У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів:Леванчука А.О., Закропивного О.В., Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та суми страхового відшкодування, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просив про відшкодування з ОСОБА_7 1 500 грн. завданих матеріальних збитків, 2 000 грн. моральної шкоди, з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») 30 655 грн. 49 коп. страхового відшкодування, відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий поліс) від 23 липня 2013 року № АС/3756816.

Позивач посилався на те, що 24 липня 2013 року близько 16 год. у м. Житомирі на перехресті вул. Максютова та пров.4-й Вільський сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1, під його керуванням та автомобіля «Ford Tranzit FT 240», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7 Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 29 липня 2013 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У результаті цієї ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_7 1 550 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_6 30 655 грн 49 коп. страхового відшкодування. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року рішення районного суду в частині стягнення коштів з ТДВ СК «Альфа-Гарант» скасовано й ухвалено у цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_6 в задоволенні позову до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування. У решті - рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності володільця транспортного засобу діє протягом строку, на який його укладено.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1, ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 17.1 ст. 17 цього Закону, передбачено, що страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього закону та чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Місцевим судом встановлено, що 24 липня 2013 року близько 16 год. в м. Житомирі на перехресті вул. Максютова та пров. 4-й Вільський, внаслідок зіткнення автомобіля «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, з автомобілем «Ford Tranzit FT 240», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7, сталася ДТП в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_7, про що свідчить постанова Богунського районного суду м. Житомира від 29 липня 2013 року, за якою ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП (а. с. 10).

Судом також встановлено, що відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий поліс) від 23 липня 2013 року № АС/3756816, укладеного між ОСОБА_8 та ТДВ СК «Альфа-Гарант», автомобіль «Ford Tranzit FT 240», номерний знак НОМЕР_2, було застраховано на випадок ДТП у розмірі страхового відшкодування 50 тис. грн. На виконання цього договору страхувальник ОСОБА_8 23 липня 2013 року о 7 год. 05 хв. внесла на рахунок ТДВ СК «Альфа-Гарант» страховий платіж у розмірі 89 грн 26 коп. (а. с. 8). Про настання страхового випадку ТДВ СК «Альфа-Гарант» була повідомлена 24 липня 2013 року о 18 год. 12 хв.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 20 серпня 2013 року № 3592 сума матеріального збитку, завданого дорожньо-транспортною пригодою власнику автомобіля «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_6, в результаті пошкодження автомобіля становить 30 655 грн 49 коп.

Листом від 5 серпня 2013 року № 12/1556 ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомила ОСОБА_6 про відмову у виплаті йому страхового відшкодування з посиланням на те, що на момент ДТП 24 липня 2013 року договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий поліс) від 23 липня 2013 року № АС/3756816 не набрав чинності.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції належним чином перевірив доводи позивача і заперечення ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо відмови у виплаті страхового відшкодування і правильно встановивши характер спірних правовідносин дійшов висновку про необґрунтованість відмови ТДВ СК «Альфа-Гарант» у виплаті ОСОБА_6 страхового відшкодування, а також наявності підстав для відшкодування на користь останнього з особи, винної у ДТП - ОСОБА_7, матеріальної та моральної шкоди.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дано правильну оцінку.

Скасовуючи законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вдався до переоцінки доказів, які були досліджені місцевим судом й не досліджуючи нових доказів дійшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 При цьому, суд апеляційної інстанції посилався на те, що п. 11 договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового полісу) від 23 липня 2013 року № АС/3756816 передбачено, що сторони дійшли згоди, що цей поліс набирає чинності з дати, вказаної у п. 3 цього полісу, але не раніше 00 год. дати, наступної за дату надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика, а страховий платіж ОСОБА_8 було внесено на поточний рахунок страховика 29 липня 2013 року, про що свідчить виписка з особового рахунку ТДВ СК «Альфа-Гарант» у ПАТ «Діамантбанк» від 29 липня 2013 року.

Однак зробивши такий висновок суд апеляційної інстанції неправильно визначився з набуттям чинності спірного договору страхування, оскільки у п. 3 полісу зазначено, що строк його дії з 23 липня 2013 року 7 год. 00 хв. і у п. 10 полісу зазначено, що страховий платіж сплачено ОСОБА_8 23 липня 2013 року о 7 год. 05 хв. З цим, зокрема, погодився й страховик, засвідчивши поліс своїм підписом. Отже, висновок апеляційного суду щодо початку дії договору страхування з 29 липня 2013 року є помилковим та повністю суперечить визначеним сторонами умовам страхового полісу та строку дії в ньому.

Ураховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року скасувати, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Д.Д. Луспеник А.О. Леванчук А.О. Лесько О.В. Закропивний С.Ф. Хопта Головуючий Судді: Головуючий Судді: А.О. Леванчук