НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7962/14
№ 2/183/1058/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання, посилаючись на те, що відповідач є його батьком і повинен надавати допомогу.

В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.03.1996 року по 08.04.1998 року, від якого сторони мають повнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Повнолітній ОСОБА_3 є студентом першого курсу напряму підготовки «Правознавство» освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра факультету фінансів і обліку денної форми навчання Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі». Термін закінчення навчання 30.06.2018 року. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на навчання у розмірі 600,00 грн. щомісяця до закінчення навчання або до досягнення ним 23 років.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити, надала пояснення з приводу обставин, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи свою позицію тим, що він отримує не високу пенсію, має іншу сім'ю, на його отриманні знаходиться неповнолітня дитина, та непрацездатні батьки, у зв'язку з чим він не має матеріальної можливості утримувати повнолітнього сина на час його навчання.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.03.1996 року по 08.04.1998 року (а.с.9, 10), від якого мають повнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно довідки № 05-32/836-2 від 10.10.2014 року виданої Вищим навчальним закладом Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» ОСОБА_3 є студентом першого курсу напряму підготовки «Правознавство» освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра факультету фінансів і обліку денної форми навчання Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі». Студент навчається на контрактній основі, термін закінчення навчання - 30.06.2018 року (а.с.14).

Згідно ст.ст. 199, 200 СК України, батьки зобов'язані надавати своїм дітям матеріальну допомогу під час їх навчання до досягнення дітьми двадцяти трьох років, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Судом встановлено, що матеріальну допомогу, яка необхідна для продовження навчання сина, відповідач не надає.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалось сторонами, позивач працює лікарем у державній уставної та отримує невисоку зарплатню. Інших доходів не має, самостійно виховує сина.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що син ОСОБА_3 у зв'язку з продовженням ним навчання потребує матеріальної допомоги.

З наданих відповідачем в судовому засіданні доказів вбачається, що він дійсно має іншу сім'ю: дружину ОСОБА_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який навчається в гімназії № 3 м. Новомосковська в 10 класі.

Також відповідач має непрацездатних батьків-пенсіонерів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, які хворіють і потребують медичної допомоги.

Як зазначалося вище, головною умовою обов'язку утримувати дітей під час їх навчання до досягнення ними двадцяти трьох років є можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Навіть за наявності вищезазначених обставин, суд вважає, що відповідача має можливість надавати допомогу, однак в меншому розмір, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугу років у розмірі 2 467,45 грн. щомісяця. Його дружина ОСОБА_4 працює в гімназії № 3 м. Новомосковська на посаді секретаря та її заробітна плата складає 1 218,00 грн. Непрацездатні батьки відповідача: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також отримують пенсію.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу повнолітньому сину на час його навчання, однак в розмірі меншому, аніж просить позивач.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище повнолітнього сина і платника аліментів, наявність в останнього неповнолітньої дитини, непрацездатних батьків.

Тому, враховуючи те, що позивач у зв'язку з продовженням ним навчання потребує матеріальної допомоги, суд вважає позовні вимоги обґрунтовані, але є такими, що підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст.ст. 199, 200 СК України, з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 400,00 грн. щомісяця, до досягнення сином двадцяти трьох років, або закінчення ним навчання.

Інших даних про матеріальний стан як платника, так і одержувача аліментів, а також стан здоров'я дітей і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов був пред'явлений 16.12.2014 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення повнолітнім сином двадцяти трьох років, або закінченням ним навчання.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 180, 182, 184 ч.1 ст. 199, 200 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 130, 174, 213, 215, 367 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн. щомісяця на час навчання сина, починаючи з 16 грудня 2014 року, і до досягнення ним двадцятитрирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7, а у разі припинення ним навчання 30 червня 2018 року, - аліменти стягуються до 30 червня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в десятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Березюк