Справа № 627/445/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Л.В. Вовк

з участю секретаря - О.С. Казакової,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в :

.

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Пархомівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У своїй заяві позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3, яка проживала в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області. За життя мати склала заповіт, посвідчений 27.03.2007 року, згідно якого заповідала житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, який належав їй на праві приватної власності, позивачу та його брату ОСОБА_4. Після смерті матері відкрилася спадщина на майно, яке позивач має намір успадкувати, однак постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, прохала його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та прохав слухати справу у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступних висновків.

Під час судового засідання було встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пархомівка, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1, виданим Пархомівською сільською радою.

Відповідно до свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину, посвідчених державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори 12.11.1993 року, ОСОБА_2 належав на праві приватної власності житловий будинок по АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок зареєстрований в Краснокутському БТІ 12.11.1993 року за ОСОБА_3.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Пархомівської сільської ради від 27.03.2007 року № 147, ОСОБА_3 заповідала вищевказаний житловий будинок позивачу ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а грошові вклади ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на її майно.

Позивач ОСОБА_2, у відповідності до ст.1235 ЦК України, являється спадкоємцем по заповіту.

Як вбачається з постанови Краснокутської державної нотаріальної контори від 02.04.2015 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до довідки Пархомівської сільської ради від 03.04.2015 року, позивач на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При цьому слід враховувати, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини.

Обгрунтовуючи свій позов, ОСОБА_2 зазначив, що заяву про прийняття спадщини не подав через те, що є особою похилого віку, юридично не грамотний, тяжко хворіє та вважаючи, що є заповіт, зможе будь-коли оформити спадщину.

Зазначені обставини не свідчать про наявність, в розумінні ч.3 ст.1272 ЦК України, поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Жодних доказів на підтвердження існування причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини, позивачем та його представником суду не надано.

Отже, суд приходить до висновку, що будь-яких перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у позивача не було, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. В. Вовк