У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Дідик М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 21.02.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5М №50, недійсним.

До канцелярії суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка зареєстрована на імя відповідача- Альваджи ОСОБА_6, та заборони ОСОБА_3 та іншим органам нотаріату, реєструючим органам та іншим органам і особам вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням та реєстрацією цього майна до закінчення розгляду справи по суті, оскільки на думку позивача є реальна небезпека відчуження нерухомого майна, що утруднить або унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до п.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи із заявлених вимог про визнання договору дарування квартири недійсним та згідно з нормами п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, з метою забезпечення позову необхідно накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка зареєстрована на імя відповідача- Альваджи ОСОБА_6, оскільки невжиття заходів по даному позову у разі прийняття судом рішення може у подальшому утруднити чи зробити неможливим його виконання.

Щодо заборони органам нотаріату та іншим реєструючим органам та особам вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням та реєстрацією цього майна, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки наявність арешту квартири унеможливить вчинення дій, повязаних з відчуженням нерухомого майна.

Керуючись ст.ст.151,152,153, 209,210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка зареєстрована на імя відповідача- Альваджи ОСОБА_6 до ухвалення рішення по справі.

Направити дану ухвалу на виконання Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції.

В іншій частині клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 -відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: