У х в а л а

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Cтупак О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку звернулось до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 перебувала в управлінні на обліку як одержувач соціальної пенсії (ІІ група інвалідності загального захворювання) з 16 лютого 2004 року по 01 квітня 2011 року. Виплату пенсії припинено із 01 травня 2011 року в зв'язку із переходом на державну соціальну допомогу в Департамент соціальної політики. В ході перевірки пенсійної справи було виявлено, що відповідачка зареєстрована як фізична особа-підприємець із 07 липня 1993 року, про що не повідомила Пенсійний фонд. Вказуючи, що виплата соціальної пенсії відповідачці протягом періоду з 16 лютого 2004 року по 30 квітня 2011 року, була незаконною, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь надмірно виплачену суму пенсії в розмірі 38 382,04 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 16 вересня 2014 року, позов Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку було задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку 38 382 грн 04 коп. надміру виплаченої пенсії. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені судові рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходив з наявності підстав для стягнення з відповідачки на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку надмірно виплаченої суми пенсії.

Судами встановлено, що з 16 лютого 2004 року по 30 квітня 2011 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку як одержувач соціальної пенсії (ІІ група інвалідності загального захворювання), призначеної відповідно до ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі заяви ОСОБА_1 від 09.06.2011 року останній було припинено виплату пенсії у зв'язку із переходом в Департамент соціальної політики.

При проведенні перевірки матеріалів пенсійної справи Управлінню Пенсійного фонду України в м. Луцьку стало відомо, що ОСОБА_1 із 07 липня 1993 року зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Згідно зі ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру, внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Посилання в касаційній скарзі на те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1215 ЦК України є безпідставними, оскільки застосування зазначеної статті підлягає у випадку якщо виплата пенсії проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Суди вірно встановили, що ОСОБА_1 не повідомила Пенсійний фонд про те, що вона є фізичною особою-підприємцем, тобто діяла недобросовісно, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1215 ЦК України.

Таким чином, суди, вирішуючи справу, вірно виходили з наявності підстав для задоволення позовних вимог в порядку ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку переплати пенсії в розмірі 38382,04 грн.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

О.В. Cтупак

М.В. Дем'яносов

С.П. Штелик