Справа № 1715/9820/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечко С.П.,

при секретарі Сич І.І.,

з участю: державного виконавця Левчук Ю.С., стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобов'язань, -

Встановив:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобовязань. Вимоги подання обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1715/9820/12 від 27.11.2012 року виданого Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_2 судового рішення не виконую у звязку з цим виникла заборгованість. Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, йому слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримав.

Стягувач ОСОБА_1 просила задоволити подання державного виконавця, суду пояснила, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду про стягнення аліментів, в звязку з цим вона звернулася в правоохоронні органи щодо притягнення його до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку що подання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Згідно ч.ч.2, 4 ст.6 Закону Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Однак, у супереч наведених вимог, подання державного виконавця не містить жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження факту умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань по виконавчому листу. Крім того, державним виконавцем не надано доказів вчинення ним інших дій спрямованих на примусове реальне виконання виконавчого листа, зокрема чи звертався він в порядку п.10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» з поданням про розшук боржника.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Саме невиконання боржником зобов'язань протягом строку вказаному державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу, як того вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", чи про його реальну можливість виконати обов'язок, місцевому суду не подано.

За таких обставин, підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобовязань відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Харечко С.П.