Справа № 464/4013/14 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/232/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 липня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», ОСОБА_4, Філії 14 приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», треті особи: державна виконавча служба Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_5, про визнання прилюдних торгів недійсними,-

встановила:

У квітні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТзОВ) «Кей-Колект» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати недійсними прилюдні торги, проведені 20.01.2014 року філією №14 приватного підприємства (далі-ПП) «НИВА-В.Ш.» з реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_5 - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,9 кв.м., оформлені протоколом №1413743-1 від 20.01.2014 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що прилюдні торги були проведені з порушенням вимог, встановлених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 року №68/5 (далі-Тимчасове положення), та Законом України «Про іпотеку», а саме: на час проведення прилюдних торгів позивач, як стягувач, не мав жодної інформації, яка б підтверджувала факт розміщення оголошень про проведення прилюдних торгів в друкованих засобах масової інформації, а інформація, яка була опублікована спеціалізованою організацією на відповідному веб-сайті, в порушення вимог п.п.3.6, 3.8, 3.9, 3.10 Тимчасового положення, не містила, окрім місцезнаходження (адреси) та загальної площі квартири, додаткових відомостей про відчужуване майно та відомостей щодо строків сплати гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування та адреси банку, рахунку спеціалізованої організації, що могло істотно вплинути на формування кількості покупців та ціни реалізації майна. Крім того, зазначає, що державним виконавцем в порушення вимог п.6.3 Тимчасового положення не було надіслано стягувачеві копії акта про проведені прилюдні торги.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.07.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким указаний позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували повідомлення його, як стягувача, про проведення прилюдних торгів. Крім того, на думку апелянта, продаж квартири з прилюдних торгів було вчинено за ціною, яка не відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку», оскільки вона є нижчою за 90 % вартості предмета реалізації.

В судове засідання апеляційного суду інші особи, які беруть участь у справі, не з»явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с.136-142), апелянт подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку із зайнятістю представника в іншій справі (а.с.143), однак, у задоволенні такого клопотання колегія суддів відмовила, оскільки наведені причини неявки в судове засідання представника товариства не є поважними, а довіреність, видана товариством на цього представника, втратила чинність, тому розгляд справи проведено відповідно до вимог ст.305 ЦПК України у відсутності осіб, які не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПП «НИВА-В.Ш.» та представника ОСОБА_5 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції (далі - ВПВР ДВС ГУЮ) у Львівській області знаходився виконавчий лист №2-360/11, виданий 07.02.2013 року Сихівським районним судом м.Львова, про стягнення із ОСОБА_5 у користь ТзОВ «Кей-Колект» заборгованості в розмірі 1266379 грн. 66 коп.

В процесі примусового виконання судового рішення, державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_5, а саме, на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 68,9 кв.м.

Згідно із висновком оцінювача - суб»єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 від 04.11.2013 року, початкова ціна реалізації квартири боржника ОСОБА_5 становила 252800 грн. (а.с.3)

Згідно з договором №1413743 від 27 грудня 2013 року, організатором проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна визначено філію 14 ПП «Нива - В.Ш.» (а.с.51).

Прилюдні торги з реалізації спірного майна були призначені на 20 січня 2014 року на 10 год. 00 хв. за адресою: м.Львів, проспект В.Чорновола, 7, кімн.235.

Відповідно до протоколу №1413743-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 20 січня 2014 року, участь у торгах взяли два учасники, а переможцем торгів став ОСОБА_4, який запропонував 253000 грн. за квартиру (а.с.6, 50), тобто ціну, яка є вищою від початкової (стартової) ціни реалізації квартири.

Порядок реалізації арештованого майна визначено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 року №68/5.

У відповідності до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації.

Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ч.3 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», арештоване майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеному статтею 58 цього Закону.

У відповідності до п.3.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 року №68/5, в редакції, чинній на момент підготовки та проведення прилюдних торгів (далі - Тимчасове положення), орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні від продажної ціни лота.

Пунктом 3.2 Тимчасового положення визначено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5.

З наведених вище норм вбачається, що процедура підготовки до прилюдних торгів розпочинається з моменту надання державним виконавцем спеціалізованій організації, з якою укладено договір про надання послуг з реалізації арештованого майна, заявки, в якій уже зазначена початкова вартість майна, що підлягає реалізації з прилюдних торгів, яка визначається суб»єктом оціночної діяльності відповідно до вимог ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», а тому дії державного виконавця та суб»єкта оціночної діяльності щодо визначення вартості майна, яке підлягає реалізації з прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження в порядку, встановленому ст.ст.57, 58 цього Закону і не можуть бути підставами для визнання прилюдних торгів недійсними.

Даний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду України від 24.10.2012 р. справа № 6-116цс12, від 26.12.2012 р. справа № 6-140цс12, яка є обов»язковою для судів згідно із ст.360-7 ЦПК України.

Враховуючи те, що початкова ціна реалізації спірного нерухомого майна була визначена у встановленому ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» порядку експертом, суб»єктом оціночної діяльності - суб»єктом господарювання, призначеним державним виконавцем у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, згідно із його звітом про оцінку майна, а спірне майно з прилюдних торгів було реалізоване за ціною, вищою, ніж його стартова (початкова) ціна, тому доводи апелянта про порушення вимог закону в цій частині є безпідставними.

Пунктом 3.5 вказаного вище Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 №43/5, зареєстрованим у Мін»юсті 21.05.2003 за № 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується.

Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не

пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації.

Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення, спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

З матеріалів справи встановлено, що про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, призначених на 20 січня 2014 року, стягувача повідомлено листом Філії 14 ПП «Нива-В.Ш» від 27 грудня 2013 року за №743Б, який було йому адресовано за вказаною у виконавчому листі адресою місцезнаходження: м.Київ, вул.Іллінська, 8, і відправлено рекомендованою кореспонденцією 30 грудня 2013 року, що підтверджується відбитком печатки відділення поштового зв»язку та квитанцією про прийняття поштового відправлення (а.с.38-39). В повідомленні зазначено про час та місце проведення прилюдних торгів, номер лоту, характеристика майна та початкова (стартова) його ціна (а.с.38).

Доказів в підтвердження тієї обставини, що стягувач повідомляв спеціалізовану організацію або названий вище відділ ДВС про інше своє місцезнаходження на момент підготовки до проведення прилюдних торгів, суду не було надано, а тому доводи апелянта про порушення відповідачами вказаного вище пункту 3.11 Тимчасового положення у зв»язку з неотриманням ним повідомлення про проведення прилюдних торгів за наявності у справі доказів його надіслання рекомендованою кореспонденцією на відому адресу місцезнаходження стягувача, - є безпідставними.

На виконання зазначених вище вимог Тимчасового положення, 27 грудня 2013 року інформація про проведення публічних торгів була опублікована на відповідному сайті Міністерства юстиції України під №534014 (а.с. 37, 44, 45) та у засобах масової інформації - у двох газетах: «Високий замок» (а.с.40-41) та «Львівська пошта» (а.с.42-43).

Відповідно до п.3.6 Тимчасового положення, зміст інформаційного повідомлення повинен містити: найменування, опис і характеристику нерухомого майна; його місцезнаходження (адресу); стартову ціну; строки сплати та суму гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування, адресу банку, номер рахунка спеціалізованої організації для його сплати; порядок та строки розрахунку за придбане на публічних торгах майно, номер депозитного рахунка органу державної виконавчої служби для сплати коштів; дату, час та місце ознайомлення з майном; дату, час та місце проведення прилюдних торгів; реквізити спеціалізованої організації, яка проводить прилюдні торги; кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах; інші відомості, потрібні для проведення прилюдних торгів.

Інформаційне повідомлення на офіційному веб-сайті (а.с. 37, 44, 45) містить всі названі вище відомості про торги та майно, а для отримання додаткових відомостей - у ньому зазначено контактний телефон довідки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання прилюдних торгів недійсними і в цій частині, оскільки відповідачем було дотримано вказані вище норми Тимчасового положення щодо порядку публікації та розміщення оголошення про проведення прилюдних торгів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 24 грудня 2014 року, у разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України «Про іпотеку» не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, - норми Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення.

Отже, оскільки стягувачем за судовим рішенням є заставодержатель - ТзОВ «Кей-Колект», то він мав право задовольнити свої вимоги в рамках виконавчого провадження з примусового стягнення кредитної заборгованості за рахунок реалізації предмету іпотеки в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та Тимчасовим положенням.

У зв»язку з цим, доводи апелянта про порушення відповідачем Закону України «Про іпотеку» під час підготовки та проведення прилюдних торгів, є теж безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які подали сторони в обгрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив попрушення норм матеріального та процесуального права, які б були обов»язковою підставою для скасування чи зміни рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.