У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Василевича В.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 листопада 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 листопада 2013 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк"задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за договором кредиту в сумі 38233 грн. 70 коп. та понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 382 грн. 34 коп.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається незаконність рішення суду в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що з моменту укладення кредитного договору, а саме 16.10.2007 року вона не здійснювала жодних операцій з кредитною карткою, не знімала з неї коштів та не поповнювала рахунок.

Доводить про пропуск строку позовної давності, оскільки вважає, що з настанням строку виконання зобов'язань за кредитним договором (16.10.2008 р.) позивач повинен був дізнатися про порушення свого права. Разом з тим, позов останнім подано лише у червні 2013 року, по спливу майже 6 років, тобто поза межами строку позовної давності.

Зазначає, що в зв'язку з розглядом справи без її участі вона не мала можливості заявити клопотання про застосування строків позовної давності та вважає, що оскільки отриманий нею кредит є споживчим, тому на підставі п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав спожитвачів» забороняється вимагати повернення його, строк давності якого минув.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Встановлено, що 16 жовтня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладений договір кредиту, відповідно до умов якого остання отримала кошти у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою процентів в розмірі 2% на місяць на залишок заборгованості та щомісячної комісії у розмірі 2,5% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Сторонами погоджено, що договір складається з заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів банку. На виконання договору позивачем на ім'я відповідача був відкритий картковий рахунок та видано платіжну карту із ПІН-кодом до неї.

Факт отримання кредиту позичальником у розмірі 5000грн. не оспорюється. Повернення кредиту повинно було здійснюватися шляхом сплати щомісячних платежів.

ОСОБА_1 після одержання цих коштів жодних платежів по їх поверненню не здійснювала, унаслідок чого в неї утворилась заборгованість, яка станом на 21.05.2013р. становить в загальному розмірі 38233,7грн., з якої: заборгованість за кредитом - 5000 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 19036 грн. 86 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 11900 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1796 грн.84 коп.

Зава позичальника не містить суми мінімального обов'язкового платежу, який щомісячно підлягає сплаті боржником, а тому строк та порядок погашення кредиту регулюється пунктом 5.4 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідно до яких строк погашення процентів по кредиту проводиться щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту- в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного у платіжній картці ( в полі month).

Строк дії кредитної картки закінчився, а ОСОБА_1 нової картки не отримувала.

Банк звернувся до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 15 липня 2013 року, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Разом з тим, ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням позовної давності.

ОСОБА_1 заявила клопотання про застосування строку давності в поданій нею апеляційній скарзі, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому йдеться про винесення рішення судом першої інстанції, оскільки саме ухваленням ним свого рішення закінчується судовий розгляд спору (ч. 3 ст. 208 ЦПК України). Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 21 листопада 2012року справі № 6-101 цс 12, який відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідачки про розгляд справи судом першої інстанції є безпідставними, оскільки не грунтуються на матеріалах справи та положеннях ст.74 ЦПК України, відповідно до ч.5 якої, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Частиною 9 цієї ж статті передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання(перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. ОСОБА_1 судова повістка надсилалась за зареєстрованим нею місцем проживання, тобто АДРЕСА_1, яка повернулася до суду з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає»(а.с.24). Повторно відповідачка викликалась до суду через оголошення у пресі(а.с.43).

Покликання апеляційної скарги щодо заборони вимагати повернення споживчого кредиту поза межами строку позовної давності є безпідставними, оскільки частина 11 статті 11 Закону «Про захист прав споживачів» стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту, про що зазначено у постанові Верховного суду України від 20 листопада 2013року у справі №6-126 цс 13.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують викладених у ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.257,261,267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Василевич В.С.