Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 28 Доповідач Забродський М. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М., Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» про розірвання договору підряду та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом та просила розірвати договір №11 від 18 грудня 2009 року, укладений між нею та Багатопрофільним малим приватним підприємством «Сприяння», стягнути з останнього 237 000 грн. сплачених нею за цим договором, 14 414,80 грн. - 3 відсотки річних, 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судовий збір в розмірі 3 441 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем 18 грудня 2009 року було укладено договір підряду в капітальному будівництві за умовами якого останній повинен був спроектувати та побудувати трьохповерхову з мансардою шестикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Згідно кількісних характеристик предмету підряду до складу вказаної квартири повинні входити приміщення різного призначення в кількості та за площею передбачені договором у відповідності до проекту.

За умовами договору відповідач зобов'язувався розпочати будівельно-монтажні роботи в березні 2010 року із власних матеріалів і закінчити їх в жовтні 2011 року.

Проте станом на жовтень 2013 року вона ніякого житла не отримала, будівництво розпочате, але не завершене. Крім того, без її згоди, після укладення договору, були внесені зміни до проектної документації і розраховане будівництво лише на 3 жилі кімнати.

Свої фінансові зобов'язання за договором вона виконала в повному обсязі та сплатила 30 тис. доларів США, що станом на момент укладення договору складало 237 000 грн.

Неправомірними діями відповідача їй заподіяні матеріальні збитки за прострочення виконання умов договору.

Тому згідно ст. 625 ЦК України вона має право на 3 % річних та на відшкодування моральної шкоди, яка виражається у постійному перебуванні нервовому та стресовому станах, переживаючи за свою долю та долю своєї родини в якій є неповнолітня дитина, а також відсутністю можливості придбати інше житло.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Вважає таке рішення незаконним і необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що підлягає скасуванню.

Зокрема, районний суд не врахував визнання відповідачем невиконання ним своїх зобов'язань за укладеним договором.

Крім того ним визнано, що станом на грудень 2014 року об'єкт будівництва знаходиться без змін та заявив, що на даний час будівництво взагалі заморожене і продовжувати його він не буде.

Також відповідачем визнано факт, що вона сплатила кошти за будівництво житла, а не давала кошти в позику, проте самого житла не отримала.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не звернув увагу на те, що жодного договору позики та договору на пайову участь у будівництві відповідач в судове засідання не надав ні в оригіналі, ні в копії.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач разом зі своїм представником, не надали належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 18 грудня 2009 року між ОСОБА_2 та Багатопрофільним малим приватним підприємством «Сприяння» був укладений договір підряду №11(а.с.5-7).

За його умовами підряд зобов'язувався на власний ризик виконати роботу за цим договором, а замовник зобов'язувався прийняти та оплатити її.

Предметом підряду була побудова трьохповерхової з мансардою шестикімнатної квартири загальною площею 221,05 кв.м., житловою площею до 96.5 кв.м., площею літніх приміщень до 46.88 кв.м., площею забудови до 81.9 кв.м. в блок секції А, що розташована в АДРЕСА_1.

Відповідач зобов'язувався розпочати будівельно-монтажні роботи в березні 2010 року та виконати їх протягом 20 місяців з правом дострокового виконання.

Вартість робіт, за цим договором, сторони визначили у 40 тис. дол. США, які позивач повинна була сплачувати щомісяця у розмірі 2 тис. дол. США, починаючи з 15 січня 2010 року та по 15 серпня 2011 рік.

Частиною першою статті 874 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчити будівельні роботи та оплатити їх.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Пунктом 9.12.1. укладеного договору сторони визначили, що коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодувати збитки.

Колегією суддів встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором підряду у встановлений строк, не збудував житло для позивачки у строк, передбачений договором, а відтак вимоги ОСОБА_2, про розірвання договору є обґрунтовані.

Обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача 237 тис. грн., які були сплачені відповідачу за умовами договору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підтвердження того, що ОСОБА_2 сплатила 30 тис. дол. США відповідачу за договором підряду, вона надала копії квитанцій до прибуткових касових ордерів. Частина цих квитанцій свідчить про те, що сплачені кошти були, як пайові внески у будівництво, а частина свідчить, що кошти були сплачені за договором позики №4.

Представник відповідача визнав, що позивач сплатила 30 тис. дол. США, але ці кошти були сплачені саме за договором позики. Проте надати договір позики, оскільки позивач заперечує його укладання, представник відповідача не зміг, пославшись на те що документація була викрадена.

З довідки Богунського райвідділу міліції від 25. 09. 2012 року вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до райвідділу міліції про крадіжку майна і дана подія зареєстрована в ЖРЗПЗ 13564 від 24.09. 2012 року.

Такі доводи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наслідки перевірки заяви представником відповідача не надано суду.

Водночас колегія суддів вважає, що саме через таке оформлення квитанцій, позивач сплачувала кошти відповідачу, оскільки вони майже збігаються у термінах сплати цих коштів, визначених п.6.6 договору підряду.

Крім того, представник відповідача запропонував позивачу укласти з нею договір купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості, а саме житла, який буде побудований 11 вересня 2014 року, про що надав копію його. У п.17 цього договору визначено, що кошти ОСОБА_2 за договором позики №4 будуть спрямовані на придбання цих прав(а.с.113-119).

Разом з тим, колегія суддів відмовляє у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, та 3% відсотків річних за ст. 625 ЦК України, оскільки договором підряду таке стягнення не передбачене.

Ураховуючи наведене та на підставі ст. 309 ЦПК України, рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір підряду №11 від 18 грудня 2009 року укладений між ОСОБА_2 та Багатопрофільним малим приватним підприємством «Сприяння».

Стягнути з Багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» на користь ОСОБА_2 237 тис. грн. та 2370 грн. судових витрат

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: