АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Дяденко Наталії Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Спецбуденерго», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/12215/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кричина А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (далі по тексту - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Спецбуденерго» (далі по тексту - ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго»), ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № MSBKOB3/187925/004 від 04 листопада 2013 року в розмірі 535 268 грн. 08 коп.

Стягнуто з ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, Дяденко Н.В. в інтересах ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції змінити, стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго», ОСОБА_2, ОСОБА_3, як солідарних відповідачів, на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість у розмірі 535 268 грн. 08 коп. На думку апелянта, суд дійшов помилкового висновку про припинення поруки в зв'язку з непред'явленням вимог до поручителів протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, оскільки ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» зверталося до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з вимогами про сплату заборгованості, які вони отримали 26 квітня 2014 року та 28 квітня 2014 року відповідно, тобто, в межах шестимісячного строку визначеного ст. 559 ЦК України.

В суді апеляційної інстанції Горячих Я.О. в інтересах ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_3 та ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

В судове засідання особисто ОСОБА_2, ОСОБА_3 не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, забезпечили явку в судове засідання своїх уповноважених представників, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04 листопада 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» укладено договір про надання овердрафту № MSBKOB3.187925.004, за умовами якого банк зобов'язався здійснювати платежі з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_1 у разі відсутності на ньому коштів у межах встановленого банком ліміту. Ліміт овердрафту на дату укладення договору складав 500 000,00 грн., з кінцевим строком повернення до 03 листопада 2014 року, зі сплатою 16% річних за користування кредитом та сплатою комісії за встановлення ліміту в розмірі 1 % від суми встановленого ліміту (т.1, а.с.7-10).

Відповідно до п. 3.1.8 вказаного договору ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» має право достроково стягнути кредит, проценти і комісію у порядку, передбаченому п. 3.1.5 цього договору, при настанні умов, передбачених п. 3.1.4 договору.

Згідно з п. 4.2.1 договору про надання овердрафту позичальник зобов'язався здійснювати своєчасне повернення овердрафту, сплачувати нараховані проценти, комісію та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Також 04 листопада 2013 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» за договором про надання овердрафту №MSBKOB3.187925.004 від 04 листопада 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № РХ029031.145469.004, за умовами якого остання зобов'язалась перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» за вказаним договором про надання овердрафту (т.1, а.с.11).

Того ж дня між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №РХ029031.187915.001, відповідно до умов якого ОСОБА_3 також поручився перед банком за виконання ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків (т.1, а.с.12).

ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» не виконало взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 06 липня 2015 року утворилась заборгованість за договором про надання овердрафту №MSBKOB3.187925.004 від 04 листопада 2013 року у розмірі 535 268,08 грн., з яких 350 000,00 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 145 385,79 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам, 39 882,29 грн. - пеня (т.2, а.с.10).

23 жовтня 2014 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» порушило перед судом питання про стягнення з ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго», ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання овердрафту №MSBKOB3.187925.004 від 04 листопада 2013 року.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення вимог ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», стягнувши з ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за договором у розмірі 535 268 грн. 08 коп. При цьому, встановивши, що порука ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є припиненою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для солідарного стягнення з них суми заборгованості за договором про надання овердрафту №MSBKOB3.187925.004 від 04 листопада 2013 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем) (постанова Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14).

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» неналежним чином виконує зобов'язання за договором про надання овердрафту з 01 квітня 2014 року (т.2, а.с.10).

З позовом до суду про стягнення заборгованості з ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго», ОСОБА_2, ОСОБА_3 ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулося лише 23 жовтня 2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що станом на 01 жовтня 2014 року порука ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинилася з підстав, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України та стягнув заборгованість лише з ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго».

З урахуванням правової позиції Верховного Суду України щодо припинення поруки, яка висловлена у справах 6-20цс14, 6-63цс14, 6-170цс13, та відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, колегія відхиляє посилання апелянта на те, що зобов'язання поручителів з повернення заборгованості за договором про надання овердрафту не припинилося, в зв'язку з тим, що ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» зверталося до них з вимогами про сплату заборгованості.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року в частині стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту з ТОВ «Будівельна компанія «Спецбуденерго» у розмірі 535 268 грн. 08 коп. сторонами оскаржене не було, а тому, відповідно до положень ст. 303 ЦПК України у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду у цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Дяденко Наталії Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І.Побірченко