У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М.,
Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва, Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в м. Києві, Деснянський районний відділ Головного управління державної міграційної служби м. Києва про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого зазначила, що 20 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір за № МL-002/041/2008, за умовами якого остання отримала кредитні кошти у сумі 84 918 доларів США строком до 20 лютого 2033 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 20 лютого 2008 року між сторонами укладено договір іпотеки за № РМL-002/041/2008, згідно умов якого позивач передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року з неї на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 112 613,29 доларів США, що еквівалентно 900 118 гривням 03 копійкам, пеню за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 171 461 гривня 60 копійок, а всього стягнуто 1 071 579 гривень 63 копійки.

13 листопада 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис, відповідно до якого нотаріус запропонувала звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог кредитора в сумі 93 260,73 доларів США, що еквівалентно 745 433 гривням 01 копійці.

Посилаючись на те, що нотаріус вчинив нотаріальну дію за межами нотаріального округу без надання позивачці, як боржнику, документів, що підтверджують безспірність суми заборгованості за умови ненастання строку виконання основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, просила суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У березні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг України» звернулося до суду із зустрічним позовом про виселення ОСОБА_4 та її неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1 та зняття їх з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі посилаючись на те, що дитина була зареєстрована в квартирі після укладення договору іпотеки.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 9 жовтня 2014 року, первісний позов задоволено.

Визнано виконавчий напис від 13 листопада 2013 року № 7978, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що сума боргу, визначена в досудовій вимозі від 16 травня 2013 року, не є безспірною, кредитор не надіслав боржнику вимогу про дострокове повернення кредиту, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та відмові у задоволенні зустрічного позову про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.