Справа № 219/4511/2014-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2015 року. Артемівський міськрайонний суд в Донецькой області

у складі: головуючого - судді - БУКРЄЙ С. П.

при секретарі - Смага Н.М.

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розділ сумісного майна та визначення порядку користування будинком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка подала позов до суду в якому, уточнивши позовні вимоги, вказує, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2009р. по 05.11.2013 року. За спільні кошти 01.12.2010 року вони придбали житловий будинок з господарчими спорудами та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. З липня 2013 року позивачка за місцем реєстрації в спірному будинку не проживає, оскільки відповідач забрав у неї ключі від будинку і стверджує, що будинок належить лише йому. Зазначений будинок вони придбали за 104 тисячі гривень. На придбання будинку відповідач оформлював за місцем роботи ВАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» безвідсотковий зайом в сумі 50000 гривень, який погашав шляхом щомісячного утримання з зарплати по 1042 гривні. В період з жовтня 2010 року по червень 2013 року з заробітної плати відповідача на погашення займу було утримано 34386 грн., а 15614 гривень відповідач сплачував самостійно, оскільки з червня 2013 року подружжя припинило сумісне проживання та ведення сумісного бюджету. Позивачка вважає, що оскільки будинок був придбаний в період шлюбу, він належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Крім того, оскільки 15614 грн. це особисті кошти відповідача, вважає, що слід відступити від рівності часток під час виділу часток в натурі з майна та зменшити її долю з 1/2 частки на 1/3. Таким чином частка відповідача складає 2/3. На теперішній час добровільно вирішити питання щодо поділу будинку та визначення порядку користування будинком сторони не змогли. Спірним будинком користується відповідач на власний розсуд.

У зв*язку з чим позивачка просить, якщо будинок АДРЕСА_1 придбаний в період спільного проживання подружжя, вона має право власності на 1/3 частину спірного будинку з урахуванням сплачених особистих коштів відповідача та визнати право спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1, також просить припинити право спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок з господарчими спорудами та визнати право спільної часткової власності на спірний будинок визнавши за нею право власності на 1/3 частину зазначеного будинку, за ОСОБА_2 - право власності на 2/3 частки зазначеного будинку відповідно, та визначити наступний порядок користування будинком за адресою: АДРЕСА_1: залишити в користуванні ОСОБА_4 житлову кімнату, зазначену в техпаспорті під цифрами 1-5 площею 9,1 кв.м; залишити в користуванні ОСОБА_2 житлові кімнати, зазначені в техпаспорті цифрами 1-6 та 1-7 площею 11,9 кв.м та 19.3 кв.м відповідно; залишити в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_2 коридори, комори, кухню, ванну кімнату.

В судовому засіданні представник позивача діюча згідно договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 підтримала уточнені позовні вимоги позивача - ОСОБА_4 у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала думку відповідача ОСОБА_2 та не заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_4

Суд, з урахуванням думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідач, погодившись з позовом, визнав обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги, та приймає їх, що не буде суперечити положенням частини 4 статті 174 ЦПК України.

Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя, є майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який зареєстрований 07.11.2009 року Часовоярською міською радою Донецької області за актовим записом № 58. Рішення набуло законної сили 28.12.2013 року (а.с.6).

Згідно копії Договору купівлі-продажу жилого будинку від 01.12.2010 року ОСОБА_2 купив жилий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.12.2010 року ОСОБА_2 купив земельну ділянку як присадибну ділянку, що розташована у АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України право спільної сумісної власності є майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України 1, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Виходячи із викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про визнання жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, припинення права спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок з господарчими спорудами та визнання права спільної часткової власності на спірний будинок визнання за позивачкою право власності на 1/3 частину зазначеного будинку, за ОСОБА_2 - право власності на 2/3 частки зазначеного будинку відповідно та визначення порядку користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України; ст. 328, 368, 356 Цивільного кодексу України , 60,70 СК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розділ сумісного майна та визначення порядку користування будинком - ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Жилий будинок АДРЕСА_1 з господарчими будівлями визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Припинити право спільної сумісної власності на жилий будинок АДРЕСА_1 та визнати право спільної часткової власності на зазначений будинок за ОСОБА_4 та ОСОБА_2, визнати право власності за ОСОБА_4 на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 Донецької області, за ОСОБА_2 визнати право власності на 2/3 частини будинку АДРЕСА_1 Донецької області.

Визначити наступний порядок користування будинком за адресою: АДРЕСА_1:

· залишити в користуванні ОСОБА_4 житлову кімнату, зазначену в техпаспорті під цифрами 1-5 площею 9,1 кв.м;

· залишити в користуванні ОСОБА_2 житлові кімнати, зазначені в техпаспорті цифрами 1-6 та 1-7 площею 11,9 кв.м та 19.3 кв.м відповідно;

· залишити в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_2 коридори, комори, кухню, ванну кімнату.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати у розмірі 401 (чотириста одна) гривня 00 копійок.

Стянути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційн6ого суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

Головуючий суддя С.П.Букрєй