Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарях Локотковій І.С., Швидкій Л.В., Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь у якості відшкодування завданих збитків 71795 грн. 44 коп., що є предметом позову.

Під час розгляду справи, на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог Товариство з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус». (а.с.64-65)

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що 06 грудня 2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував відповідач, та автомобіля «Porsche Cayenne», державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача, в результаті цієї пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження». Відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 грудня 2014 року. Оскільки, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус», позивачу виплачено страхове відшкодування в розмірі 22546,66 грн. Однак, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 96342,10 грн., яка визначена на підставіЗвіту №2141 про оцінку транспортного засобу від 13 травня 2015 року, який складено Суб'єктом підприємницької діяльності ФОП «ОСОБА_4.», виготовленого на замовлення позивача, тому з урахуванням положень ст.1194 ЦК України позивач звертається до суду з вимогою відшкодувати за рахунок відповідача, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, різницю між дійсною вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та сумою виплаченого страхового відшкодування, що загалом складає 71795 грн. 44 коп., оскільки виплачена страховиком сума страхового відшкодування є недостатньою для проведення відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причин неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

Представник третьої особи - Товариства з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус», в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання спавши повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Як з'ясовано судом, на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АІ/3339037 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус», строк дії полісу - з 24 липня 2014 року до 23 липня 2015 року, забезпечений транспортний засіб - легковий автомобіль «BMW», 2000 року випуску, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50000,00 грн., розмір франшизи -500,00 грн. (а.с.33)

25 грудня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. в дохід держави. (а.с.5)

Як встановлено судом у мотивувальній частині постанови суду: «ОСОБА_2 06.12.2014 року о 22.30 годині керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вул. Сосюри в м. Києві не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1, чим порушив п.12.1, 13.1 ПДР України».

Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як передбачено п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. (п.9.1, 9.2, 9.4 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)

Виходячи зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача ОСОБА_3, які надані в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 зверталась до Товариство з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус» з вимогою виплати страхове відшкодування по страховому випадку, який мав місце 06 грудня 2014 року за участю забезпеченого транспортного засобу - легкового автомобіля «BMW», 2000 року випуску, яким керував ОСОБА_2, за результатами проведеного розслідування по факту настання страхового випадку страховиком прийнято рішення про виплату потерпілій особі ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі21 838,48 грн. та 2708,18 грн., що підтверджується банківською випискою особистого рахунку позивача, який долучено до справи (а.с. 41-42), факт отримання страхового відшкодування не заперечуються позивачем в межах даного спору.

За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої - п'ятої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до положень статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як роз'яснено у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем пред'явлено вимоги до відповідача ОСОБА_2, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування заподіяних збитків в розмірі 71795 грн. 44 коп., які складають різницю між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу, який визначений у розмірі 96342,10 грн., на підставі Звіту №2141 про оцінку транспортного засобу від 13 травня 2015 року, який виготовлений Суб'єктом підприємницької діяльності ФОП «ОСОБА_4.», на замовлення позивача, та сумою виплаченого Товариством з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус» страхового відшкодування в розмірі 24546,66 грн., мотивуючи тим, що суми виплаченого страховою компанією страхового відшкодування не достатньо для відновлення пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

У відповідності до положень цього Закону майном, яке може оцінюватися, вважаються об'єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід'ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об'єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності.

Згідно ст. 9 цього ж Закону, Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Оцінка майна проводиться на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції країни та Фондом державного майна України № 1074/8395 від 24.11.2003 року.

Отже, єдиним законним доказом вартості нанесеного матеріального збитку - є відповідний експертний висновок суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в якій зазначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести за допомогою належних та допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням положень ст.ст. 57, 59 Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим, на обґрунтування позовних вимог позивачем надано, як доказ на підтвердження розміру заподіяних збитків, які складають вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, Звіт №2141 про оцінку транспортного засобу від 13 травня 2015 року, складений Суб'єктом підприємницької діяльності ФОП «ОСОБА_4.», яким визначено вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Porsche Cayenne, державний номер НОМЕР_2, внаслідок пошкодження при ДТП, в розмірі 96342,10 грн. (а.с.7-25), однак позивачем не надано докази, які мали підтвердити проведення відновлювального ремонту автомобіля, та фактично понесені витрати на оплату послуг за виконання ремонтних робіт транспортного засобу у спеціалізованій установі, а у відповідності до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також, суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Porsche Cayenne, державний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності позивачу, мала місце 06 грудня 2014 року, на підставі заяви позивача, страховиком ТОВ «СТДВ «Глобус» виплачено страхове відшкодування в розмірі 24546,66 грн., при цьому за умовами Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АІ/3339037 ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого складає 50000,00 грн.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Виходячи з загального обсягу доказів, які долучено на підтвердження заявлених позовних вимог, суд критично відноситься до наданого позивачем, як доказ на підтвердження розміру завданого матеріального збитку, Звіту №2141 про оцінку транспортного засобу від 13 травня 2015 року, складений Суб'єктом підприємницької діяльності ФОП «ОСОБА_4.», оскільки дані викладені у Звіті є суперечливими та не відповідають дійсним обставинам справи, які стосуються визначення дійсного розміру завданого позивачу матеріального збитку, який має визначатись на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, однак оцінка транспортного засобу та визначення його ринкової вартості проведена станом на дату складання звіту - 13 травня 2015 року, в свою чергу позивачем не наведено обставин, що спонукали позивача для проведення повторної (додаткової) оцінки завданого матеріального збитку після виплати страхового відшкодування, як і не надано страховий акт та розрахунок страхового відшкодування, що слугували підставою для виплати позивачу страхового відшкодування.

Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілі судових витрат, оскільки ухвалюючи рішення відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 11, 14, 22, 23, 1116, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 9, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст. 1, 4, 10, 11, 56, 58, 79, 84, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «СТДВ «Глобус» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення. . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я