"20" травня 2015 р. Справа № 363/1739/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, треті особи Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу ОСОБА_7, Перша Макіївська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним рішення сільської ради, свідоцтва про право на спадщину, договору купівлі-продажу та договору дарування,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з цією заявою, в якій порушує питання про скасування рішення цього ж суду від 5.03.2012 року у вказаному спорі за нововиявленими обставинами.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно довідки архівного відділу Вишгородської РДА від липня 2014 року рішення Нижчедубечанської сільської ради від 26.06.1997 року № 39 в складі архівного фонду відсутнє, коли на підставі цього рішення ОСОБА_8, після її смерті 28.02.1997 року, видано свідоцтво про право на спірний житловий будинок № 91 по вул. Леніна в с. Нижча Дубечня від 8.08.1997 року.

Ці обставини виявлено в ході судового розгляду іншої цивільної справи в березні 2015 року.

У суді заявниця та її представник доводи цієї заяви підтримали.

Представник сільської ради поклалася на розсуд суду.

Інші учасники процесу до суду не прибули, що розгляду справи не перешкоджає.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 5.03.2012 року, яке набрало законної сили згідно ухвали апеляційного суду Київської області від 21.05.2012 року, в позові ОСОБА_3 відмовлено.

Суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про те, що позивачка свого права на спірний будинок не довела, яка також не є спадкоємицею першої черги за законом чи заповітом до майна померлих ОСОБА_8, ОСОБА_9, після смерті яких відповідачі успадковували спірний будинок.

Також установлено, що ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 388 ЦК України згідно договору купівлі-продажу від 25.11.2002 року є добросовісним набувачем спірного будинку з відповідними надвірними спорудами, а тому порушених прав позивачки щодо спірного будинку судами не виявлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

З мотивів висловлених у заяві згадана довідка архівного відділу Вишгородської РДА від липня 2014 року висновків суду по справі про відсутність порушеного права позивачки не спростовує, на юридичну оцінку обставин справи не впливає і підставою ухвалення протилежного рішення бути не може.

Отже доводи заяви є безпідставними та необґрунтованими, а тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 365 і 366 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення цієї ухвали.

Суддя