Справа №482/2061/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі : головуючого - судді Баранкевич В.О., при секретарі Андрусенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса справу за позовом ПАТ «Державний Ощадний Банк України» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в квітні 2014року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2014 року, ухваленим у справі за вказаним позовом, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено .

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/2061/14-ц від 22 січня 2015 року, задоволено заяву відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення № 482/742/14-ц від 24 жовтня 2014 року, справу призначено до розгляду взагальному порядку.

На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що 22.05.2009 року між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» (назву якого змінено на ПАТ «Державний Ощадний Банк України») та ОСОБА_3 було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №32.

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 191500грн, під 23% річних який зобов'язалася повернути у повному обсязі в строк до 21.05.2014року. З метою забезпечення виконання позичальником грошових зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії №32 від 22.05.2009 року іпотекодавець ОСОБА_4 передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, магазин НОМЕР_3 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 202,2кв.м.

Банком свої обов'язки за договором відновлювальної кредитної лінії №32 від 22.05.2009 року виконано в повному обсязі, однак в супереч взятим на себе зобов'язанням ОСОБА_3 неодноразово порушувала умови вказаного договору, у зв'язку з цим між банком та позичальником 21.03.2011року було укладено договір реструктуризації заборгованості №31/1.

Оскільки позичальник продовжила порушувати умови договору відновлювальної кредитної лінії №32 від 22.05.2009року та договору реструктуризації, то станом на 16.01.2015 року у неї утворилася заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №32 від 22.05.2009року в сумі 206166,39 грн., з яких: прострочений основний борг 117197 грн 17 коп., прострочена заборгованість за відсотками 32861 грн . 07 коп.; прострочення за комісією 2600 грн. 80 коп., пеня 53507 грн. 35 коп.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки визначивши спосіб реалізації шляхом продажу предмету іпотеки на публічних торгах.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явилися хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи: договір відновлювальної кредитної лінії №32 від 22.05.2009року та додаток «графік платежів» до нього, тарифи за послуги, що надаються ОПЕРВ ВАТ «Ощадбанк» в Миколаївській області, іпотечний договір посвідчений 22.05.2009року приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. за реєстраційним №1137, додатковий договір №32/1 до Договору відновлювальної кредитної лінії від 22.05.2009року №32 та додаток №1 «графік платежів» до нього, розрахунок заборгованості, вимоги про усунення порушення зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до умов договору відновлювальної кредитної лінії №32 від 22.05.2009року (далі Кредитний договір) ОСОБА_3 отримала від ВАТ «Державний Ощадний Банк України» (назву якого змінено на ПАТ «Державний Ощадний Банк України») кредит у сумі 191500грн., з відсотковою ставкою за користування кредитним коштами 23% та кінцевою датою повного повернення кредиту до 21.05.2014року.

Згідно «Тарифів за послуги що надаються ОПЕРВ ВАТ «Ощадбанк» в Миколаївській області позичальник зобов'язалася сплачувати позикодавцю комісію за супроводження кредиту в розмірі 0,05% від залишку суми кредиту, але не менше 5грн. щомісяця.

Відповідно до п. 5.2 Договору відновлювальної кредитної лінії за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,06 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_4 передав у іпотеку нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю, магазин НОМЕР_3 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 202,2 кв.м., цей договір посвідчено приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. 22.05.2009 року за реєстровим №1137.

Банк виконав свої зобов'язання і видав грошову суму кредиту ОСОБА_3, а вона порушила взяті на себе зобов'язання, тобто не здійснювала оплату по кредитному договору щомісячно у встановленому графіком платежів розмірі, у зв'язку із чим у неї виникла заборгованість.

21 травня 2011року між банком та позичальником було укладено договір реструктуризації заборгованості №31/1, однак позичальник продовжила порушувати умови договору відновлювальної кредитної лінії №32 від 22.05.2009року та договору реструктуризації та станом на 16.01.2015 року у неї утворилася заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №32 від 22.05.2009року в сумі 206166,39 грн., з яких: прострочений основний борг 117197 грн 17 коп., прострочена заборгованість за відсотками 32861 грн . 07 коп.; прострочення за комісією 2600 грн. 80 коп., пеня 53507 грн. 35 коп.

19 лютого 2014 року позивач направив відповідачам вимоги про усунення порушення зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії. Вказані вимоги вручено особисто відповідачам 28.02.2014року, про що свідчать їхні підписи про вручення.

На час розгляду справи у суді відповідачем вказана заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому позикодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму позики та внести інші платежі, передбачені договором.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки узгоджений сторонами у розділі 6 Іпотечного договору, де, зокрема, встановлено, що: - позивач набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки в разі, якщо в момент настання терміну виконання основного зобов'язання або відповідної його частини, забезпеченого іпотекою, воно не буде виконано (п. 6.1); - іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду або згідно з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 6.2); - реалізація Предмета іпотеки, на який звернено стягнення за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса проводиться у встановленому законодавством порядку (п.6.4).

Статтею 39 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з ч. 6 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

За приписами ч.1 ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Як вбачається із п.1.3 Іпотечного договору сторони погодилися, що вартість предмету іпотеки - 383 375,00 грн. є приблизною вартістю предмету іпотеки на час укладання договору. Реалізація предмету іпотеки в будь-якому випадку буде здійснюватися за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти в порядку передбаченому цим договором та чинним на момент реалізації законодавством.

Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання ОСОБА_3 зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у сумі 206166,39 грн., з яких: прострочений основний борг 117197 грн 17 коп., прострочена заборгованість за відсотками 32861 грн. 07 коп.; прострочення за комісією 2600 грн. 80 коп., пеня 53507 грн. 35 коп., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені витрати по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526,610,615,625,1050 ЦК України, ст.ст.33, 38, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 10, 60, 152, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ «Державний Ощадний Банк України» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Для погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 32, укладеного 22 травня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (р/р 90, МФО 326461, ідентифікаційний номер ), та ОСОБА_3, в сумі 206166,39 грн., з яких: прострочений основний борг 117197 грн 17 коп., прострочена заборгованість за відсотками 32861 грн. 07 коп.; прострочення за комісією 2600 грн. 80 коп., пеня 53507 грн. 35 коп. звернути стягнення на нерухоме майно відповідно до іпотечного договору від 22.05.2009 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. зареєстрованим за №1137, асаме : нежитлову будівлю, магазин НОМЕР_3 загальною площею 202,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Універсальною товарною біржею «Ріко-Альянс» 27.02.2002 за реєстраційним № 2-44, зареєстрованого Комунальним підприємством «Новоодеське бюро технічної інвентаризації» Миколаївської області 30.01.2004 за номером запису: 106, в книзі 1, (реєстраційний номер у РПВН: 4549191), шляхом продажу предмету іпотеки на публічних торгах.

Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_4, та ОСОБА_4, РНКОПП НОМЕР_2, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» (р/р 90, МФО 326461, ідентифікаційний номер ), судові витрати в сумі 2061(дві тисячі шістдесят одна) грн. 66 коп., по 1030 (тисяча тридцять) грн. 83 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.О. Баранкевич