Справа № 343/2636/14-ц
Провадження № 22-ц/779/253/2015
Головуючий у 1 інстанції Тураш В.А.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Вакарук В.М., Горейко М.Д.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду від 11 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Долинського районного суду від 11 грудня 2014 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2.

Проведено стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 530 гривень на кожну дитину щомісячно.

Стягнення аліментів розпочато з 21 жовтня 2014 року до досягнення повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 300 гривень за надання юридичної допомоги адвокатом.

Стягнуто з ОСОБА_2 243, 60 грн. судового збору.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим в частині стягнення з нього аліментів, та просить його змінити.

Вважає, що приймаючи рішення суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, яким висновки суду не відповідають. Не прийняв до уваги стан здоров'я ОСОБА_2, через загострення хронічних захворювань, не може надалі займатися важкою фізичною працею і змушений пройти тривалий дорого вартісний курс лікування, через що сам потребує матеріальної допомоги. Вважає, що суд не повною мірою врахував його фактичне матеріальне становище - відсутність у нього у власності будь-яких об'єктів нерухомого майна чи транспортних засобів, за рахунок коштів від відчуження яких він міг би сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Постійного місця праці в нього також немає. Ніколи від свого батьківського обв'язку не ухилявся, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в судовому порядку, проте присуджений розмір суми аліментів вважає непомірно високим, який сплачувати на даний момент неспроможний.

Просить рішення суду першої інстанції змінити, ухвалити судове рішення яким стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народилися: син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3.; дочка ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4.; дочка ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно довідки ТзОВ «Долина-Сервіс» від 01.10.2014р. (а.с.9) позивачка ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1. До складу її сім'ї, які проживають за даною адресою, входять: ОСОБА_5 2011р.н.-дочка; ОСОБА_4 2010 р.н.-син; ОСОБА_6 2013р.н.-дочка; ОСОБА_10, 1970 р.н.-мати; ОСОБА_11, 1966р.н.-батько; ОСОБА_12, 1995р.н.-брат.

Позивачка перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Долинської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 2-х дітей в розмірі 2465.21 грн., що стверджується довідкою, виданою УСЗН Долинської РДА (а.с.25).

Відповідач не надає в достатній мірі матеріальну допомогу позивачці на утримання неповнолітніх дітей.

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції врахував матеріальне становище ОСОБА_3, суму отримуваної нею щомісячної допомоги, стан здоров'я малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.26).

Однак, в порушення вимог п.2 ч.1 ст..182 СК України, суд не дослідив у достатній мірі матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 Зокрема те, що він не працює, проживає у своїх батьків і отримує мінливий заробіток по мірі наявності роботи. Крім того, відповідач хворіє і перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного захворювання, що стверджується довідкою медичної установи (а.с. 74).

У судах першої та апеляційної інстанції відповідач не заперечував свого обов'язку по утриманню дітей і просив визначити йому аліменти по 400 грн. на кожну дитину.

Колегія суддів вважає, що такий розмір аліментів є допустимим і позивач зможе його сплачувати на користь позивачки, яка отримує соціальну допомогу на дітей, тому визначені судом першої інстанції аліменти у розмірі 530 грн. слід зменшити до 400 грн, змінивши рішення суду в цій частині.

В решті рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому його слід залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Долинського районного суду від 11 грудня 2014 року в частині визначення аліментів змінити, зменшивши суму аліментів на кожну дитину до 400 гривень.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Вакарук

М.Д. Горейко