Провадження № 22-ц/783/6621/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа,-

встановила:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.12.2013 року заяву стягувача ОСОБА_4 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі №55/99 про стягнення з ОСОБА_2, росіянина, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частин із всіх видів заробітку, але не менше як 50 відсотків неоподаткованого мінімуму щомісячно, починаючи з 05.05.1999 року і до її повноліття.

Ухвалу суду оскаржив представник боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Апелянт вважає, що належних та допустимих доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа або посилань на обставини, за яких, коли і ким могло бути втрачено виконавчий лист, заявник суду не надала і такі не здобуті судом. Крім того, зазначає, що розгляд заяви відбувся без участі боржника, оскільки про час та місце розгляду даного питання його не було повідомлено у встановленому процесуальним законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Статтею 370 ЦПК України визначено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який його видав, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

З матеріалів справи встановлено, що 17.05.1999 року Галицьким районним судом м.Львова було направлено у Галицький ВДВС (за місцем проживання боржника) два виконавчих листа про стягнення аліментів із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_4 та стягнення державного мита в сумі 05 грн. 60 коп. для виконання (а.с.7).

Внаслідок зміни адміністративно-територіального устрою міста Львова утворився новий район - Сихівський район, до території якого стало відноситись місце проживання боржника.

Той факт, що виконавчий лист станом на червень 2013 року не перебував на виконанні у Сихівському ВДВС - за місцем проживання боржника, підтверджено листом названого відділу за зверненням стягувача (а.с.17).

Доказів про те, що виконавчий лист знаходився на виконанні в іншому відділі ДВС Львівського МУЮ (за місцем праці боржника), оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду дитина, на утримання якої з боржника у користь стягувача підлягали стягненню аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі, ще не досягла повноліття, - стороною боржника надано не було, а тому підстав для протилежного висновку, ніж той, якого дійшов суд першої інстанції про втрату оригіналу виконавчого листа, в колегії суддів немає.

Крім того, з наданих апеляційному суду сторонами письмових документів, зокрема, з листа головного бухгалтера ТзОВ «Золотий ліс», адресованого у ВДВС Галицького району (а.с.51), встановлено, що 12.03.2001 року виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 аліментів, який знаходився за місцем праці боржника і за яким проводилось стягнення аліментів із його заробітної плати у користь стягувача, було повернуто до ВДВС Галицького району у зв»язку із звільненням боржника з роботи на цьому товаристві.

Таким чином, це ще раз підтверджує факт направлення судом вказаного вище виконавчого листа для виконання за місцем проживання боржника ОСОБА_2 - у Галицький ВДВС (в подальшому територія місця проживання боржника стала відноситись до Сихівського ВДВС ЛМУЮ) та його втрату під час виконання.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону щодо повідомлення сторін виконавчого провадження про час і місце проведення судового засідання з вирішення питання за заявою стягувача про видачу дубліката виконавчого листа не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення й, окрім того, на підставі виданого судом дубліката виконавчого листа Франківським ВДВС ЛМУЮ (за місцем праці боржника) було відкрито виконавче провадження і вже проводились стягнення з боржника аліментів у користь стягувача на утримання їхньої дитини (а.с.52-55).

Крім того, процесуальний закон (ч.1 ст.370 ЦПК України) надає суду право видавати дублікат виконавчого листа у справах про стягнення аліментів навіть у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника, а отже, видача дубліката виконавчого листа за встановлених обставин справи не є порушенням вимог процесуального закону по даній категорії справ, оскільки предметом виконання судового рішення є стягнення аліментів на утримання дитини до її повноліття, якого на момент постановлення оскаржуваної ухвали дитина ще не досягла.

Таким чином, судом першої інстанції не було допущено порушення норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення питання, доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції про необхідність видачі стягувачу дубліката виконавчого листа у зв»язку з втратою його оригіналу під час виконання судового рішення, оскільки такий відповідає вимогам ст.370 ЦПК України, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.