Справа № 751/186/15-ц Провадження № 22-ц/795/390/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Деркач О. Г. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Сахаровій К.О.,
за участю:ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2015 року про задоволення заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2015 року заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення боргу задоволено. Накладено арешт на належну ОСОБА_9 1/2 частину нежитлової споруди за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 2938194.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2015 року скасувати як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що дана ухвала є незаконною, оскільки в порушення ч.5 ст.153 ЦПК України суд не вмотивував на підставі яких саме доказів, що перебувають в матеріалах справи, дійшов висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Також, апелянт вказує, що між сторонами існують взаємовідносини не позики, а авансу, при цьому дійсною причиною для не укладення договору купівлі-продажу є не його відмова від укладення даного договору, а відсутність заяви співвласника про відмову від здійснення переважного права купівлі даної нежитлової споруди, яку повинен був отримати сам позивач.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляді в Новозаводському районному суді м. Чернігова знаходиться справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів в сумі 274 085,00 грн.

Одночасно в позовній заяві ОСОБА_7 просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину нежитлової споруди за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 2938194, оскільки невжиття цих заходів може призвести до неможливості виконання рішення суду.

В підтвердження належності на праві власності ОСОБА_5 вказаного майна позивачем надано суду копії: договір купівлі продажу від 23 травня 2012 рок, технічний паспорт, витяг з Державного реєстру правочинів ( а.с. 7-15)

Задовольняючи заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Положеннями ст.ст. 151, 152 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому позов майнового характеру забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом цих норм заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Як роз'яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було дотримано вимог передбачених ст. 151 ЦПК України та не надано жодних доказів в обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову не заслуговують на увагу.

Оскільки між сторонами виник спір про стягнення коштів в сумі 274085 гривень, що є значною, позивачем суду надано достатні докази належності майна відповідачу, суд дійшов вірного висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В свою чергу відповідачем ОСОБА_5 не спростовано наданими апеляційному суду доказами , що вжиті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними , як і не надано доказів про вартість майна на яке було накладено арешт.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, постановленої з додержанням вимог процесуального закону, відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: