Номер провадження: 22-ц/785/3543/15
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Калараш А.А.

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі, вселення, усунення перешкод, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2015 року,

встановила:

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1. Власником іншої ? частини домоволодіння є відповідачка ОСОБА_3 Домоволодіння складається з житлового будинку літ. "Х", житлового будинку літ. "А", житлового будинку літ. "А1", які позивач вважає відповідно квартирами №1, №2, №3, та господарських споруд. Відповідачка перешкоджає позивачу в користуванні житловим будинком літ. "А" та сараєм літ. "КЕ".

Після уточнення позовних вимог позивач просив вселити його в будинок літ. "А", поділити цей будинок в натурі та усунути перешкоди в користуванні сараєм літ "КЕ" шляхом зняття замка з його дверей.

Відповідачка позов не визнала.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що будинок літ. "А" не може бути розділений в натурі, оскільки позивач відмовився від проведення будівельно-технічної експертизи для вирішення питання про наявність технічної можливості розділу будинку. Відмовляючи в позові в частині вселення позивача в будинок літ. "А" та усунення перешкод в користуванні сараєм літ. "КЕ", суд виходив з того, що позивач проживає у зазначеній частині будинку та користується сараєм.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1. Власником іншої ? частини домоволодіння є відповідачка ОСОБА_3 Домоволодіння складається з житлового будинку літ. "Х", житлового будинку літ. "А", житлового будинку літ. "А1" та господарських споруд. Відповідно до технічного паспорту від 10.04.2014року житловий будинок літ. "А" складається з коридору 2-1 площею 7,3 кв.м., кухні 2-2 площею 8,2 кв.м., житлової кімнати 2-3 площею 14,1 кв.м., загальною площею 29,6 кв.м.(а.с.28-32).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в позові про поділ спірного будинку в натурі, оскільки в суді першої інстанції позивач відмовився від проведення будівельно-технічної експертизи, посилаючись на свій тяжкий матеріальний стан. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 заявлено клопотання про призначення експертизи, на якому він не наполягав в судовому засіданні. Тому не можливо вирішити питання про виділ частки в натурі відповідно до ст.ст.183, 364 ЦК України.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду про відмову в позові в частині усунення перешкоди в користуванні сараєм літ "КЕ". Позивачем не надано доказів того, що зазначений сарай належить на праві власності позивачу. З зазначеного технічного паспорту вбачається, що сарай літ "КЕ" є самочинним будівництвом. Тому суд обґрунтовано відмовив в задоволенні цих позовних вимог.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками суду про відмову в позові про вселення позивача в спірний житловий будинок.

Оскільки позивач є співвласником житлового будинку літ. "А", який складається з коридору 2-1 площею 7,3 кв.м., кухні 2-2 площею 8,2 кв.м., житлової кімнати 2-3 площею 14,1 кв.м., загальною площею 29,6 кв.м., тому він на підставі ч.1 ст.358, ч.1 ст.383 ЦК України, ч.1 ст.150 ЖК України має право користуватися будинком для власного проживання і підлягає вселенню.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду першої інстанції в частині відмови в позові про вселення не відповідають обставинам справи, судом не правильно застосовані норми матеріального права в цій частини, рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про задоволення позову про вселення позивача в спірний будинок.

Судовий збір в сумі 243,60 грн., який сплачений позивачем при подачі позову, та судовий збір в сумі 121,80 грн., який сплачений позивачем при подачі апеляційної скарги, а всього 365,40 грн. підлягає стягненню на його користь з відповідачки на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314 ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2015 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про вселення та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.

Вселити ОСОБА_2 в житловий будинок літ. "А" по АДРЕСА_1, який складається з коридору 2-1 площею 7,3 кв.м., кухні 2-2 площею 8,2 кв.м., житлової кімнати 2-3 площею 14,1 кв.м., загальною площею 29,6 кв.м.

В решті рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 365 гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко

А.А.Калараш