Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/958/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Осадчук В. П.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

14.04.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Потапенка В.І., Кодрула М.А.,

при секретарі Чорній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Помічнянська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом та визнання протиправними дії нотаріуса Новоукраїнської державної нотаріальної контори,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Помічнянська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом та визнання протиправними дії нотаріуса Новоукраїнської державної нотаріальної контори.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно - земельна ділянка. За життя ОСОБА_4 склав два заповіти:- 22.02.2000 року на дочку ОСОБА_3 та 2.01.2002 року на сестру ОСОБА_2, відповідно до яких заповідав їм одну і ту ж земельну ділянку розміром 5.21 га., що належала йому на підставі сертифіката серії НОМЕР_1. На підставі цього сертифікату на ім»я ОСОБА_4 22.02.2002 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2. Оскільки останній заповіт було складено на ОСОБА_2, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) розміром 5.21 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого Новоукраїнською РДА 1 лютого 1999 року..

Рішенням суду в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просила рішення суду скасувати, позов задовольнити відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.92 гектарів під №258, розташовану на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серіі НОМЕР_2 від 22 травня 2002 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №236 (далі земельна ділянка).

Згідно заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Помічнянської сільської ради

Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі під №14 від 22

лютого 2000 року, на випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповів належне йому право на земельну частку (пай) на користь дочки ОСОБА_3.

2 січня 2002 року ОСОБА_4 складено заповіт, який посвідчено виконавчим комітетом Помічнянської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №1 від, на випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповів належне йому право на земельну частку (пай) на користь своєї сестри - ОСОБА_2.

На час складання заповітів 22 лютого 2000 року та 2 січня 2002 року ОСОБА_4 мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Мир»

Новоукраїнського району розміром 5.21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала на підставі сертифіката серії НОМЕР_1, виданого 1 лютого 1999 року Новоукраїнською РДА.

22 травня 2002 року ОСОБА_4 отримав державний акт на право приватної власності на

землю, згідно якого йому передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.92 га під № 258, розташовану на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Після отримання вказаного державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_4 заповіти, якими заповідав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну частку (пай) не змінював.

Суд правильно зазначив, що відповідно до П.17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З часу отримання державного акта на право приватної власності на землю власник

сертифікату на право на земельну частку (пай) набуває статусу власника конкретної земельної

ділянки, тобто змінюється предмет, на який особа має право. При цьому сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачає чинність.

На час відкриття спадщини сертифікат на право на земельну частку (пай), що належав

спадкодавцю, згідно п.17 Перехідних положень ЗК України втратив чинність у зв'язку з

отриманням ОСОБА_4 за час свого життя державного акта на право приватної власності на землю. А тому суд дійшов правильного висновку, що, як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 право на спадкування за заповітом не мають.

Суд 1-ої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами.

В апеляції ОСОБА_2 зазначає, що слухання справи проведено без її участі, що є порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки в матеріалах справи на арк.с.106 міститься заява представника позивача про слухання справи в її відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді