Справа № 505/143/15-ц
Провадження № 2/505/323/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П при секретарі Шершун О.О,

та адвоката (ів) представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

справу за позовом ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

16.01.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом з проханням визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проживає за вказаною адресою та дане житло належить їй на праві приватної власності. За даною адресою також прописаний відповідач ОСОБА_2 який був співмешканцем позивачки.

В добровільному порядку відповідач знятися з місця реєстрації за вказаною адресою відмовляється. В зв'язку з тим, що він більше шести місяців не проживає за вказаною адресою, за надані комунальні послуги кошти не сплачує, вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та повідомив, що добровільно хоче знятись з реєстрацією за вказаною адресою, однак позивачка не дає йому потрібних документів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Позивачці на праві приватної власності належить 1/2 житлового будинок за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.05.2007 року посвідченим державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованим в реєстрі за № 1992. Інша 1/2 даного нерухомого майна згідно технічного паспорту належить ОСОБА_4.

Відповідно до домової книги, ОСОБА_2 прописаний за адресою:АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Таким чином, за правилами даної норми власник майна за допомогою негаторного позову може вимагати усунення будь-яких порушень його права користування та розпорядження власним майном.

Відповідно до ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення за ними зберігається протягом шести місяців. Непроживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житлом.

Свідченнями позивача, встановлено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає тривалий час, а саме з травня 2014 року.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Крім того, згідно ч. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування вказаним жилим приміщенням та підлягає зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підтвердження понесення витрат по сплаті судового збору позивач надав до суду квитанцію за № 13 від 15.01.2015 р., а також квитанцію б/н від 15.01.2015 року про сплату коштів за правову допомогу на суму 950 грн.

Враховуючи вимоги ст. 88 ч. 1 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1193,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України, ст. ст. 10,11, 60, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та підлягає зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 1193 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до суду, що розглянув справу, апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.П. Драгомерецька