УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„28" січня 2015 р. Орджонікідзевський районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадової особи. Скарга обґрунтована тим, що 07.05.2013р. Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ було відкрито виконавче провадження №37783063 з примусового виконання виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2012р. за №2-2342/11 про звернення стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» в погашення заборгованості у розмірі 535520,46 грн. У межах виконавчого провадження 10.06.2013р. державним виконавцем було винесено постанову №37783063 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та 11.06.2013р. зареєстровано відповідне обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за №1262945. 15.12.2014р. ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського ВДВС про звільнення майна з-під арештів, які накладені державними виконавцями, а саме: 21.07.2009р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2009р. за №416/4; 11.06.2013р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.06.2013р. за ВП №37783063. Згідно відповіді начальника Орджонікідзевського ВДВС, задовольнити заяву в частині скасування арешту, накладеного постановою від 11.06.2013р. за ВП №37783063, відсутня можливість, оскільки ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає звільнення майна боржника з-під арешту, у разі його завершення, якщо не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. ОСОБА_1 вважає відмову начальника Орджонікідзевського ВДВС щодо відмови у задоволенні заяви про скасування арешту за постановою від 11.06.2013р. такою, що суперечить нормам діючого законодавства. Заявник посилається на те, що на сьогоднішній день у нього відсутня заборгованість за виконавчим документом та відсутнє відкрите виконавче провадження, у межах якого було накладено арешт на майно боржника; кошти стягувачеві були сплачені у повному обсязі, що підтверджується поданою ним же заявою до ВДВС та відповідними довідкою і листом. При цьому, борг був сплачений ще у листопаді 2013р., тобто задовго до нарахування виконавчого збору та витрат. У зв'язку з цим, заявник просить поновити порушені права боржника шляхом зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованому у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за №1262945 від 11.06.2013р.; зобов'язати начальника Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Логвіна В.І. вжити заходів щодо звільнення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованому у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за №1262945 від 11.06.2013р. з-під арешту.

Розгляд скарги судом здійснювався на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України за письмовою заявою представника скаржника.

Представник Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ до суду не з"явився, надавши письмову заяву про розгляд скарги без їх участі.

Представник стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

З матеріалів справи вбачається, що 07.05.2013р. Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ було відкрито виконавче провадження №37783063 з примусового виконання виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2012р. за №2-2342/11 про звернення стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» в погашення заборгованості у розмірі 535520,46 грн.

В межах виконавчого провадження 10.06.2013р. державним виконавцем було винесено постанову №37783063 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та 11.06.2013р. зареєстровано відповідне обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за №1262945.

15.12.2014р. ОСОБА_1 звернувся до начальника Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ із заявою про звільнення майна з-під арешту, які накладені державними виконавцями, а саме: 21.07.2009р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2009р. за №416/4; 11.06.2013р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.06.2013р. за ВП №37783063.

Згідно відповіді начальника Орджонікідзевського ВДВС від 16.12.2014р. №2667/9, згідно перевірки ЄДРВП постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2009р. за №416/4 була винесена державним виконавцем у межах примусового виконання вимоги УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 03.06.2009р.за №ф-3239-у. 07.08.2009р. державним виконавцем було завершено дане виконавче провадження на підставі п.8 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення. Проте, державним виконавцем було порушено ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, не вжито заходів щодо звільнення майна з-під арешту. У зв'язку з встановленими фактами, на сьогоднішній день державним виконавцем вжито заходів щодо звільнення майна з-під арешту, накладеного постановою Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 17.07.2009р.

Цією ж відповіддю начальник Орджонікідзевського ВДВС повідомив про те, що задовольнити заяву в частині скасування арешту, накладеного постановою Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 11.06.2013р. за ВП №37783063, відсутня можливість, оскільки ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає звільнення майна боржника з-під арешту, у разі його завершення, якщо не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Після сплати боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, державним виконавцем негайно буде звільнено майно боржника з-під арешту.

Суд погоджується з доводами заявника щодо безпідставності відмови начальником ВДВС у задоволенні заяви щодо зняття арешту, накладеного за постановою від 11.06.2013р. в ході виконавчого провадження №37783063.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Крім того, відповідно до ст. 50 Закону «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Судом встановлено, що всупереч Закону «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було здійснено необхідних дій передбачених законом у разі закінчення виконавчого провадження, а саме: зняття арештів накладених на належне позивачу майно та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення. Наявність арешту в Державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у вже закінченому виконавчому провадженні обмежує позивача вільно розпоряджатися належним йому майном.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 у листопаді 2013р. здійснив погашення заборгованості перед банком, що підтверджується зокрема, платіжними документами.

Заявою від 25.11.2013р. за вих. №114-16-0-00-6/3760 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в Орджонікідзевський ВДВС із заявою про завершення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2342/11, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 15.08.2012р. Вказана заява отримана ВДВС 30.05.2014р.

Постановою від 25.06.2014р. державним виконавцем було повернуто виконавчий лист №2-2342/11 від 15.08.2012р. стягувачеві на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що заборгованість боржника за виконавчим листом №2-2342/11 від 15.08.2012р. відсутня. Виконавче провадження, у межах якого було накладено арешт на майно боржника, також відсутнє.Таким чином, на даний час відсутня необхідність у наявності арешту на майно боржника.

Керуючись ст.ст. 383 - 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, - задовольнити.

Зобов'язати начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції вжити заходів щодо звільнення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 10.06.2013 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за № 1261945від 11.06.2013р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.І. Рибалко