АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

17 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року

у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на невиконання останнім умов договору.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року позовні вимоги Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» (далі - ДП «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро») задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» суму заборгованості в розмірі 231 700 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Зазначив, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не взято до уваги посилання відповідача в його запереченнях на позов, що ДП «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» в свою чергу є боржником ОСОБА_1 Крім того, суд не надав належної оцінки доказам, прибутковим касовим ордерам, які підтверджують вказану заборгованість та не застосував до вказаних правовідносин ст. 601 ЦК України.

Просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року скасувати та ухвалите нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Представники ДП «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» Баранський Б.О. та Вакуленко Л.В. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 відповідно до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи. Колегія суддів визнає вказані в ній причини неявки в судове засідання неповажними, та відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 22.11.2013 між позивачем та відповідачем був укладений договір № 22-11/13 відповідно до якого продавець передав 3-х томне видання в двох книгах «Історія Українського парламентаризму» у власність покупця; покупець зобов'язувався прийняти і оплатити дане видання на умовах цього договору в кількості 500 примірників на загальну суму 250 000 грн.

Відповідно до вимог п. 2.2 договору покупець зобов'язувався здійснити оплату після отримання книжкової продукції впродовж семи календарних днів - 80 000,00 грн., 10.12.2013 - 80 000,00 грн., остаточний розрахунок в сумі 90 000,00 грн. не пізніше 25.12.2013.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, проте відповідач не в повному обсязі виконав умови договору, оскільки оплата здійснена частково в сумі 18 300,00 грн. в тому числі 18.03.2014 по прибутковому касовому ордеру № 7 - 9300,00 грн., 29.04.2014 - по прибутковому касовому ордеру № 10 - 9000,00 грн.

Суд першої інстанції вважаючи доведеним факт наявності порушення боржником умов договору дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що боржник не виконав свої зобов'язання у встановлені договором строки. В свою чергу ОСОБА_1 не було надано належних доказів в розумінні ст. 60 ЦПК України на спростування зазначених обставин.

Доводи апеляційної скарги, щодо незастосування судом ст. 601 ЦК України колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких вже настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не звертався до суду з зустрічною позовною заявою.

Посилання в апеляційній скарзі що судом не було взято до уваги зустрічні вимоги відповідача, викладені в запереченнях є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 124 ЦПК України зустрічна позовна заява, подається до суду з додержанням загальних правил пред'явлення позову та повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору про відшкодування матеріальної шкоди.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/8961/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4026/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.