У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Взаємний кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, служба у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про виселення, стягнення штрафу та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року кредитна спілка «Взаємний кредит» звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08 вересня 2010 року між КС «Взаємний кредит» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 080910-к, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 144 тис. грн., строком до 08 вересня 2011 року для купівлі побутової техніки

У забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором між КС «Взаємний кредит» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено договір іпотеки № 080910-3, згідно якого відповідачі надали в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 080910-к від 08 вересня 2010 року у розмірі 250 986 грн. 50 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Посилаючись на те, що 24 квітня 2013 року на адресу відповідачів КС «Взаємний кредит» була направлена письмова вимога про виселення, яка була їм вручена, однак станом на 29 серпня 2013 року ними не виконана, позивач просив суд виселити їх з квартири АДРЕСА_2 із зняттям з реєстраційного обліку; стягнути у солідарному порядку з відповідачів на їх користь штраф у сумі 72 тис. грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2014 року позовні вимоги КС «Взаємний Кредит» задоволені частково. Виселено без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Знято відповідачів з реєстраційного обліку.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року рішення суду першої інстанції у частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку скасовано та в цій частині у задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив із того, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України відповідачі підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення та зняттю з реєстрації. У зв'язку з порушенням відповідачами п. 3.1.4 договору іпотеки, з них у солідарному порядку слід стягнути штраф у розмірі 72 тис. грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку та ухвалюючи у цій частині нове рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції виходив із того, що суд першої інстанції не вказав, кого саме він зобов'язав зняти відповідачів з реєстрації, а Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, яке має право знімати осіб з реєстраційного обліку, у позові зазначено третьою особою. З висновком суду першої інстанції про виселення відповідачів погодився.

Такі висновки апеляційного суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Судом установлено, що 08 вересня 2010 року між КС «Взаємний кредит» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 080910-К, за умовами якого остання отримала 144 тис. грн. строком до 08 вересня 2011 року, для купівлі побутової техніки, плата за користування кредитними коштами становить 48% річних (а. с. 6).

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 080910-к між КС «Взаємний кредит» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 08 вересня 2010 року укладено договір іпотеки № 080910-3, відповідно до умов якого іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю належну їм квартиру АДРЕСА_3 (а. с. 7-8).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 09 квітня 2013 року, в рахунок погашення заборгованості, за кредитним договором № 080910-к від 08 вересня 2010 року у розмірі 250 986 грн. 50 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 40 в будинку по провулку Парусному у м. Дніпропетровську, яка належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а. с. 9-13).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

24 квітня 2013 року рекомендованим листом з описом вкладення позивачем на адресу відповідачів направлено повідомлення про виселення протягом одного місяця з квартири АДРЕСА_4 (а. с. 15-16). Проте у добровільному порядку відповідачі вказану квартиру не звільнили.

Апеляційний суд, погодившись з висновками суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог про виселення, обґрунтовано виходив із того, що заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_4 набрало чинності 09 квітня 2013 року. У добровільному порядку звільнити спірне житлове приміщення відповідачі відмовляються.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо

нерухомого майна, яке належить дітям.

Проте доводи касаційної скарги про порушення судами зазначених норм матеріального права не можуть бути взяті до уваги, оскільки стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1

було звернуто заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 09 квітня 2013 року, та не є предметом розгляду в даній справі. При цьому правомірність договору іпотеки вказаної квартири сторонами не оспорювалася.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти ї правовідносини.

Таким чином ухвалені рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, доводами касаційної скарги не спростовані, тому підстав для їх зміни чи скасування не має.

Керуючись ст. ст. 333, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2014 року в не скасованій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта