РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 414/2167/14-ц

Провадження № 2/414/53/2015

16 січня 2015 року

Суд Кремінського району Луганської області

у складі: головуючого Костроба Ю. Ю.

при секретарі Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання права власності по праву спадкування за законом на садовий будинок з будівлями та спорудами та про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючих документів.

ВСТАНОВИВ:

Позивач в своїй позовній заяві вказує, що він, ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично ж проживає за адресою АДРЕСА_2.

Його батьком є ОСОБА_3. Його матір'ю є ОСОБА_2, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

26 березня 1984 року батько позивача на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого та зареєстрованого виконавчим комітетом Червонопопівської сільської ради народних депутатів Кремінського району Ворошиловградської області (реєстр №21), придбав житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько, ОСОБА_4, помер.

На день смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_3 є він, його син ОСОБА_1, та відповідач, ОСОБА_2, його мати, дружина померлого. На момент смерті батька, вони із матір'ю проживали разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2, де постійно проживав батько, що підтверджується відповідною довідкою №127 від 01.04.2014 року Виконавчого комітету Червонопопівської сільської ради.

Одразу після смерті батька він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Він доглядав за будинком та будівлями і спорудами, ремонтував їх, коли вони потребували ремонту, облаштовував його, сплачував за електроенергію та воду, ніс інші витрати. Факт його вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті батька підтверджується також наявністю саме у нього документів на право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами.

У 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого, як особа якає спадкоємцем першої черги та яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проживала зі спадкодавцем спільно на момент відкриття спадщини. Мати, відповідач по справі, ОСОБА_2, не зверталася у встановлений законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Однак, державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого на житловий будинок з будівлями та спорудами, у зв'язку з тим, що у нього та його батька різняться прізвища ( у нього ОСОБА_2 за паспортом, а у батька ОСОБА_1 згідно свідоцтва про смерть та договору купівлі-продажу від 26 березня 1984 року), та у зв'язку із тим, що право власності батька на житловий будинок не зареєстроване свого часу в БТІ. Також йому було рекомендовано звернутися з позовною заявою до суду для визнання за ним права власності на вищезазначений житловий будинок з будівлями та спорудами по праву спадкування за законом.

05.05.2014р. КП Кремінське бюро технічної інвентаризації було проведено інвентаризацію житлового будинку з будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1), право власності по праву спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок з будівлями та спорудами відповідно до Технічного паспорту виготовленого КП „ Кремінське бюро технічної інвентаризації " 05.05.2014 року, який складається з: житлового будинку (літ. А-1, Ж, ган), гаражу (літ. Б), сараїв (літ. В, Г, Д, Д1), погрібу (літ. Пг), вбиральні (літ. У), споруд (№2-4), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того позивач звернувся до суду з додатковими вимогами та пояснив, що в провадженні Кремінського районного суду перебуває цивільна справа за його, ОСОБА_1, позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності по праву спадкування за законом на житловий будинок з будівлями та спорудами.

Як він зазначав у своїй позовній заяві, державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька на житловий будинок з будівлями та спорудами, у зв'язку з тим, що у мене та мого батька різняться прізвища ( у нього ОСОБА_2 за паспортом, а у батька ОСОБА_1 згідно свідоцтва про смерть та договору купівлі-продажу від 26 березня 1984 року).

Що стосується різнонаписання його прізвища ОСОБА_2, та прізвища батька ОСОБА_1, то таке різнонаписання виникло з причини механічної помилки при видачі документів, що посвідчують особу його батька - а саме його паспорта, оскільки в усіх інших документах його прізвище записане як ОСОБА_2.

Оскільки встановлення юридичного факту родинних відносин між ним, ОСОБА_1, та ОСОБА_3, як між сином та батьком, а також факт належності його батькові договору купівлі-продажу від 26 березня 1984 року, посвідченого та зареєстрованого виконавчим комітетом Червонопопівської сільської ради народних депутатів Кремінського району Ворошиловградської області (реєстр №21), яким він придбав житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, факт належності йому довідки виконавчого комітету Червонопопівської сільської ради №127 від 01.04.2014 року, мають значення для вирішення спору про право, то він вважає, що у відповідності до ч. 6 ст. 235 Цивільного Процесуального Кодексу України, встановлення вищевказаних юридичних фактів має також вирішуватися одночасно зі спором про право.

Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд України у своїй Постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Так згідно п. 2 зазначеної Постанови:

2. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Факт того, що він ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3, а також факт належності договору купівлі-продажу можуть підтвердити сама відповідач.

Враховуючи зазначене, позивач вважає необхідним доповнити свої позовні вимоги, і наряду з вимогами, викладеними у моїй позовній заяві, додатково -

Встановити факт родинних відносин між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, як між сином та батьком.

Встановити факт належності ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 договору купівлі-продажу від 26 березня 1984 року, посвідченого та зареєстрованого виконавчим комітетом Червонопопівської сільської ради народних депутатів Кремінського району Ворошиловградської області (реєстр №21), яким він придбав житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

Встановити факт належності ОСОБА_1, довідки виконавчого комітету Червонопопівської сільської ради №127 від 01.04.2014 р.

Позивач та його представник звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач звернулася до суду з заявою про визнання позову та проханням справу розглянути за її відсутності.

Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутністю сторін.

Перевіривши матеріали справи суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу України:4. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином до відносин, щодо набуття права власності житловий будинок слід керуватися законодавством, яке діяло на момент виникнення прав щодо власності на житловий будинок.

ОСОБА_3, як зазначалося вище придбав житловий будинок з будівлями та спорудами 26 березня 1984 року на підставі договору купівлі-продажу /а. с. 9/, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Червонопопівської сільської ради народних депутатів Кремінського району Ворошиловградської області (реєстр №21), який згідно діючого на той час законодавства не підлягав державній реєстрації в органах БТІ, оскільки їх ще не було створено.

На час придбання ОСОБА_3 житлового будинку ні Цивільний кодекс Української РСР ні інші нормативні акти не передбачали здійснення реєстрації таких житлових будинків та (або) права власності на такі житлові будинки. На момент вчинення батьком позивача правочину ст. 227 ЦК Української РСР було передбачено реєстрацію договору в виконавчому комітетові місцевої Ради народних депутатів. Існуюча на той час Інструкція Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством Комунального господарства Української РСР 13 січня 1966 року також не передбачала реєстрації таких будинків та права власності на них, вона передбачала реєстрацію будинків у містах та селищах міського типу. І лише в 1995 році наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 р. N 56 були затверджені ПРАВИЛА ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ ОБ'ЄКТІВ НЕРУХОМОГО МАЙНА, ЩО ЗНАХОДЯТЬСЯ У ВЛАСНОСТІ ЮРИДИЧНИХ ТА ФІЗИЧНИХ ОСІБ, якими була впроваджена система реєстрації, нагляду і контролю нерухомого майна.

Здійснити ж на теперішній час реєстрацію права власності на договорі купівлі-продажу не представляється можливим з причини того, що на момент вчинення правочину законодавством не було це передбачено, а на даний час батько помер, а реєстрація права власності на померлих осіб на даний час не здійснюється за раніше виданими правовстановлюючими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК Української РСР 1963 року (в редакції на момент вчинення правочину): Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.. 153 ЦК Української РСР 1963 року (в редакції на момент вчинення правочину): Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови,щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року (в редакції на момент вчинення правочину): Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до п. 1 Інструкція Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством Комунального господарства Української РСР 13 січня 1966 року:

Реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Отже очевидно, що на момент смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, йому фактично належав на праві приватної власності житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, оскільки він набув його на законних підставах.

Відповідно до ст. ст.525, 526, 527, 529, 549 ЦК Української РСР 1963 року: Стаття 525. Час відкриття спадщини Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Стаття 526. Місце відкриття спадщини Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Стаття 527. Особи, що можуть бути спадкоємцями Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Стаття 529. Перша черга спадкоємців за законом При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Стаття 549. Дії, що свідчать про прийняття спадщини Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З огляду на вищезазначене, керуючись вказаними нормами права, на думку суду, є всі законні підстави відповідно до чинного законодавства для визнання за ОСОБА_1, права власності по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок з будівлями та спорудами.

Що ж стосується різного написання прізвища ОСОБА_2, та прізвища мого батька ОСОБА_1, то таке різно написання виникло з причини механічної помилки при видачі документів, що посвідчують особу його батька - а саме його паспорта, оскільки в усіх інших документах його прізвище записане як ОСОБА_2.

Відповідно до Висновку про оцінку житлового будинку /а. с. 15-16/, виготовленого ПП «НЕО», ринкова вартість житлового будинку складає 39100гр. Згідно технічного паспорту на будинок /а. с. 11-13/ інвентаризаційна вартість житлового будинку складає 142348гр.

На підставі викладеного, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу України, ст.ст. 128, 153, 227, 525, 526, 527, 529, 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 10,11,60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1), право власності по праву спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок з будівлями та спорудами відповідно до Технічного паспорту виготовленого КП „ Кремінське бюро технічної інвентаризації " 05.05.2014 року, який складається з: житлового будинку (літ. А-1, Ж, ган), гаражу (літ. Б), сараїв (літ. В, Г, Д, Д1), погрібу (літ. Пг), вбиральні (літ. У), споруд (№2-4), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, як між сином та батьком.

Встановити факт належності ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 договору купівлі-продажу від 26 березня 1984 року, посвідченого та зареєстрованого виконавчим комітетом Червонопопівської сільської ради народних депутатів Кремінського району Ворошиловградської області (реєстр №21), яким він придбав житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

Встановити факт належності ОСОБА_1, довідки виконавчого комітету Червонопопівської сільської ради №127 від 01.04.2014 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Ю. Костроба