Справа № 486/1375/14-ц
Провадження № 2/486/21/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О. Д.

при секретарі Філіпповій Ю.І.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна - житлових будинків, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у м. Южноукраїнську Миколаївської області, спільною сумісною власністю та поділ вказаного майна подружжя.

Свої вимоги мотивує тим, що з 01.09.1993 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.02.2010 року шлюб між ними розірвано. В період сумісного життя ними спільно було придбано два житлові будинки розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у м. Южноукраїнську Миколаївської області. Вказані будинки були придбані за кошти, отримані позивачем у борг, а договори купівлі-продажу оформлені на відповідача.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15.10.2013 року все спільно набуте ними під час шлюбу майно було розподілено між сторонами. Однак рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04.12.2013 року вищезазначене рішення скасовано та прийняте нове, згідно якого для набуття права власності на зазначені будинки, необхідно було здійснити державну реєстрацію права власності в бюро технічної інвентаризації.

На теперішній час ОСОБА_2 зареєструвала спірні житлові будинки на своє ім'я в відділі державної реєстрації Южноукраїнського МУЮ.

На підставі викладеного, просив суд визнати житлові будинки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у м. Южноукраїнську Миколаївської області спільною сумісною власністю подружжя, поділити між ним та відповідачем сумісно придбані житлові будинки, визнавши за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 м. Южноукраїнськ Миколаївської області, а за відповідачем визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

01.04.2015 року позивач надіслав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд розподілити між ним та відповідачем сумісно придбані житлові будинки, визнавши житлові будинки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в м. Южноукраїнську Миколаївської області спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 у м. Южноукраїнськ Миколаївської області, загальною площею 27,9 кв.м, вартість якого складає 83860,00 грн., а за відповідачем визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 м. Южноукраїнськ Миколаївської області, загальною площею 30,8 кв.м., варість якого складає 73640,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково та суду пояснила, що запропонований позивачем спосіб розподілу майна неможливий, оскільки згідно з законодавством України частки у спільному майні подружжя є рівними, а вартість майна, яке просить виділити собі позивач перевищує вартість майна, яке він пропонує виділити їй. Згоди на отримання грошової компенсації відповідач не надає. Тому просила суд поділити майно, виділивши кожному з них по 1/2 частці житлових будинків, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в м. Южноукраїнську Миколаївської області. В задоволенні іншої частини позову просила суд відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд розподілити майно наступним чином:

- виділити ОСОБА_2 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_1, площею 30,8 кв.м. та 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_2, площею 27,9 кв.м.

- виділити ОСОБА_4 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_1, площею 30,8 кв.м. та 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_2, площею 27,9 кв.м.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 01.09.1993 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.08.2010 року шлюб між ними розірвано( а.с.4).

Під час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку із земельною ділянкою, на якій вона розташована від 05.12.2007 року та договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.12.2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5, сторонами придбано у власність житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку, що знаходяться в м. Южноукраїнську Миколаївської області по АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в м. Южноукраїнську Миколаївської області по АДРЕСА_2. Дані договори купівлі - продажу оформлено на покупця ОСОБА_2 (а.с.11-14).

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15.10.2013 року все, в тому числі і вказані житлові будинки, спільно набуте сторонами під час шлюбу майно було розподілено між ними ( а.с.51-55).

Однак рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04.12.2013 року вищезазначене рішення скасовано та прийняте нове, згідно якого вирішено спір про поділ земельних ділянок та іншого рухомого і нерухомого майна, щодо будинків зазначеним рішенням зроблено висновок про відсутність державної реєстрації цієї нерухомості та неможливості визнання їх об'єктами права спільної сумісної власності і поділу (а.с.5 -10).

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.01.2015 року за заявою представника відповідача по справі було призначено поточну технічну інвентаризацію житлових будинків, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 у м. Южноукраїнську Миколаївської області та по АДРЕСА_1-А у м. Южноукраїнську Миколаївської області, проведення якої доручено КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Южноукраїнська Миколаївської області.

Вказана інвентаризація була проведена КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Южноукраїнська Миколаївської області, що підтверджується надісланим на адресу суду листом №46 від 16.03.2015 року та копією технічного паспорту на житлові будинки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від 04.03.2015 року (а.с. 138, 167-174).

Згідно з копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.06.2014 року та від 19.05.2015 року, житлові будинки, розташовані за адресами: Миколаївська область м. Южноукраїнськ АДРЕСА_2 та 6 зареєстровані на праві приватної власності на ОСОБА_2 (а.с. 81, 82).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 65 СК України визначає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

За вимогами ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна визнаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Беручи до уваги нерівноцінність вартості вказаних житлових будинків та той факт, що ОСОБА_2 не надала свою згоду на отримання грошової компенсації, а також той факт, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання за ним права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 м. Южноукраїнськ Миколаївської області, загальною площею 27,9 кв.м, а за відповідачем - права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 м. Южноукраїнськ Миколаївської області, загальною площею 30,8 кв.м., позовні вимоги в вказаній частині задоволенню не підлягають.

Однак, суд прийшов до висновку про те, що підлягає задоволенню позов ОСОБА_4 в частині визнання вказаних житлових будинків спільною сумісною власністю подружжя та визнання за кожним з них по 1/2 частині вказаного житлового будинку, оскільки судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_1, площею 30,8 кв.м. та житловий будинок, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_2, площею 27,9 кв.м. є сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2, так як були набуті ними в період шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати житлові будинки, які знаходяться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 спільною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_1, площею 30,8 кв.м. та 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_2, площею 27,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_1, площею 30,8 кв.м. та 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, АДРЕСА_2, площею 27,9 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. Д. Франчук