Справа № 212/8846/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря Хазієвої Т.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката ОСОБА_2, представника виконкому Жовтневої районної у місті ради Симонової Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`ю, визнання права власності на спадкове майно за законом -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, у якій просила встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за нею право власності на спадкове майно за законом на квартиру АДРЕСА_1 , що залишилось після смерті ОСОБА_5. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що вона являлась близькою подругою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Остання мала хворе серце , потребувала стороннього доходу, у зв'язку з чим вони спільно проживали з 2003 року , несли витрати по утриманню житла, спільно купували ліки, продукти харчування. Після смерті позивач повністю взяла на себе усі витрати на організацію поховання. У зв`язку з тим, що спадкоємці 1-3 черг відсутні у померлої , тому вважає себе спадкоємицею четвертої черги , оскільки проживала з ОСОБА_5 не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Допитана у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Допитана у судовому засіданні представник відповідача Симонова Я.М. проти вимог заперечувала, вважає, що позивач не має права на четверту чергу на спадкування після померлої ОСОБА_5, оскільки факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім`єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини не доведено, підстави для визнання права власності на спадкове майно відсутні.

Свідок ОСОБА_6, допитана за клопотанням позивача, суду пояснила, що позивач та померла ОСОБА_5 були хорошими подругами. Приблизно з 2004-2005 років вони майже постійно проживали разом у квартирі померлої, після її смерті позивач узяла усі витрати на поховання на себе. Особисто вона у квартирі померлої була лише двічі, бачила у коридорі вуличне взуття позивача, інших особистих речей не було.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідка, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягають у повному обсязі. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: квартира АДРЕСА_2 , а також з 1966 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 ( а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 ( а.с. 11), у власності якої перебувала квартира АДРЕСА_1 ( а.с. 7). З довідки ( а.с. 12) убачається, що причиною смерті була гостра серцево - судинна недостатність.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 спадкова справа не відкривалась.

Спадкування за законом здійснюється почергово, що передбачено ч.1 ст. 1258 ЦК України.

Як передбачено ч.1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Учасниками сімейних відносин є родичі, які поділяються на дві групи: ті, що є у прямій лінії споріднення, та ті, що є у побічній /бокові/ лінії споріднення. Тобто сім`ю можуть складати й інші родичі.

Члени сім`ї наділені цілою системою прав та обов`язків, які зумовлені їхнім спільним проживанням.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.

Зазначений в законі п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК України.

Роз'ясненнями викладених в п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року N 7 При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК ( 435-15 ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: квартира АДРЕСА_2 , а також з 1966 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , а тому відсутні підстави для встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 відповідно до ст. 3 СК України, та віднесення позивача до спадкоємців четвертої черги. Даний факт не спростовано позивачем у суді . Суд критично відноситься до копії акту складеного 03.08.2009 року про те, що ОСОБА_1 спільно з сусідами взяла на себе обов'язки по похованню ОСОБА_5 та заяви на ім`я головного лікаря 16 міської лікарні м. Кривого Рогу про надання дозволу на отримання коштів та ключів від квартири померлої ОСОБА_5, оскільки з даного акту та заяви не вбачається, що позивач вів спільне господарство, мав спільні права та обов'язки зі спадкодавцем ОСОБА_5.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 п'ять років до відкриття спадщини - не знайшли свого підтвердження, а позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно є похідними від встановлення факту проживання однією сім`єю, тому безпідставні , і задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Суд прийшов до висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного побуту та взаємності прав та обов'язків , відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи , що позовні вимоги позивача залишено без задоволення , судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

При цьому , вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд уважає необхідним стягнути з позивача на користь держави витрати по оплаті судового збору щодо заявлених позовних вимог майнового характеру , оскільки при зверненні до суду судовий збір оплачується за кожну вимогу майнового та немайнового характеру окремо.

Керуючись ст.ст.3,10, 11,15,60, 212-215,256 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 3 Сімейного Кодексу України, ст. ст.. 1258,1264,1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`ю , визнання права власності на спадкове майно за законом відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи , які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис