Провадження № 6/161/460/15
У Х В А Л А

09 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого Відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Другому ВДВС Луцького МУЮ знаходиться виконавчий лист № 0308/19140/12, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 13.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, який надійшов з ВДВС Маневицького РУЮ на підставі ст.. 49 п. 10 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку зі звільненням та вибуттям ОСОБА_2 з Маневицької виправної колонії до м. Луцька, пр.. Соборності, 37а/115, так як дана адреса належить до Другого ВДВС ЛМУЮ.

Однак, боржником добровільно кошти не сплачуються, ОСОБА_2 ухиляється від покладених на нього судовим рішенням зобовязань. Просить суд, з метою забезпечення виконання рішення суду тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів подання на примусовому виконанні у Другого ВДВС Луцького МУЮ знаходиться виконавчий лист № 0308/19140/12, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 13.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, який надійшов з ВДВС Маневицького РУЮ на підставі ст.. 49 п. 10 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку зі звільненням та вибуттям ОСОБА_2 з Маневицької виправної колонії до м. Луцька, пр.. Соборності, 37а/115, так як дана адреса належить до Другого ВДВС ЛМУЮ.

30.12.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45949380 та зобовязано боржника виконати рішення суду в добровільному порядку.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п. 18 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», в їх системному звязку, вбачається, що право особи на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів подання, державний виконавець не достатньо здійснив заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду, а саме не наклав арешт на кошти на рахунках у банківських установах, на які можна звернути стягнення в межах встановленої рішення суду суми.

А тому, у суду відсутні підстави вважати, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» не використано надані йому права у точній відповідності із законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним.

Крім того, вказаний у поданні захід виконання рішення суду порушує Конституційні права відповідача у справі, а саме права людини і громадянина, установлені Конституцією України, відповідно до якої, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З врахуванням викладеного в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Другого Відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, м. Луцьк, пр.. Соборності, 37а/115 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук