Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/1204/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Саламон О.Б.
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Андрієнко А.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Виговської Євгенії Сергіївни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року частково задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/21-03/163 від 18 вересня 2007 року в розмірі 29 796, 35 дол. США, що еквівалентно 338 404 грн. 48 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/21-03/224 від 13 лютого 2008 року в розмірі 57 949,45 дол. США, що еквівалентно 658 146 грн. 16 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору по 1 827 грн. 00 коп. відповідно з кожного

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Виговський Є.С. просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 1 жовтня 2014 року за вих. №140-0-0- 00/8/1947 задовольнити.

Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення не наведено доводів щодо відмови у задоволенні позовних вимог Банку відносно стягнення заборгованості у іноземній валюті та перерахунку стягнутої з відповідачів суми у національну валюту України. Позивач та позичальник ОСОБА_4 при укладенні кредитних договорів досягли згоди щодо збільшення строків нарахування та стягнення заборгованості по пені, а тому зменшення судом першої інстанції розміру стягуваної заборгованості по пені за Кредитним договором № 014/21-03/163 від 18 вересня 2007 року, Кредитним договором № 014/21-03/224 від 13 лютого 2014 року не відповідає положенням цих договорів.

В судове засідання апеляційного суду представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є правонаступником Акціонерного поштового банку «Аваль».

24 липня 2006 року між АПБ «Аваль» і ОСОБА_4 укладено Генеральну кредитну угоду, відповідно до якої банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти під відсоткову ставку не менше 13% річних в порядку та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди, які є її невід'ємними частинами.

18 вересня 2007 року між сторонами в рамках генеральної кредитної угоди, було укладено кредитний договір № 014/21-03/163, за яким відповідачу ОСОБА_4 надано кредит за рахунок коштів Німецько-українського фонду в сумі 303 000 грн. зі сплатою 13,5 % річних строком на 24 місяці.

07 серпня 2008 року було укладено додаткову угоду №1 до зазначеного кредитного договору, відповідно до якої кошти за договором надаються у гривні або у доларах США, плата за користування кредитом у доларах США розраховується на основі процентної ставки у розмірі 16,65% річних.

23 грудня 2010 року сторонами договору було укладено додаткову угоду № 4, у відповідності до якої сторони домовились продовжити строк користування кредитом до 17 вересня 2013 року.

Кредитором відповідно до умов договору було виконане зобов'язання про надання позичальнику кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером №23 від 07 серпня 2008 року.

Позичальник, який зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з кредитним договором, не виконує взяті на себе зобов'язання, про що йому неодноразово повідомлялось з вимогою сплати заборгованості

Відповідно до п. 9.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором № 014/21- 03/163 від 18 вересня 2007 року у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 24 вересня 2014 року становила 93 224, 27 дол. США, з яких: 13 , 222, 19 дол. США заборгованість за кредитом; 1 676, 16 дол. США - заборгованість по відсоткам; 72 630, 69 дол. США - пеня по кредиту; 5 695, 23 дол. США - пеня по відсоткам.

13 лютого 2008 року між сторонами в рамках генеральної кредитної угоди було укладено кредитний договір №014/21-03/224, за яким ОСОБА_4 надано кредит за рахунок коштів Європейського банку Реконструкції та Розвитку в сумі 67 990 дол. США зі сплатою 13,75 % річних строком на 36 місяців.

23 грудня 2010 року було укладено додаткову угоду №4 до зазначеного кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили продовжити строк користування кредитними коштами до 17 вересня 2013 року.

Кредитором виконано свій обов'язок щодо надання кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером №/21-03/224 від 14 лютого 2008 року.

У свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, та повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з кредитним договором, проте не виконує взяті на себе зобов'язання.

Відповідно до п. 9.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем неодноразово повідомлялось відповідачу 1 про наявність заборгованості за договором та необхідність її ліквідації.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором №014/21-03/224 від 13 лютого 2008 року утворилась заборгованість, яка станом на 24 вересня 2014 року становила 176 267, 23 дол. США, з яких: 26 248, 74 дол. США заборгованість за кредитом; 2 726, 71 дол. США - заборгованість по відсоткам; 139 090, 89 дол. США - пеня по кредиту; 8 200, 89 дол. США - пеня по відсоткам.

23 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 укладено договори поруки в якості забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_4 за кредитними договорами, відповідно до умов яких поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань по кредитних договорах.

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просив постановити рішення, яким стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 014/21- 03/163 від 18 вересня 2007 року в сумі 93 224, 27 дол. США, з яких: 13 , 222, 19 дол. США заборгованість за кредитом; 1 676, 16 дол. США - заборгованість по відсоткам; 72 630, 69 дол. США - пеня по кредиту; 5 695, 23 дол. США - пеня по відсоткам; заборгованість за кредитним договором №014/21-03/224 від 13 лютого 2008 року в розмірі 176 267, 23 дол. США, з яких: 26 248, 74 дол. США заборгованість за кредитом; 2 726, 71 дол. США - заборгованість по відсоткам; 139 090, 89 дол. США - пеня по кредиту; 8 200, 89 дол. США - пеня по відсоткам.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині сум непогашених кредитів та процентів. Заперечував щодо розміру пені, просив зменшити її розмір у відповідності до ст. 551 ЦК України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з їх доведеності та обгнрунтованості, вірно встановивши, що внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_4 зобов'язання за договором порушено право позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_4 та його поручителя відповідача ОСОБА_5 у солідарному порядку.

При цьому розмір пені, що підлягає стягненню з відповідачів, зменшений судом в порядку ст. 551 ч. 3 ЦК України, оскільки розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитами та відсотках.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, вважає, що вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що зменшення судом розміру нарахованої пені не відповідає умовам кредитних договорів, якими встановлено строки нарахування та стягнення заборгованості по пені, судова колегія відхиляє, зважаючи на те, що законом (ст. 551 ч. 3 ЦК України) суду надано право зменшувати розмір неустойки (пені), яка нарахована відповідно до умов договору сторін, у разі, якщо розмір пені значно перевищує розмір збитків, а також у разі наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом з тим, судом при визначенні суми боргу, що підлягає стягненню з відповідачів, у гривнях України, не враховано положень ст. 533 ЦК України та не наведено розрахунків, з яких виходив суд, визначаючи суми боргу у гривнях.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_4 кредити за договорами надавались в іноземній валюті - доларах США.

Відповідно до заяв позивача від 1 та від 2 жовтня 2014 року про уточнення позовних вимог, позивачем заявлено вимоги про стягнення боргу у валюті кредиту - доларах США.

Як вбачається з рішення суду, суми боргу, що підлягають стягненню з відповідачів, вказані у доларах США із зазначенням еквівалентної суми у гривнях. При цьому у мотивувальній частині рішення відсутні розрахунки з переведення іноземної валюти в українську за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення, а розмір суми боргу у гривнях не відповідає офіційному курсу Національного банку України на 17 листопада 2014 року.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині суми боргу, зазначеної у гривнях України, підлягає зміні.

Так, офіційний курс Національного банку України на 17 листопада 2014 року становив: 1 долар США - 15,335614 грн. (а.с. 184)

Отже, при переведенні суми боргу 29 796, 35 дол. США за кредитним договором № 014/21-03/163 від 18 вересня 2007 року за вказаним курсом НБУ у гривні України, еквівалент даної суми становить 456 945,32 грн., а за кредитним договором № 014/21-03/224 від 13 лютого 2008 року сума боргу 57 949,45 дол. США еквівалентна 888 690,40 грн.

З огляду на наведене та керуючись ст. ст. 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Виговської Євгенії Сергіївни задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року змінити, зазначивши, що на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_4, ОСОБА_5 підлягає стягненню у солідарному порядку 29 796, 35 дол. США за кредитним договором № 014/21-03/163 від 18 вересня 2007 року, що за курсом НБУ на 17 листопада 2014 року становить 456 945,32 грн.; за кредитним договором № 014/21-03/224 від 13 лютого 2008 року 57 949,45 дол. США, що за курсом НБУ на 17 листопада 2014 року еквівалентно 888 690,40 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: