Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/302/15-ц
Номер провадження 2/540/105/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України в судовому засіданні 21 травня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у березні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 25 липня 2009 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього проживання ними був придбаний автомобіль Хонда CR-V легковий універсал-В, 2008 р.в., днз ВІ 6052 ВХ, вартістю 143520,00 грн, який Семенівським ВРЕР ДАІ в Полтавській області зареєстрований на ОСОБА_3 Автомобіль придбавався для потреб сімї та за рахунок спільних коштів, однак відповідно до документів на нього його володільцем є лише ОСОБА_3, дані про неї як співвласника в реєстраційні документи не внесені, що перешкоджає їй використовувати вказаний автомобіль. Протягом тривалого часу між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо володіння та користування автомобілем, який є спільною сумісною власністю подружжя. У звязку з наведеним позивач просить визнати автомобіль марки Хонда, днз ВІ 6052 ВХ обєктом права спільної сумісної власності подружжя, в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею та відповідачем право спільної часткової власності на вказаний автомобіль з визначенням ідеальної частки кожного в розмірі ?.

Відповідач направив заперечення в якому просить суд позов задоволити частково, визнати за ним з позивачкою право спільної часткової власності на автомобіль Хонда, але з визначенням позивачці ідеальної частки в розмірі 1/3, а йому 2/3. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що для придбання спірного авто ним було продано автомобіль Мазда-6, 2003 р.в. за 15000 доларів США, що за курсом складало 120000 грн. Вказаний автомобіль ним був придбаний до шлюбу, а відтак лише 23 520 грн, які були доплачені за автомобіль Хонда мали статус спільних коштів подружжя.

В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав викладених позовній заяві та зазначила, що шлюб між нею та відповідачем не розірвано, у них нормальні відносини, лише виникають питання щодо автомобіля. Зазначила, що не існує інших обставин, ніж ті, що зазначені в позові.

Представник відповідача позов визнала частково та просить визнати за позивачкою право власності на 1/3 частину автомобіля, а за відповідачем 2/3, оскільки до шлюбу він мав у власності інший автомобіль, який продав за 15000 доларів.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що з 25 липня 2009 року позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ № 060976 від 25 липня 2009 року (а.с.7).

26 жовтня 2013 р. відповідачем придбано автомобіль марки Хонда CR-V, вартістю 143520,00 грн, що підтверджується довідкою - рахунком серії ВІА № 082098 від 26.10.2013р. (а.с.12). Належність транспортного засобу відповідачеві ОСОБА_3 стверджується також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 400521 від 29.10.2013 (а.с.6)

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, вказаний автомобіль є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними.

Згідно ч. 2 ст. 183 цього Кодексу, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

За змістом ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі, з урахуванням їх інтересів, інтересів дітей та інших обставин. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження судом одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

У судовому засіданні сторони не ставили питання про отримання компенсації за належну частку автомобіля.

Згідно ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, за відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце на таких підставах, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, присудження судом одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ (квартиру, автомобіль, земельну ділянку) допускається за його згодою за умовою попереднього внесення другим подружжям відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що оскільки жодна зі сторін попередньо не внесла на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, а автомобіль є неподільною річчю та не може бути реально поділений між ними відповідно до їх часток без застосування грошової компенсації і припинення права власності одного з подружжя на його частку в такому майні, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у звязку з чим визнає ідеальні частки подружжя на автомобіль без його реального поділу в розмірі ? частки кожному і залишає його у спільній частковій власності.

Суд визнає безпідставними заперечення відповідача про необхідність відступу від рівності часток подружжя, оскільки ним не доведено, що у його власності до укладення шлюбу з позивачкою перебував будь-який інший автомобіль, який він продав саме за 15000 доларів США, а відтак він не виконав вимоги передбачені ст. ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В той час згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відтак правові підстави для врахування заперечень відповідача у суду відсутні.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 955 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволити.

Визнати автомобіль HONDA, модель CR-V, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 обєктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право спільної часткової власності на автомобіль HONDA, модель CR-V, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з визначенням ідеальної частки кожного в розмірі ?.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 955 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 22 травня 2015 року

Суддя :