АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про призначення опікуном над недієздатною особою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року, -

встановила:

14.03.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про призначення її опікуном над недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року ОСОБА_3 визнано недієздатним та передано його під опіку Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року встановлено той факт, що вона, ОСОБА_4, є двоюрідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

19 квітня 2012 року вона зверталась з заявою до Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про призначення її опікуном над недієздатним ОСОБА_3, на що 03 травня 2012 року отримала відповідну згоду.

З квітня 2012 року вона постійно піклується про свого брата ОСОБА_3, забезпечує його ліками, продуктами харчування.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року заяву задоволено.

Призначено недієздатному ОСОБА_3, 1974 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_3 визнано недієздатним за заявою Київської психоневрологічної лікарні №1. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року його призначено опікуном недієздатного ОСОБА_3 Він доглядає та піклується про свого підопічного, створює необхідні побутові умови для його проживання, купує ліки, одяг, продукти харчування.

При ухваленні рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки розглянув справу за його першої неявки в судове засідання 14 листопада 2014 року, без встановлення обставин, які мають значення для справи.

Крім цього, задовольнивши 28 жовтня 2014 року клопотання про допит свідків, суд їх не допитав та відклав розгляд справи на 14 листопада 2014 р., в подальшому так і не заслухавши їх пояснень.

При цьому судом не було враховано заперечення Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації щодо заяви ОСОБА_1, в якому вказаний орган не вважав за доцільне призначати останню опікуном.

Заявником не надано відповідного висновку органу опіки та піклування щодо доцільності призначення її опікуном, доказів обстеження житлово-побутових умов заявника, медичних довідок про стан здоров'я, відомостей про матеріальний та фінансовий стан, що має значення при призначенні опікуна відповідно до ч. 4 ст.63 ЦК України.

На даний час ОСОБА_3 знаходиться на стаціонарному лікуванні у Територіальному об'єднанні «Психіатрія». Доказів того, що заявник здійснює за ним догляд та забезпечує необхідними речами, суду не надано.

Розгляд справи відбувся без обов'язкової участі народних засідателів, що свідчить про ухвалення рішення неповноважним складом суду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5, представник Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації Косяк П.С. проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду залишити без змін.

Представник Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації просив розглядати справу в його відсутність.

Заслухавши доповідь по справі, заслухавши пояснення осіб, які з'явились з судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 у зв'язку з психічним захворюванням визнано недієздатним. Призначаючи ОСОБА_1 опікуном, суд першої інстанції виходив з того, що остання є його двоюрідною сестрою, забезпечена матеріально та житлом, умови її проживання та санітарно-гігієнічний стан житла є задовільними, медичних протипоказань для призначення її опікуном не має, а також врахував висновки органів опіки та піклування Солом'янської та Дарницької районних в м. Києві державних адміністрацій про доцільність такого призначення.

Вказаний висновок суд відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Частиною 5 ст. 63 ЦК України передбачено, що фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, 1974 року народження, зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, страждає хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервного типу протікання, виражений апато-диссоціативний дефект.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року ОСОБА_3 визнано недієздатним та передано його під опіку Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації.

15 березня 2012 року та повторно 04 квітня 2012 року ОСОБА_1 подала до органу опіки і піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації заяву про призначення її опікуном над недієздатним ОСОБА_3 (а.с.149 т.1).

11 квітня 2012 року радою з питань опіки та піклування повнолітніх осіб Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації постановлено надати висновок до суду про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 за умови надання документів, що підтверджують родинні зв'язки з останнім.

28 квітня 2012 року ця ж рада подала до суду клопотання про надання згоди на призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 (а.с.149 т.1).

19 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, з заявою щодо надання згоди на призначення опікуном над недієздатним ОСОБА_3 (а.с. 8 т.1).

04 травня 2012 року Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація повідомила, що на засіданні опікунської ради 03.05.2012 року її заяву було розглянуто, проти задоволення такої заяви не заперечує (а.с. 6 т.1).

До вказаної відповіді було надано акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, від 25.04.2012 р., відповідно до якого остання проживає в хороших житлових умовах. Житлом та матеріально забезпечена (а.с.7 т.1).

28 травня 2012 року Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація подала до суду подання органу опіки та піклування №6962/01 про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3, в якому зазначила, що остання матеріально та житлом забезпечена, медичних протипоказань для призначення її опікуном не має, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.28-29 т.1).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2012 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про призначення його опікуном над недієздатною особою.

Вказане рішення було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2013 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 10 червня 2013 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Призначено недієздатному ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_2, 1980року народження (а.с. 39 т.1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року ухвалу судді Апеляційного суду м.Києва від 07 липня 2014 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 на вказане судове рішення скасовано, справу передано на новий розгляд для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року встановлено той факт, що ОСОБА_4, є двоюрідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

28 серпня 2014 року Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація надала висновок №101-6289/01, в якому зазначила про свою згоду, як органу опіки та піклування, на призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 (а.с.246 т.1).

09 вересня 2014 року Орган опіки та піклування повнолітніх осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з поданням №108-10895/01 про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 (а.с.239 -240 т.1).

З огляду на викладене, у суду першої інстанції були належні правові підстави для висновку про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність відповідного висновку органу опіки та піклування щодо доцільності призначення заявника опікуном, а також відсутності доказів на підтвердження можливості вказаної особи виконувати обов'язки опікуна.

Висловлена в письмовому запереченні від 18 лютого 2014 р. №108-1607/01 думка Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про те, що з урахуванням заперечень опікуна ОСОБА_2, який відремонтував квартиру підопічного, створив там належні побутові умови, сплатив заборгованість за комунальні послуги в сумі 6024 грн. 16 коп., ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 призначати недоцільно, не є підставною для відмови в задоволенні поданої зави.

При цьому колегія суддів враховує подальше подання вказаного органу опіки та піклування про доцільність такого призначення, а також думку його представника в судовому засіданні, який проти задоволення заяви не заперечував.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права в частині розгляду справи за відсутності ОСОБА_2, який в судове засідання 14 листопада 2014 р. не з'явився вперше.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили по причини неявки, які судом визнано поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи 14.11.2014 р. о 9.30 год., проте в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив (а.с.1 т.2).

З огляду на тривалість часу, протягом якого справа перебувала на розгляді в суді першої інстанції, тієї обставини, що судом було задоволено клопотання ОСОБА_2 від 06.10.2014 р. про виклик свідка, а доказів відмови суду у його допиті матеріали справи не містять, на необхідності такого допиту судом апеляційної інстанції останній не наполягав, підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги щодо позбавлення особи права довести ті обставини, які мали значення для вирішення справи.

Враховуючи ту обставину, що ч.4 ст.234 ЦПК України передбачено виключний перелік категорій справ, розгляд яких проводиться судом у складі одного судді і двох народних засідателів, і справа з приводу призначення особи опікуном до кола таких справ не входить, підлягають також відхиленню доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи неповноважним судом.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку та ухвалив законне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на законність рішення не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

Справа №22-ц/796/2888/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.