АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Радченко С.В.

ОСОБА_1

При секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.06.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 976, посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_4; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 122438 грн.

28.04.2015 року позивач звернулася з клопотанням про забезпечення позову в зазначеній справі шляхом накладення арешту на цінні папери ПАТ «Чорномор», які знаходяться у володінні ОСОБА_2, а саме 25,% акцій ПАТ «Чорномор», що відповідає кількості 396573 штук прості іменні номінальною вартістю 0,01 грн. кожна.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 рокуклопотання про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на прості іменні акції ПАТ «Чорномор» у кількості 396573 штук номінальною вартістю 0,01 грн. кожна, власником яких є ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, про відмову в задоволені клопотання.

Письмових заперечень на доводи апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, представника апелянта, перевіривши відповідність оскарженої ухвали вимогам цивільного процесуального закону, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може ускладнити, або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення вимог позивача.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За нормами ст..ст. 151,153 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, ці заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2014 року позивач та його представник звернулися з клопотанням про забезпечення позову, накласти арешт на прості іменні акцій ПАТ «Чорномор» у кількості 396 573 штуки номинальною вартістю 0,01 грн.кожна, власником яких є ОСОБА_2 (а.с.20,38).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням цих заходів.

Частиною 2 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12. 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що з метою забезпечити виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

На підставі наведеного, з метою забезпечення виконання судового рішення у майбутньому та мінімального обмеження права інших акціонерів, суд першої інстанції правильно забезпечив позов шляхом накладання арешту на прості іменні акції в кількості 396 573 шт., власником яких є відповідач, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права як учасників товариства, так і відповідача, в тому числі їх право на участь в управлінні справами, на одержання дивідендів та інформації про діяльність товариства.

Доводи апеляційної скарги на відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки суть забезпечення позову визначена та застосована судом правильно, крім того, накладення арешту на прості іменні акції не порушує права відповідача як на участь у проведенні загальних зборів так і у здійсненні господарської діяльності товариства. Так, накладення арешту на прості іменні акції не є забороною їх використання для участі в загальних зборах, голосування на них за принципом одна акція один голос відповідно до вимог ст.44,41 Закону України «Про господарські товариства».

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про наявність ухвали суду від 27 березня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, оскільки звернення позивача з заявою про забезпечення позову від 28.04.2015 року та її розгляд судом першої інстанції здійснено з дотриманням процесуального закону.

З огляду на викладене ухвала суду є законною і обґрунтованою, і підстави для її скасування судовою колегією не встановлені.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 рокузалишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 60 грн.90 коп.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає як така що не перешкоджає подальшому руху справи.

Головуючий

Судді