Справа № 758/652/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батька ОСОБА_2, відкрилася спадщина на належне йому майно: 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право в власності на житло від 19.07.2000 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної держадміністрації м.Києва, згідно розпорядження (наказу) від 19.07.2000 року №27976 та зареєстрованого у реєстровій книзі в Київському БТІ 24.07.2000 року за №2288; 1/3 частина квартири, яка належала померлому ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті її матері - ОСОБА_3, якій належала 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.07.2000 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної держадміністрації м.Києва, згідно розпорядження (наказу) від 19.07.2000 року №27976 та зареєстрованого у реєстрову книгу в Київському БТІ 24.07.2000 року за №2288.

Вказує, що оскільки вона є дочкою померлого ОСОБА_2, у встановленому законом порядку 20.11.2014 року звернулась до 14-ї Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька, у зв'язку з чим на 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право в власності на житло від 19.07.2000 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної держадміністрації м.Києва, згідно розпорядження (наказу) від 19.07.2000 року №27976 їй було видано свідоцтво про право на спадщину від 20.11.2014 року на цю частину.

Звертає увагу суду на те, що вона також 17.11.2014 року звернулась до 14-ї Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька на 1/3 частина квартири, яка належала померлому ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті її матері - ОСОБА_3, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлого на це майно.

Враховуючи вищезазначене, вона змушена була звернутись з позовом до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 50,8 кв.м., житловою площею - 30,7 кв.м.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила його задоволити повність з підстав, викладених в ньому та проводити розгляд справи у її відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, однак подала до суду свої письмові пояснення, в яких просила проводити судовий розгляд без її участі на підставі доказів, долучених до матеріалів справи та згідно чинного законодавства, а тому суд приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.11.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, серія НОМЕР_2, актовий запис №98 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 50,8 кв.м., житловою площею - 30,7 кв.м., яка належала йому на підставі свідоцтва про право в власності на житло від 19.07.2000 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної держадміністрації м. Києва, згідно розпорядження (наказу) від 19.07.2000 року № 27976 та зареєстрованого у реєстровій книзі в Київському БТІ 24.07.2000 року за №2288 (а.с.6-7).

Крім того, слід зазначити, що до спадкового майна померлого ОСОБА_2 також увійшла 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 50,8 кв.м., житловою площею - 30,7 кв.м., яка належала йому в порядку спадкування після смерті матері позивачки - ОСОБА_3, якій також належала 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.07.2000 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної держадміністрації м.Києва, згідно розпорядження (наказу) від 19.07.2000 року №27976 та зареєстрованого у реєстрову книгу в Київському БТІ 24.07.2000 року за №2288.

В ході судового розгляду було встановлено, що оскільки позивачка є дочкою померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.11.2014 року, актовий запис №1696 (а.с.15) 25.11.2013 року звернулась до 14-ї Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_2 (а.с.49, зворот) у зв'язку з чим їй було видано свідоцтво про право на спадщину від 20.11.2014 року на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право в власності на житло від 19.07.2000 року (а.с.54, зворот).

Судом встановлено, що позивачка також 17.11.2014 року звернулась до 14-ї Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_2 а саме - на 1/3 частину квартири, яка належала померлому ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті її матері - ОСОБА_3, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності померлого на вищезазначену квартиру, як вбачається з постанови від 20.11.2014 року (а.с.57).

Крім того, слід зазначити, що відповідно до довідки форми №3 КП «Виноградар» від 16.08.2013 року №2298 (а.с.41) позивачка зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки КП «Виноградар» від 16.08.2013 року №2297 (а.с.40, зворот) батько позивачки до моменту смерті проживав та був зареєстрований у вищезазначеній квартирі.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2009 року (а.с.80), померлий батько позивачки успадкував після померлої дружини ОСОБА_3 1/3 вищезазначеної квартири.

Відповідно до п.216 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за № 283/8882: "Видача свідоцтва про траво на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування.".

У зв'язку з вищевикладеним, у державного нотаріуса дійсно були відсутні підстави для видачі позивачу свідоцтва про на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно.

Згідно положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положенням ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та знайшов своє доведення в ході судового розгляду, а тому підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 328, 331, 375, 376, 1278 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 31, 209, 212, 214, 215, 228 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва, шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Богінкевич