І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі :
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Якимчук І.В.,
за участю представника позивача Сечко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні представник позивача Сечко С.В. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задоволити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином.
Суд, зі згоди представника позивача, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що 08 липня 2013 року між ПрАТ "Страхове товариство "Іллічівське" та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5252149 (далі - поліс), згідно якого страхувальником виступає ОСОБА_3 на основі документу, що підтверджує його право на зменшення розміру страхового платежу - пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6, а об'єктом страхування транспортний засіб марки "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.
У відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
З постанови Рівненського міського суду від 15 серпня 2013 року вбачається, що 01 серпня 2013 року о 15 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2, на перехресті вулиць Ольжича-Єсеніна в м. Рівне, керуючи транспортним засобом автомобілем марки "Форд Мондео", держаний номерний знак НОМЕР_1, належний ОСОБА_3, на перехрестті рівнозначних доріг не дала дороги та допустила зіткнення з автомобілем марки "Део Нексія", державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, який наближався до вказаного перехрестя праворуч. Від удару по інерції автомобіль "Део Нексія" відкинуло в автомобіль "Чері Амулет", держаний номерний знак НОМЕР_4, який стояв праворуч. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 16.12 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вказаною постановою ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
18 березня 2014 року відповідачу було направлено лист № 137 ІЛЛ та 30 січня 2014 року лист № 132 АГ/ІЛЛ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач жодним чином на вимогу не відреагував, вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю, щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.
Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілим збитки, у даному випадку є відповідач відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України.
Згідно ст. 27 ЗУ "Про страхування", ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У відповідності до ст. 38-1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Згідно п. 13.2. ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Враховуючи те, що застрахованим транспортним засобом під час ДТП керувала ОСОБА_2, а не ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що має місце порушення п. 13.2. ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому позовні вимоги слід задоволити повністю та стягнути на користь позивача ПАТ "Страхова компанія "Іллічівське" з відповідача ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 3836 гривень 50 коп.
Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 13, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 3836,50 (три тисячі вісімсот тридцять шість) гривень 50 копійок та судові витрати по справі в сумі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін