АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/770/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Гайдук С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (далі по тексту - ПрАТ «Просто-страхування») про стягнення страхового відшкодування.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. На думку апелянта, суд дійшов безпідставного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на те, що станом на день розгляду справи не набрав законної сили вирок щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_5, так як був оскаржений до апеляційного суду, оскільки в переліку документів, що передбачені ст. 35 Закону України №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутній такий документ як вирок суду. Крім того, зазначає, що вирок оскаржений тільки в частині збільшення покарання та стягнення з АТ «Просто-страхування» страхового відшкодування. Сама вина ОСОБА_6 в дорожньо-транспортній пригоді не оскаржується. При цьому, звертає увагу суду на те, що відповідно до положень ст. 20-1 Закону №1961-IV при будь-якому відчуженні транспортного засобу поліс обов'язкового страхування зберігає чинність, та діє до закінчення строку його дії.

ЧередніченкоГ.О. в інтересах ПрАТ «Просто-страхування» проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 листопада 2012 року між ОСОБА_8 та АТ «Просто-страхування» був укладений договір № АС/2916946 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних, забезпечений транспортний засіб Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 (а.с.88).

26 жовтня 2013 року транспортний засіб Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, було знято з обліку для реалізації (а.с.63).

30 жовтня 2013 року близько 21 год. 15 хв., ОСОБА_5, керуючи автомобілем Honda Accord, тимчасовий реєстраційний номер НОМЕР_4, рухаючись по другорядній дорозі в м. Черкаси по вул. Котовського зі сторони вул. Гоголя в напрямку вул. Хрещатик, не виконав вимоги Правил дорожнього руху, скоїв зіткнення з автомобілеві Kia Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі вулиці Шевченка, зі сторони вул. Святотроїцька в напрямку вул. Пушкіна, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.7).

Згідно Звіту вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Kia Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 318758,00 грн. (а.с.11-13).

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, забоїв м'яких тканин голови, травми правої кисті з розтягненням сухожилків, забоїв лівого колінного суглобу.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 15 квітня 2014 року водія автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер (тимчасовий) НОМЕР_4 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_2 за цивільним позовом 318 758 грн. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди, а всього 333 758 грн. (а.с.7-9).

Не погоджуючись з вироком суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду в частині визначення покарання ОСОБА_5, а також в частині вирішення судом цивільного позову, стягнути з ОСОБА_5 на його користь матеріальну шкоду в сумі 268 758 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та 3000 грн. витрат на послуги адвоката; а також стягнути з АТ «Простострахування» на його користь страхове відшкодування за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 50 000 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Згідно ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 22 липня 2014 року апеляційне провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.43-44).

16 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування за заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 При цьому, суд виходив з того, що станом на день розгляду справи не набрав законної сили вирок щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_5, так як був оскаржений в апеляційному порядку.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень ст. ст. 3, 5 цього Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування , а також документи згідно переліку, визначеного п. 35.2 цієї статті.

Вказаною статтею не передбачено обов'язку особи, яка має право на отримання страхового відшкодування, щодо надання доказів наявності вини страхувальника у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів скарги, вирок Соснівського районного суду м. Черкас від 15 квітня 2014 року був оскаржений ОСОБА_2 лише в частині призначення покарання ОСОБА_5 та в частині вирішення судом цивільного позову.

Зі змісту вироку Соснівського районного суду м. Черкас від 15 квітня 2014 року вбачається, що під час розгляду кримінальної справи ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення (а.с.8).

При цьому, за правилом, визначеним ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Звідси непрямо випливає і висновком від протилежного виявляється правовий припис, відповідно до якого особа несе обов'язок відшкодувати майнову шкоду, якщо не доведе відсутність своєї вини. Відтак, доведення відсутності вини є цивільно-процесуальним обов'язком особи, яка завдала шкоди.

Таким чином, той факт, що вирок Соснівського районного суду м. Черкас від 15 квітня 2014 року не набрав законної сили, оскільки був оскаржений до апеляційного суду, не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, пунктами 20-1.1.-20-1.2. статті 20-1 Закону №1961-IV, доповненої до нього згідно із п. 11 розділу І Закону № 5090-VI від 05 липня 2012 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов'язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.

Таким чином, посилання відповідача на те, що транспортний засіб Honda Accord, тимчасовий реєстраційний номер НОМЕР_4, не забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2916946, оскільки в полісі зазначено інший реєстраційним номер автомобіля, є безпідставними. Перереєстрація автомобіля не тягне за собою втрату чинності договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також, колегія суддів відхиляє посилання ПрАТ «Просто страхування» на те, що положення Закону № 5090-VI від 05 липня 2012 року не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки такі посилання суперечать положенням цього Закону.

Так, відповідно до пунктів 1-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 5090-VI від 05 липня 2012 року цей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім підпунктів 13-21 пункту 2 розділу I цього Закону, які набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону. Норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом.

Вказаний Закон було опубліковано в газеті «Голос України» 04 серпня 2012 року, а відтак, набрав чинності 04 листопада 2012 року.

Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АС/2916946, був укладений 23 листопада 2012 року, тобто, після набрання чинності Законом № 5090-VI від 05 липня 2012 року.

Відповідно до ст. 29 Закону №1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Також, відповідно до положень ст. 22 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, з ПрАТ «Просто-страхування» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. у відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, в межах ліміту відповідальності, та 5 000 грн. моральної шкоди, а всього 55 000 грн.

Посилання представника ПрАТ «Просто-страхування» в судовому засіданні на той факт, що вироком Соснівського районного суду м.Черкаси матеріальна шкода у розмірі 318 758 грн. та моральна шкода у розмірі 15 000 грн. стягнута з винної особи, а тому відшкодована, також не заслуговує на увагу, оскільки вирок не набрав законної сили, та оскаржений саме в частині вирішення цивільного позову.

Таким чином, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ПрАТ «Просто-страхування» підлягає стягненню в дохід держави 793 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн., а всього 55 000 (п'ятдесят п'ять тисяч) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» в дохід держави судовий збір 793 (сімсот дев'яносто три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко