Справа № 308/5360/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2015 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Коціпак З.П.,

за участі відповідача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності, про визнання права власності на частину горища,-

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності, про визнання права власності на частину горища.

Свій позов позивачка мотивує тим, що згідно з договором купівлі-продажу від 08.06.2013 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.06.2013 року вона є власником квартири АДРЕСА_1. Вказує, що вона є власником допоміжних приміщень вказаного будинку, який є багатоквартирним (8 квартир), в тому числі частини горища площею 24 кв.м., яке нею використовується. Згоду на виділ даного горища у натурі із майна нею одержано від усіх власників квартир зазначеного будинку за виключенням відповідачів.

На підставі наведеного просила суд виділити їй у натурі частку із майна, що є у спільній сумісній власності, а саме частину горища площею 24 кв.м., яке використовується нею, без згоди відповідачів, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнати за нею право приватної власності на частину горища площею 24 кв.м. та стягнути з відповідачів на її користь 5000 грн. за надання правової допомоги адвоката, а також сплачений нею судовий збір.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 не зявилися, хоча повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві та довіреності.

Так, адресою місця проживання ОСОБА_4 у позовній заяві зазначено АДРЕСА_2., а також вказано, що інші засоби звязку відсутні. Усі поштові відправлення надсилалися на вказану адресу з рекомендованими повідомленнями про вручення, жодне з яких не отримано позивачем.

До суду повернулися вказані поштові відправлення з відміткою обєкта звязку «за закінченням терміну зберігання», зокрема:

11 червня 2015 року до суду повернуто відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 770);

02 липня 2015 року до суду повернуто відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 969);

24 липня 2015 року до суду повернуто відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 036);

05 серпня 2015 року до суду повернуто відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 235);

20 серпня 2015 року до суду повернуто відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 656);

22 жовтня 2015 року до суду повернуто відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 296);

02 листопада 2015 року до суду повернуто відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 557);

19 листопада 2015 року до суду повернуто відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 202).

Таким чином, судом максимально забезпечено процесуальні права позивача, визначені ЦПК України.

Також, 19 листопада 2015 року до суду повернуто рекомендоване поштове відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 229), яке адресувалося представнику ОСОБА_6 з довідкою обєкта звязку щодо причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідачі в судовому засіданні ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечили з підстав, наведених у письмових запереченнях на позовну заяву від 16.06.2015 року, підписаних спільно всіма відповідачами. Пояснили, що вказаний позов вважають незаконним та таким, що порушує їх право та права інших осіб, які проживають у їхньому підїзді. Зазначили, що сусіди, які проживають в підїзді №18, а саме, ОСОБА_7 кв.4, ОСОБА_8 - кв. 1б, ОСОБА_9 - кв.3а, ОСОБА_10 кв. 5 надали їм письмові пояснення в тому, що вони не згідні давати свою згоду на виділення своєї частки майна на горищі будинку №18 по наб. Незалежності в м. Ужгороді і не давали таку згоду позивачеві. Кількість осіб, які надали письмову незгоду складає пять квартир із десяти, а у відповідності до ст. 358 ЦК України, передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками (всього будинку) за їхньою згодою. Крім того, вказують, що виділення у натурі частини горища неможливе, оскільки тягне за собою реконструкцію будинку, що в свою чергу справлятиме додаткове, не передбачене конструкцією будинку, навантаження на несучі конструкції, а також одноособове використання спільних для всього будинку інженерних комунікацій та мереж. Крім того, у процесі провадження до початку вирішення справи по суті відповідачі подали до суду спільно підписане доповнення до заперечення на позовну заяву від 05.11.2015 року, яким просять відмовити у позові з посиланням на Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який набрав чинності з 01 липня 2015 року та забороняє виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності та забороняє визнання права власності на частину спільного майна багатоквартирного будинку.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення відповідачів, суд прийшов до наступних висновків.

Внаслідок неявки позивача у судові засідання судом у відповідності до ст. 169 ЦПК України розгляд справи було неодноразово відкладався, зокрема, 09.11.2015 року розгляд справи було відкладено на 19 листопада 2015 року, а позивачу та її представнику скеровано судові повістки про виклик рекомендованим листом з повідомленням у відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Позивач повторно не зявилася в судове засідання, яке було призначено на 19.11.2015 року, не повідомивши суд про причину неявки.

За ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, без поважної причини або неповідомлення ним про причину повторної неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Станом на 19.11.2015 року на адресу суду не надходило будь-яких заяв від позивача, в тому числі про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за її відсутності, про неможливість прибуття в судове засідання з будь-яких поважних причин. Водночас, повторна неявка позивача унеможливлює дотримання судом вимог ст. 157 ЦПК України щодо встановлених строків розгляду справ.

Крім того, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зауважено, що згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен зясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання.

За наведених вище обставин суд констатує наявність підстав для залишення позову без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності, про визнання права власності на частину горища залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_11