АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/393/15 Головуючий 1 інст. - Жмуд Н.М.
Справа № 629/4137/13-ц Доповідач - Бурлака І. В.
Категорія: сімейні У Х В А Л А
«19» січня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,-
в с т а н о в и л а:
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року позов - задоволено частково, визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1; в іншій частині позову - відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 121,80 грн.; скасовано заходи забезпечення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду в частині задоволення позову про визнання права власності за позивачем на ? частину спірної квартири - скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову в цій частині позивачу - відмовити. При цьому посилалася на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення та неправильне застосування норм матеріального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області, за яким з неї на користь ОСОБА_4 стягнуто суму боргу в розмірі 100000,00 грн., що є підтвердженням того, що спірна квартира придбана тільки за її кошти.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу - відхилити, рішення суду в оскаржувальній частині - залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов в частині визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 05 вересня 1998 року по 17 червня 2013 року сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу 13.10.2000 року придбано спірну квартиру АДРЕСА_1. Із матеріалів справи вбачається, що спірна квартира в Лозівському бюро технічної інвентаризації станом на 31.12.2012 року зареєстрована за ОСОБА_1

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Із роз'яснень, наданих в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, необхідно врахувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи спірна квартира придбана під час шлюбу і є об'єктом права спільної сумісної власності, тому висновок суду щодо визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 є законним та обґрунтованим.

Посилання ОСОБА_1 на те, що спірна квартира придбана тільки за її кошти, так як на придбання спірної квартири грошові кошти в сумі 100000,00 грн. вона отримала у борг у ОСОБА_4, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з ухвали Апеляційного суду Харківської області від 16.12.2013 року, яка є чинною, договір позики вона укладала не в інтересах сім'ї.

Встановивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо визнання за ОСОБА_2 право власності на ? частину спірної квартири.

Оскільки ухвалене судове рішення в оскаржу вальній частині відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи, судова колегія вважає, що підстав для його зміни або скасування в цій частині не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду в оскаржувальній частині не спростовують.

В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року в оскаржувальній частині - залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії