УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Маляренка А.В., Юровської Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оселя-Нікополь», Відділ державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2013 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху і надано строк для звернення до суду з заявою про поновлення строку із зазначенням поважних причин його пропуску.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 з підстав, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і вирішити питання по суті.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що недоліки, вказані в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2013 року, ОСОБА_3 не усунуто, в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 22 травня 2013 року не вказано поважних причин для поновлення строку.

Проте такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов із порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області постановлена 22 травня 2013 року, а з апеляційною скаргою заявник звернувся 19 липня 2013 року, тобто поза межами встановленого законом строку.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2013 року, ОСОБА_3 посилався на те, що звертається із апеляційною скаргою повторно після визнання неподаною попередньої апеляційної скарги, поданої в межах процесуальних строків (а. с. 100-102, т. 4).

Разом з тим, дійшовши висновку про те, що заявником не вказано поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не мотивував відхилення підстав, викладених у клопотанні щодо пропуску такого строку.

Враховуючи зазначене, ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для відкриття апеляційного провадження і забезпечення права заявника на доступ до правосуддя, яке передбачене ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

Г.В. Юровська