У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківського національного медичного університету на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного медичного університету про виправлення відомостей у трудовій книжці та стягнення моральної шкоди,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 12 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського національного медичного університету про виправлення відомостей у трудовій книжці та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Виправлено запис у трудовій книжці від 18.07.2014 року про звільнення ОСОБА_1 за ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу №651/к від 14.07.2014 року, який не буде містити неточностей, які наявні у трудовій книжці.

В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено за їх недоведеністю.

В поданій апеляційній скарзі Харківський національний медичний університет вказує, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог є неправомірним, необгрунтованим та безпідставним.

Зазначає, що судом порушено норми ст.31 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 в позові просила зобов'язати керівництво університету виправити запис про звільнення згідно нормативних документів України в найкоротший термін та згідно з заявою на звільнення, в котрій зазначено за власним бажанням в зв'язку з переїздом у друге місто та заяву про зміну позовних вимог до суду не подавала.

Під час особистого отримання ОСОБА_1 трудової книжки у відділі кадрів жодних заперечень, неточностей, виправлень в ній не було, а судом не встановлено, що саме з вини університету у трудовій книжці виникла неточність.

Крім того, перевіркою Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області неправомірних дій з боку адміністрації університету щодо звільнення ОСОБА_1 встановлено не було.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, а в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 10 грудня 2012 року працювала в Харківському національному медичному університеті на посаді лаборанта кафедри мікробіології, вірусології та імунології, що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу № 1137/к. (а.с. 20).

25 червня 2014 року позивачка подала до керівництва університету заяву, в якій просила звільнити її за власним бажанням з 18 липня 2014 року.

Наказом ректора Харківського національного медичного університету №651/к від 14 липня 2014 року ОСОБА_1 звільнено 18 липня 2014 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП.

18 липня 2014 року ОСОБА_1 особисто отримала свою трудову книжку у відділі кадрів, про що свідчить запис № 7397 у Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них і була ознайомлена з наказом про звільнення, про що свідчить її особистий підпис на заяві та у наказі.

З трудової книжки вбачається, що запис про звільнення ОСОБА_1 18 липня 2014 року містить неточності та виправлення, а саме після цифр 38 накреслено та зазначено п.2 КЗпП України

Згідно п.2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 р. №58, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до п. 2.10. Інструкції у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

Запис у трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1 з 18 липня 2014 року вказаним вимогам інструкції не відповідає, оскільки містить закреслення та посилання на п.2 ст.38 КЗпП України, хоча у наказі про звільнення зазначено ст.38 КЗпП України.

Відповідно до п. 2.6 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також: про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач зобов'язаний виправити запис від 18 липня 2014 року у трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1 за ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу №651/к від 14.07.2014 року, який не буде містити неточностей, які наявні у трудовій книжці.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм ст. 31 ЦПК України не заслуговують на увагу.

Твердження відповідача про те, що під час отримання ОСОБА_1 трудової книжки у відділі кадрів жодних неточностей та виправлень в ній не було є безпідставними, оскільки будь-яких доказів на їх підтвердження суду не надано.

Не встановлення перевіркою Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області неправомірних дій з боку адміністрації університету щодо звільнення ОСОБА_1 не позбавляє її права на належне оформлення трудової книжки у відповідності до вимог чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313-315,317, 319, 323-325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Харківського національного медичного університету відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Шимків С.С.