_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5152/15
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

05 жовтня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Сукач П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним свідоцтва про придбання будинку, застосування реституції та визнання права власності,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом у якому просить суд визнати недійсними результати примусових торгів із продажу будинку, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, будинок, 83, визнати недійсним свідоцтво про придбання на праві власності щодо вказаного будинку, видане на підставі акту про проведення прилюдних торгів; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за туєю ж адресою, посвідчений 06 квітня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, застосувати двосторонню реституцію та повернути сторони у стан, що передував укладенню угоди, визнати за позивачем, ОСОБА_1, право власності на будинок, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, будинок, 83.

18.09.2015 року було відкрито провадження у справі.

Разом із позовними вимогами позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову (заява від 02.10.2015 року).

Так позивач просив суд постановити ухвалу, якою накласти арешт на будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, буд. 83

В обґрунтування таких вимог позивач вказувала на те, що за обставинами позову відповідач може вжити заходів щодо відчуження права власності на предмет спору, що у майбутньому може істотним чином ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим з наданих до суду відомостей цивільної справи №520/12162/15-ц передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Так, заявляючи клопотання про забезпечення позову позивач виходить з того, що на час вирішення справи предмет спору будинок та земельна ділянка належать відповідачу на праві власності, однак актуальних та вичерпних відомостей про приналежність зазначеного майна до матеріалів справи чи клопотання не долучено.

Таким чином суд доходить висновку про те, що з наданих позивачем суду відомостей та доказів встановити обставини, встановлення яких є обовязковим, згідно зазначених розяснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява позивача про застосування заходів забезпечення позову вбачається передчасною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Прохоров П. А.