Справа № 758/557/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання права власності на частину будинку, заінтересована особа: ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову мотивуючи свої вимоги тим, що він має намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на об'єкти нерухомості.

Зазначає, що на даний час йому має належати частина будинку за адресою: АДРЕСА_1, оскільки окремі приміщення та надвірні споруди були збудовані саме ним. Однак він має підстави побоюватись, що його брат ОСОБА_2 може розпорядитися даними приміщеннями та іншим майном і відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. У зв'язку з чим звертається з даною заявою до суду та просить накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 та надвірні споруди і будівлі.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що вона (заява) не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так зі змісту статей 3, 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Стаття 151 ЦПК України визначає, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

З системного аналізу зазначених норм чинного цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову лише у разі розгляду справи, тобто після відкриття провадження у справі відповідно до вимог ст. 122 ЦПК України, виключенням лише є спір про право інтелектуальної власності, коли допускається забезпечення позову до подання самої позовної заяви до суду.

Мною встановлено, що на даний час в провадженні суду відсутня будь-яка справа із спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а спір який виник між ними не стосується захисту права інтелектуальної власності і зазначені обставини не заперечуються самим заявником в своїй заяві про забезпечення позову, в якій він вказав, що він тільки має намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на об'єкти нерухомості.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що підстави для розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на даний час відсутні, зазначена заява є передчасною, а тому не може вважатися такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства у зв'язку з чим задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 121, 151 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання права власності на частину будинку, заінтересована особа: ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко