Справа № 510/1151/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2015 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- при секретарі Фурсовой А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача - Ренійської міської ради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивачі на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, померлого 15.05.2011р.; копії свідоцтв про народження ОСОБА_1, ОСОБА_2;копія технічного паспорту на садибний житловий будинок № 15 по вул. 3-го Гвардійського полку в м. Рені Одеської обл.; копія довіреності ОСОБА_1 виданої ОСОБА_4 від 03.032015 р.; копія витягу з домової книги вищевказаного будинку ; копія договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку № 15 по вул. 3-го Гвардійського полку в м. Рені від 14.07.1998 р.; копія довіреності ОСОБА_2 виданої ОСОБА_4 від 11.03.2015 р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17.03.2015р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є дітьми нині померлого ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3 належало:

- 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями в м. Рені Одеської області по вул. 3-го Гвардійського полку № 15, що підтверджується договором купівлі-продажу ? частини житлового будинку № 15 по вул. 3-го Гвардійського полку в м. Рені від 14.07.1998 р. та технічним паспортом на вищевказаний будинок від 16.03.2015р.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 15.05.2011р. - помер. Після смерті батька позивачів відкрилась спадщина на 1/4 частину вищезазначеної нерухомості. У відповідний шестимісячний строк, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивачі прийняли спадщину з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини, позивачі постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується відповідними відмітками в їх паспортах про реєстрацію місця проживання. Протягом шести місяців зі дня відкриття спадщини позивачі про відмову від спадщини не заявляли, а отже фактично прийняли спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_3, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вступом в управління та володіння спадковим майном. Враховуючі ці обставини, позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину успадкованого майна, однак їм в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів (відсутності реєстрації в Єдиному державному Реєстрі прав власності на нерухоме майно зазначеного будинку) на вищевказане спадкове майно, про що 17.03.2015р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на 1/4 частину житлового будинку, як на об'єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачі фактично прийняли спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_3 і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, Ренійська міська рада Одеської області не заперечує, щоб позивачі оформили право власності на спадкове майно на своє ім'я.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). У відповідний шестимісячний строк, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивачі прийняли спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На час відкриття спадщини, позивачі постійно проживали разом із спадкодавцем, протягом шести місяців зі дня відкриття спадщини позивачі про відмову від спадщини не заявляли, а отже фактично прийняли спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_3, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вступом в управління та володіння спадковим майном. Вони у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вступом в управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, по причині відсутності правовстановлюючих документів (відсутності реєстрації в Єдиному державному Реєстрі прав власності на нерухоме майно зазначеного будинку) на вищевказане спадкове майно, у зв'язку із чим в даний час позивачі вимушені звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що позивачі є суб'єктами набуття права власності на 1/4 частину об'єкта нерухомості, що становить предмет спору, з підстав прийняття спадщини за законом, однак, з незалежних від них причин вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на спадщину, у звязку із чим були вимушені звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1228, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на:

- 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 15 по вул. 3-го Гвардійського полку в м. Рені Одеської області,

- що належала ОСОБА_3, померлому 15.05.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник