АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/452/15 Справа № 204/9820/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Лаченкової О.В., Куценко Т.Р.

при секретарі - Філіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про стягнення неустойки (пені), -

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи тим, що на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2002 року ОСОБА_3 зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Зазначала, що ОСОБА_3 починаючи з листопада 2008 року аліменти платить нерегулярно та не в повному обсязі, чим порушує законне право дитини на утримання.

Посилаючись на те, що боржник ухилявся від сплати аліментів у повному обсязі на протязі тривалого часу, в результаті чого у нього утворилась заборгованість, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2005 року по 01 червня 2010 року в розмірі 14.831 грн.39 коп.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_3 716 грн.79 коп. в рахунок пені за прострочення аліментів. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає у повному обсязі.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2002 року, яке набрало законної сили, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 серпня 2002 року і до повноліття дитини.

15 жовтня 2008 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Красногвардійський ВДВС Дніпропетровського МУЮ) з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа №2-1900 від 03 вересня 2002 року, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу)(а.с.171).

Державний виконавець Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ постановою від 17 жовтня 2008 року відкрив виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-1900 від 03 вересня 2002 року, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) (а.с.170).

Відповідно до довідки про заборгованість за аліментами відповідача, яка видана державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Лисаковою І.М., відповідач ОСОБА_3 аліменти сплачував несвоєчасно та не в повному об'ємі, а тому має заборгованість.

Даний факт підтверджується оглянутим у судовому засіданні апеляційного суду виконавчим провадженням, відкритим 17 жовтня 2008 року Красногвардійським ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Частково задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції посилався на те, що за змістом ст.196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості.

Проте, з такими висновками погодитись не можна.

Відповідно до ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Як зазначено у п.26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07 лютого 2014 року №6 судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року N146 (з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Згідно ч.ч.1,2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки відповідач знав про свій обов'язок сплати аліментів, проте аліменти сплачував нерегулярно та не в повному обсязі. Доказів поважності причин несвоєчасної сплати заборгованість по аліментам відповідач суду не надав.

Однак, колегія суддів, враховуючи, що позивач з заявою про прийняття виконавчого листа про стягнення аліментів звернулася до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ 15 жовтня 2008 року, а 17 жовтня 2008 року державний виконавець Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ухвалив постанову про відкриття виконавчого провадження, тому вважає, що розрахунок неустойки (пені) необхідно проводити за період з жовтня 2008 року по червень 2010 року, згідно позовних вимог.

Рік, місяць нарахування аліментівСума нарахованих аліментів Сплачено, (сума,дата)Борг Пеня на час сплати Прострочено днів:РозрахунокСума
рік заборгованостівсього
10
01.10.08-01.06.10495, 77200 06.11.08 295,77 - 1295,77:100x5711.684,45
01.11.08-01.06.10507,44200 12.01.09207,4460,96 -07,44:100x5041.045,50
01.12.08-01.06.10507,44200 12.01.09207,44--07,44:100x5041.045,50
01.01.09-01.06.10498,71200 23.02.09298,71--98,71:100х4631.501,92
01.02.09-01.06.10423,64200 24.03.09223,64--23,64:100x433965,59
01.03.09-01.06.10438,92200 24.03.09238,92--38,92:100x4331.030,54
01.04.09-01.06.10469,51200 21.05.09269,51--69,51:100x3751.008,75
01.05.09-01.06.10469,51200 02.07.09269,514,70-69,51:100x333895,77
01.06.09-01.06.10457,25200 29.07.09257,25--57,25:100x306786,42
01.07.09-01.06.10463,75200 20.08.09263,75--63,75:100x284746,92
01.08.09-01.06. 10463,75200 25.09.09 263,75--3,75:100x248652,24
01.09.09-01.06.10471,25200 20.10.09271,25--1,25:100x233631,43
01.10.09-01.06. 10471,25200 22.11.09271,25--1,25:100x190514,10
01.11.09-01.06. 10471,25200 25.12.09271,25--,25:100x157425,47
01.12.09-01.06. 10232,80200 12.02.1032,8025,52 --10810832,80:100x10835,42
01.01.10-01.06.10412,50200 12.02.10212,50---108108212,50:100x108229,50
01.02.10-01.06.10412,50200 08.03.10212,50---8484212,50:100x84178,50
01.03.10-01.06. 10416,41200 13.04.10216,41---4848216,41:100x48103,87
01.04.10-01.06.10420,67200 08.05.10220,67---2323220,67:100x2350,75
01.05.10-01.06.10-592,60200 03.06.10392,60---22392,60:100x27,85
пеня: 91,18 Пеня: 13.540,49

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що сума пені за період з жовтня 2008 року по червень 2010 року складає 13.631 грн.49 коп.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 частково у листопаді, грудні 2013 року та січні, лютому 2014 року сплатив пеню по аліментам в розмірі 600 грн.97 коп. (а.с.153), остаточна сума пені, яка підлягає стягненню, є 13.030 грн.52 коп.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 312 грн.80 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про стягнення неустойки (пені) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2008 року по червень 2010 року в розмірі 13.030 грн.52 коп. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 312 грн.80 коп.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Лаченкова О.В.

Куценко Т.Р.