АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 1060 /2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Яценко Н.О.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.02.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Осмолович В.С.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3- особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6

про відшкодування майнової та моральної шкоди

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.С., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 р. частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 23 398,27 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн.; в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 26.01.2012 р. сталося залиття гарячою водою квартири АДРЕСА_1 з вище розташованої квартири АДРЕСА_4 цього ж будинку, що не заперечувалося сторонами.

Власниками квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.12.2006 р. є ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, котра змінила прізвище на ОСОБА_6 в рівних частках.

Власниками квартири АДРЕСА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.09.1998 року є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках.

На підтвердження позовних вимог позивачі надали суду акт від 9.02.2014 р., з якого вбачається, що 26.01.2012 р. в АДРЕСА_1 було залито квартиру АДРЕСА_1 з вище розташованої квартири АДРЕСА_4; що у квартирі АДРЕСА_1 необхідно виконати такі ремонтні роботи, а саме : у коридорі - заміна шпалер покращеної якості -51,3 кв.м., у кімнаті - заміна шпалер покращеної якості- 57, 5 кв.м; у кухні - заміна підвісної стелі - 9,8 кв.м.; у ванній - заміна лицюв. плитки - 6.9 кв. м.; крім того, необхідна заміна електропроводу - 38 м.п., заміна дверей - 3 шт., заміна паркетної дошки -33,3 кв.м.

Як вбачається з ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2013 р. по справі № 2/756/115/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3- особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, в судовому засіданні при розгляді справи виявлено розбіжності у змісті копії акту, який міститься в матеріалах справи від 09.02.2012 р., складеного ЖЕК- 504 по факту залиття квартири АДРЕСА_1, що мало місце 26.01.2012 р., щодо розміру пошкоджень із змістом оригіналу цього акту, наданого для розгляду в судовому засіданні.

Також, при розгляді справи судом першої інстанції було прослухано фіксування судового засідання від 20.12.2013 року по вищевказаній справі в ході чого було встановлено, що в судовому засіданні 20.12.2013 року зафіксовано розбіжності по актах залиття наданих позивачем. Так, в судовому засіданні, головуючим по справі було оголошено акт від 09.02.2012 року по вказаному предмету спору в якому містилися такі пошкодження квартири : коридор - заміна шпалер -51,3 кв.м, кімната - заміна шпалер покращеної якості - 54,5 кв.м., кухня - підвісна стеля, заміна - 9,3 кв.м., ванна - заміна плитки - 3, 5 кв.м., заміна електропроводу - 22 м., заміна дверей - 1 шт., заміна паркетної дошки -21,5 кв.м. Вказані пошкодження істотно відрізняються від іншого акту огляду квартири від 09.02.2012 року.

Також, з показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що на залиття кв. АДРЕСА_1 виходили 01.02.2012 р.; коли зайшли в квартиру, то в квартирі було темно, бо в коридорі і квартирі не було світла; зі стелі іще капала вода, залита була вся трикімнатна квартира; що у квартирі відповідача була пошкоджена гнучка проводка, що ОСОБА_10 складала акт про залиття у себе в кабінеті, що другий раз до кв. АДРЕСА_1 вона виходила сама.

Свідок ОСОБА_10, яка на час складання акту працювала на посаді інженера з ремонту, суду пояснила, що при складанні акту про залиття було допущено помилку стосовно номера квартири з якої відбулося залиття, а тому, акт був переписаний. Стосовно інших розбіжностей у актах вона нічого суду пояснити не змогла.

Також судом було встановлено, що у квартирі позивача після залиття було проведено ремонтні роботи.

Так, позивач суду пояснював, що в коридорі та кімнаті була проведена заміна шпалер, на кухні підвісну стелю не міняли, в ванній провели заміну плитки, також провели заміну електропроводу, заміну 3-х дверей не проводили, а провели їх реставрацію, заміну паркетної дошки провели в коридорі та холі.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру) , зобов»язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при будинкову територію.

З метою визначення розміру завданої позивачу матеріальної по справі № 2/756/1 15/13 ухвалою від 10.10.2012 р. була призначена судово-будівельна експертиза. Проте, як вбачається з висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16.09.2013 р. встановити вартість відновлювального ремонту з врахуванням ступеня фізичного зносу оздоблювальних покриттів, який необхідно було провести в квартирі після її залиття, тобто, визначити майнову шкоду (матеріальні збитки) в межах будівельно-технічного дослідження, завдану власникам квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття приміщень квартири не можливо.

З цих підстав суд обгрунтовано вважав за недоцільне призначати таку експертизу повторно.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд правильно вважав, що доводи позивача проте, що внаслідок залиття його квартири розмір майнової шкоди становить 83542,61 грн. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не підтверджені належними доказами.

Згідно ст. 1192 ЦК України встановлено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого відповідно до якої з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов*язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи те, що закон покладає обов*язок щодо утримання в належному стані свого майна на власника, залиття квартири позивача відбулося з належної відповідачам квартири,- суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що майнові збитки підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Оскільки, позивачем надано суду квитанцій на придбання будівельних робіт на проведення усунення наслідків залиття на суму 23398,27 грн., то саме ця сума підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача.

Щодо посилань позивача, що на суму 6350 грн. було придбано шпалери, то суд правильно вважав, оскільки, вказана обставина належними доказами не доведена, тому, вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що внаслідок залиття позивачу було завдано також і моральної шкоди, а тому, із урахуванням характеру ступеню завданих моральних страждань, порушення способу його життя, при визначенні розміру моральної шкоди керуючись вимогами розумності і справедливості, обгрунтовано дійшов висновку, що з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :