пр. № 2/759/2175/15
ун. № 759/1069/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Макаренко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святшинської районної в м.Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, визнання місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів.

Позивач подав до суду позовну заяву, вимоги якої не можуть розглядатись в одному провадженні, а тому не в повному обсязі відповідає вимогам ЦПК України.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: слід роз'єднати позови та подати до суду дві окремі позовні заяви щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та щодо визнання місця проживання малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

На думку суду, вимоги, що об'єднуються в одному провадженні, мають бути обов'язково однорідними. Однорідність вимог випливає із особливостей тих спірних матеріально-правових відносин, які породжують позов. Це означає, що позови, які об'єднуються, мають випливати із одного і того ж правовідношення або з різних правовідносин, пов'язаних між собою.

Із тексту позову вбачається, що позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання спільного малолітнього сина таким чином, щоб він залишився проживати з позивачем, та стягнути аліменти з відповідача на дитину.

Із суті заявлених вимог вбачається, що вимога щодо визначення місця проживання дитини не є однорідною з іншими вимогами, та повинна подаватись як окрема позовна заява, яка повинна відповідати вимогам ЦПК України.

Виходячи з вимог ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. До позовної заяви позивач додав квитанцію про сплату судового збору у сумі 243,60 грн.

Однак, згідно Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач повинен сплатити судовий збір у сумі 243,60 грн. та з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини позивач також повинен сплатити судовий збір у сумі 243,60 грн. Але в матеріалах справи лише одна квитанція про сплату судового збору.

Згідно вимог ч.2 п.7 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

З позовної заяви не вбачається з ким проживає малолітня дитина, не додано довідки про склад сім`ї.

До позову не надано довідки про розмір доходів позивача, довідки про доходи відповідача, докази, які підтверджують негідну, аморальну поведінку відповідача.

В зв'язку з вищевикладеним позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святшинської районної в м.Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину - залишити без руху з наданням строку позивачам для усунення недоліків, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з дня отримання копії ухвали.

Інакше позовна заява буде вважатись не поданою і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: