Справа № 2-1241/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

18 травня 2015 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко,

за участю секретаря А.К. Слободянюк

розглянувши цивільну справу за позовною заявою прокурора Соломянського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, просив суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори тривалістю в один місяць для подання до Девятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Підгаєцьким А.І. 03.02.2009 та зареєстрований в спадковому реєстрі за № 244, за яким все належне їй майно остання заповідала ОСОБА_1 Таким чином згідно даного заповіту ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем усього майна, що належало ОСОБА_3 При цьому зазначено, що ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_1 разом зі своєю старшою сестрою ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були віруючими людьми, що підтверджується їхньої відмовою від використання ідентифікаційного коду. У зв'язку з важкими хворобами обох сестер, з 2005 року проживали в Свято-Покровському жіночому монастирі м. Києва, де їм надавали допомогу, доглядали за ними. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5, проживаючи в Свято-Покровському жіночому монастирі м. Києва померла, у звязку з чим вчинення необхідних дій та оплати всіх необхідних витрат щодо поховання останньої взяв на себе Свято-Покровський жіночий монастир м. Києва. Після смерті сестри, ОСОБА_3 продовжила проживання в Свято-Покровському жіночому монастирі м. Києва до грудня 2009 року. У зв'язку з сімейними обставинами ОСОБА_1 ОСОБА_6 не мала змоги вчасно звернутись до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Причинами пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 стало її перебування за кордоном, а саме в Російській Федерації в передмісті м. Москва з квітня 2012 року по липень 2014 року. Тривале перебування за кордоном ОСОБА_1 зумовлено необхідністю догляду за інвалідом дитинства ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_2), яка є онучкою її рідного брата. Сім'я хворої дитини потребувала допомоги за доглядом дитини, оскільки перебувала, на той час, в скрутному матеріальному становищі. За таких обставин, ОСОБА_1 не мала змоги у визначений законом строк, тобто 6 місяців після відкриття спадщини, звернутись до відповідної нотаріальної контори та подати заяву про прийняття спадщини. Після повернення на територію України ОСОБА_1 в кінці липні 2014 року дізналась про рішення Соломянського районного суду м. Києва від 11.02.2014 у справі №760-28134-13-й, яким задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності. Окрім того, ОСОБА_1 звернулась до Дев'ятої КДНК із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Бочковою Н.Г. 28.08.2014 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 За таких обставин вважає, що перебування ОСОБА_1 за кордоном, а саме на території Російської Федерації в передмісті м. Москва є поважною причиною для визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, ветераном праці та дитиною війни, прокуратурою району заявлено вказаний позов в її інтересах.

Прокурор та ОСОБА_1 в судове засідання не зявились, від прокурора надійшла заява, де він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки її неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно звернення ОСОБА_1 до прокуратури Соломянського району м. Києва від 23.07.2014, остання просила прокуратуру представляти її інтереси в суді щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини згідно заповіту після смерті ОСОБА_3, посилалась на те, що вона є пенсіонером, ветераном праці, користується пільгами «Дітей війни» (а.с.68).

Відповідно до положень ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення ї померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується актовим записом про смерть №13370 від 26.07.2012, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с.49).

ОСОБА_2 звернулась із заявою від 25.12.2013 до Девятої КДНК, якою повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_3, що мешкала за адресою: АДРЕСА_1, з якою вона проживала протягом 5 років та підтвердила, що спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 приймає, оскільки є спадкоємцем четвертої черги за законом (а.с.8 зворот).

В матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія заповіту ОСОБА_3, посвідченого 03.02.2009 приватним нотаріусом КМНО Підгаєцьким А.І. та зареєстрована в реєстрі за №224, відповідно до якого на випадок смерті ОСОБА_3 зроблено таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона, згідно з законодавством буде мати право заповідає громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 (а.с.12). Вказане також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12 зворот).

Відповідно до листа настоятельки Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві Ігуменії ОСОБА_12 №95 від 21.07.2014 ОСОБА_3 дійсно за власним бажанням приїхала до Свято-Покровського жіночого монастиря зі своєю сестрою ОСОБА_5 в грудні 2005 року та у звязку із сімейними обставинами поїхала в грудні 2008 року, та за власним бажанням знову приїхала 14.01.2009, за власним бажанням ОСОБА_3 поїхала з монастиря в листопаді 2009. Сестра ОСОБА_3 - ОСОБА_5 померла в монастирі ІНФОРМАЦІЯ_8 та похована на Північному кладовищі. Після смерті сестри ОСОБА_3 продовжувала проживати у монастирі. Настоятелька монастиря Ігуменія ОСОБА_12 (ОСОБА_12) дійсно посвідчила підпис ОСОБА_3 в довіреності від 01.06.2009 №80 на імя ОСОБА_1 на оформлення субсидії. ОСОБА_3 в цей час проживала у Свято-Покровському жіночому монастирі за адресою: АДРЕСА_2. Зокрема, у листі також зазначено, що ОСОБА_3 проживала у монастирі без оплати, на повному монастирському забезпеченні; пенсію ОСОБА_3 отримувала ОСОБА_1 та віддавала ОСОБА_3 Квартплату, оплату за телефон, усі можливі звірки, нагляд за квартирою, оформлення та отримання нового свідоцтва про право власності від 19.06.2009 тощо здійснювала послушниця монастиря ОСОБА_1 При відїзді з монастиря з ОСОБА_3 не було стягнуто будь-яких грошових коштів та інших коштів на проживання та за отримання різних послуг. Також зазначено, що ОСОБА_1 пропустила строк подання документів у нотаріальну контору у звязку з відсутністю її в Україні (а.с.16).

Крім того, факт проживання ОСОБА_3 у Свято-Покровському жіночому монастирі за адресою: АДРЕСА_2 в період з грудня 2005 року по грудень 2008 року, а також з 14.01.2009 по листопад 2009 року підтверджується довідкою №98 від 22.07.2014 Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві (а.с.47 зворот).

Серед іншого, в матеріалах справи міститься довіреність, посвідчена 03.02.2009 приватним нотаріусом КМНО Підгаєцьким А.І. та зареєстрована в реєстрі за №222, якою ОСОБА_3 уповноважила громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 представляти її інтереси. Довіреність видана строком на один рік і дійсна до 03.02.2010 (а.с.13). Вказане також підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (а.с.13 зворот).

З листа Центру обслуговування споживачів №2 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації» від 18.07.2014 №331 вбачається, що надходження квартирної плати по особовому рахунку №604305 за адресою: АДРЕСА_1 припинилися з травня 2012 року та станом на 01.07.2014 заборгованість складає 4446,75 грн (а.с.21).

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 до Управління та соціального захисту населення від 12.08.2011 щодо прийняття її на обслуговування соціальним працівником вдома (надання соціальних послуг) (а.с.22).

Згідно відповіді Територіального центру соціального обслуговування населення Соломянського району Управління праці та соціального захисту населення від 24.07.2014 №212 ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_7), яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1, перебувала у відділенні соціальної допомоги вдома на надомному обслуговуванні з 12.08.2011 по ІНФОРМАЦІЯ_7. її обслуговував соціальний робітник ОСОБА_13 двічі на тиждень, яка надавала соціальні послуги згідно угоди. Соціальний робітник ОСОБА_13 субсидій не оформляла (а.с.23).

Відповідно до відповіді Київської міської клінічної лікарні №6 від 24.07.2014 №2092 ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в КМЛК №6 з 16.05.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_7. ОСОБА_3 була доставлена в лікарню каретою швидкої допомоги, бригадою №143 за викликом №1247 160.05.2012 о 18.30 год. екстрено у звязку з приступом пароксимальної тахікардії з діагнозом: ішемічна хвороба серця; атеросклероз; кардіосклероз. Хвора отримувала лікуванні у терапевтичному відділенні. У звязку із розвитком патологічних станів, що не сумісні з життям, хвора померла ІНФОРМАЦІЯ_7 о 09.10 год. Представником КМКЛ №6 було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 Захоронення ОСОБА_3 було здійснено КП «Спецкомбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» на підставі звернення адміністрації лікарні за державний рахунок на Північному цвинтарі 03.09.2012 (а.с.24, 25).

З листа Управління праці та соціального захисту населення Соломянської районної у м. Києві державної адміністрації від 24.07.2014 №260-3722/33 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно 15.06.2009 оформила субсидію на оплату житлово-комунальних послуг за дорученням ОСОБА_3, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26). В матеріалах справи наявна копія довіреності, посвідчена 01.06.2009 настоятелькою Свято-Покровського жіночого монастиря Ігуменією Каллісфенією, відповідно до якої ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 на здійснення дій щодо оформлення субсидії (а.с.26 зворот).

Відповідно до листа УПФУ в Шевченківському районі м. Києва від 27.01.2015 №1209/06 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 10.08.2008 отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», до цього моменту знаходилась на обліку в м. Москва РФ і отримувала там пенсію, про що також додано заяви ОСОБА_1 (а.с.85-88). Крім того, представником УПФУ в Шевченківському районі м. Києва додано до матеріалів цивільної справи копію особової пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с.135-180).

Згідно довідки №57 від 18.05.2015 Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає у Свято-Покровському жіночому монастирі в м. Києві за адресою: АДРЕСА_2, та вона 28.11.2012 прийняла чернецтво з іменем Єліконіда, для чого була викликана на декілька днів з Московської області, де проживала з квітня 2012 року у свого рідного брата ОСОБА_14 для нагляду за його онукою-інвалідом дитинства ОСОБА_8, 2006 р.н.

Заочним рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 11.02.2014 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: ГУЮ у м. Києві, КП «Дирекція з Управління та обслуговування житлового фонду» Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 однією сімєю понад пять років. Визнано ОСОБА_2 спадкоємицею четвертої черги за законом щодо майна ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7. Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру №1 загальною площею 36,96 кв.м., житловою площею 17,60 кв.м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.93-96).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2015 ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 30.10.2014 скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою прокурора Соломянського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Соломянського районного суду м. Києва від 11.02.2014 (а.с.109-110).

Тобто, станом на момент розгляду справи рішення Соломянського районного суду м. Києва від 11.02.2014 не набрало законної сили.

Також матеріали справи містять ухвалу Соломянського районного суду м. Києва про відкриття провадження від 11.08.2014 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус КМНО Підгаєцький А.І. про визнання заповіту та довіреності недійсними (а.с.99), яка станом на момент розгляду вказаної справи не розглянута.

З відповіді Девятої КДНК вих.№4194/02-14 від 16.09.2014 вбачається, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавались та видаватись до уточнення всіх обставин спадкової справи та встановлення кола спадкоємців не будуть (а.с.55).

Судом встановлено, що заявою від 22.07.2014, яка надійшла на адресу Девятої КДНК 19.08.2014, ОСОБА_1 звернулась щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 (а.с.44).

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, зокрема її п.24 роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Девятої КДНК Бочкової Н.Г. від 28.08.2014, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 у звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с.20).

Як зазначено позивачем встановлений шестимісячний строк для подачі заяви нотаріусу щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 пропустила з поважних причин у звязку з перебуванням у Російській Федерації, де доглядала за онукою інвалідом дитинства, про що надано довідку №94 від 20.07.2014 Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно благословлялась у квітні 2012 року на поїздку у м. Москва для догляду за інвалідом дитинства ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 ОСОБА_1 повернулась з Москви у Свято-Покровський жіночий монастир 15.07.2014 для постійного проживання (а.с.57).

Судом також встановлено, що ОСОБА_15 (після одруження ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.60) дійсно є рідною сестрою ОСОБА_14, про що свідчать свідоцтва про народження ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які містяться в матеріалах справи (а.с.58-59).

В матеріалах справи наявна довідка серії МСЕ-2007 №3352872 від 14.02.2011 Філіалу №74 Головного бюро МСЕ у м. Москва, відповідно до якої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, є дитиною-інвалідом (а.с.27).

Згідно довідки СНТ «Юпітер» №03 від 18.09.2014 ОСОБА_1 дійсно проживала у свого брата ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3, з квітня 2012 року по липень 2014 року (а.с.14).

Позивачем долучено до матеріалів справи посвідчення Канцелярії Київської Митрополії Української православної Церкви від 27.06.2013 №1270, згідно якого ОСОБА_1 була пострижена в мантію з нареченням імені Єліконіда на честь мц.Єліконіди Солунської. Постриг здійснено архімандритом Нектарієм (Коваленком) (а.с.91).

ОСОБА_1 є насельницею Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної Церкви в м. Києві, що підтверджується посвідченням №2 зі строком дії до 01.01.2018 (а.с.92).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених ст. 61 цього Кодексу.

На підставі встановлених судом обставин справи та перевірки їх письмовими доказами, поважність причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви до Девятої Київської державної нотаріальної контри ОСОБА_1 підтверджена належними та допустимими доказами, а тому їй має бути наданий додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимога позивача стосовно визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому, може бути визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги позовної заяви немайнового характеру у розмірі 243 грн 60 коп.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст.2-4, 10, 11, 16, 57-60, 88, 197, 208-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.1216-1218, 1220, 1270, 1272 ЦК України, постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, суд, -

в и р і ш и в:

Позов прокурора Соломянського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в 1 (один) місяць для подання до Девятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Перебіг визначеного додаткового строку рахувати з моменту вступу рішення в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн 60 коп.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Київської області через Соломянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - Г.О. Козленко