УХВАЛА

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 9 липня 2011 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив наїзд на його стоячий автомобіль FIAT DOBLO, державний номерний знак НОМЕР_2, після чого з місця події зник. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Посилаючись на те, що наїзд скоєно з вини ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія», позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з останнього матеріальні збитки у розмірі 11 333 грн., а з ОСОБА_4 на його користь 1 тис. грн. франшизи.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування матеріальних збитків у розмірі 11 333 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму франшизи у розмірі 1 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» просить скасувати судові рішення в частині позовних вимог ОСОБА_3 до нього, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалені у справі судові рішення відповідають не в повній мірі.

Судами установлено, що 9 липня 2011 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив наїзд на стоячий автомобіль FIAT DOBLO, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачу на праві власності, після чого з місця події ОСОБА_4 зник. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача було завдано механічних пошкоджень. Вказані обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення від 9 липня 2011 року та схемою місця ДТП, складеною працівником ДАІ.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 3 серпня 2011 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія».

Згідно з рахунком-фактурою №СФ-0000044 від 6 серпня 2013 року, на підставі якого суд стягнув страхове відшкодування, вартість відновлювального ремонту автомобіля FIAT DOBLO, державний номерний знак НОМЕР_2, складає 12 333 грн. (а.с. 13).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із обгрунтованості позовних вимог.

Проте повністю погодитися з таким висновком судів не можна.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Приймаючи до уваги наданий позивачем рахунок-фактуру №СФ-0000044 від 6 серпня 2013 року на суму 12333,0 грн., суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 212-214 ЦПК України не надав оцінку рахунку на суму 4515 грн. СПД ОСОБА_5 за договором № з позивачем, а суд апеляційної інстанції не взяв до уваги звіт №1663 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, складений 3 липня 2013 року, в якому зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 4632,94 грн.

За таких обставин судові рішення не можна вважати законними та обґрунтованими, судами достовірно не встановлено, які витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, поніс позивач та повинно відшкодувати приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» згідно з Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судові рішення оскаржуються в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_3 страхового відшкодування, а тому в силу ст. 335 ЦПК України в іншій частині не переглядаються.

З огляду на викладене ухвалені судами рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» підлягають скасуванню, а справа - передачі в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 жовтня 2014 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_3 страхового відшкодування скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко