товарної вартості 7740 грн.

Відповідно до свідоцтва № 360, виданого Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України ОСОБА_5 має кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз, у тому числі з визначення розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (а.с.28).

Таким чином висновок експертного автотоваровідчого дослідження № 136 є належним доказом, що підтверджує розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди.

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до СК «Провідна» з заявою про здійснення доплати страхового відшкодування відповідно до акту виконаних робіт та документу про оплату за виконані роботи автосалону. Згідно доданих до заяви документів витрати на ремонт фактично склали 4000 грн.

Позивачу було відмовлено у здійсненні такої доплати із посиланням на те, що витрати на відновлення автомобіля пов'язані із самостійним вибором ремонтної організації та здійснені на власний розсуд, носять суб'єктивний характер і не відповідають об'єктивно визначеній вартості ремонту.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування...", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

За висновком експерта загальна вартість відновлювального ремонту складає 7740 грн.

Але фактичні витрати позивача на ремонт автомобіля склали 4000 грн без урахування НДС, що підтверджуються замовленням-нарядом ПП «Резяпов» від 25 липня 2012 року.

Ремонті роботи включають в себе:

розбирання, рихтовку, збирання 910 грн,

установку автомобіля на стапель 400 грн,

усунення перекосу 480 грн,

фарбування заднього бампера 1000 грн,

фарбування кришки багажника 1000 грн,

ремонт бампера 210 грн.

Вартість матеріалів для ремонту: затверджувача, лаку, розчинника, автоемалі згідно наданих позивачем чеків загалом складає 1040 грн.

Загальна сума, фактично витрачена позивачем на ремонт автомобіля - 5040 грн.

Як передбачено ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тому слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 різницю між фактичними витратами на відновлення автомобіля та страховим відшкодуванням: 5040 2253,07 = 2786 грн 93 коп, а також суму франшизи 500 грн, величину втрати товарної вартості автомобіля -7740 грн, всього 11026 грн 93 коп.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином моральна шкода, завдана позивачу пошкодженням автомобіля, підлягає стягненню з особи, винної у вчиненні ДТП, а саме з відповідача ОСОБА_2, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач був позбавлений можливості користуватися автомобілем, витрачав час на пошук можливостей та коштів з метою усунення наслідків пошкодження транспортного засобу, що порушило його звичне життя.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що в частині стягнення моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню в сумі 500 грн.

Сума, сплачена позивачем експерту за проведення автотоварознавчого дослідження не є матеріальною шкодою і не відноситься до судових витрат, тому у цій частині позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.1-2) підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 11026 (одинадцять тисяч двадцять шість) грн 93 коп, у відшкодування моральної шкоди 500 (п'ятсот) грн, судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) грн 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_6