УХВАЛА

іменем україни

04 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Маляренка А.В., Юровської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до дочірнього підприємства «Стандарт» виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Город», ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «Шато» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,

за заявою ОСОБА_4, поданою його представником за довіреністю ОСОБА_9, про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2007 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, звернулись до суду з позовом до дочірнього підприємства «Стандарт» виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Город» (далі - ДП «Стандарт» ВТОВ «Город»), ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «Шато» (далі - ТОВ «Шато»), в якому просили:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26 липня 2000 року 18,2/100 частини квартири АДРЕСА_1, укладений між акціонерним товариством закритого типу «Агрокомплекс «Омега» (далі - АТЗТ «Агрокомплекс «Омега»), правонаступником якого є ДП «Стандарт» ВТОВ «Город», та ОСОБА_7, з моменту його укладення;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26 липня 2000 року 12,5/100 частини кв. АДРЕСА_1, укладений між акціонерним товариством закритого типу «Агрокомплекс «Омега» та ОСОБА_8, з моменту його укладення;

- визнати частково недійсним договір купівлі-продажу від 30 грудня 2004 року 37,58/100 частини квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ТОВ «Шато».

На обґрунтування позовних вимог посилались на те, що з березня 1960 року вони проживають у квартирі АДРЕСА_1, в якій займають три жилі кімнати житловою площею 64,1 кв. м та підсобні приміщення, загальна площа яких складає 83,2 кв. м, а також користуються коридором, кухнею, санвузлом.

Вказали, що 13 жовтня 1995 року між акціонерним товариством «Укркабель», правонаступником якого є відкрите акціонерне товариство «Завод «Укркабель», та АТЗТ «Агрокомплекс «Омега», правонаступником якого є ДП «Стандарт» ВТОВ «Город», було укладено договір № 1 купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1.

Також позивачі зазначили, що 26 липня 2000 року АТЗТ «Агрокомплекс «Омега» уклало договір купівлі-продажу спірної квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_7, за умовами якого останній набув право власності на 18,2/100 її частини, та із ОСОБА_8, який набув право власності на 12,5/100 частини вказаної квартири.

У свою чергу 30 грудня 2004 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продали за договором купівлі-продажу належні їм частки ТОВ «Шато», в тому числі і житлову площу, займану позивачами.

Враховуючи наведене та посилаючись на те, що при укладенні оспорюваних договорів порушені їх особисті права на користування квартирою, просили зазначені договори визнати недійсними.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2011 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2011 року залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2011 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу 18,2/100 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 26 липня 2000 року між АТЗТ «Агрокомплекс «Омега», правонаступником якого є ДП «Стандарт» ВТОВ «Город», та ОСОБА_7

Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу 12,5/100 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 26 липня 2000 року між АТЗТ «Агрокомплекс «Омега» та ОСОБА_8

Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу 37,58/100 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 30 грудня 2004 року між ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ТОВ «Шато».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2012 року ТОВ «Шато» звернулося до суду касаційної інстанції із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2012 року.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року заяву ТОВ «Шато» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення від 16 травня 2012 року задоволено, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2012 року скасовано.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2011 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року залишено без змін.

У листопаді 2014 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 - звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року.

На обґрунтування заяви представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9- посилався на те, що згідно із довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (далі - КМБТІ) від 06 жовтня 2014 року № 41439 (И-2014) будинок, в якому знаходиться спірна квартира, на час проведення останньої поточної інвентаризації в 2000 році є житловим будинком квартирного типу з вбудованими нежитловими приміщеннями, і з наведених обставин вважає, що позивачі мають право користуватися цим житлом.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи, викладені в заяві, та заперечення представника відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_10 - на заяву, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що заява про перегляд рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року у зв'язку із нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у ст. ст. 362, 364 ЦПК України.

Відповідно до абз. 2 п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі - постанова пленуму ВССУ) необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з роз'ясненнями, наданими в п. 7 вказаної постанови пленуму ВССУ, обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Як на нововиявлену обставину заявник посилається на довідку КМБТІ від 06 жовтня 2014 року № 41439 (И-2014), зі змісту якої вбачається, що при проведенні останньої поточної інвентаризації будівлі в цілому в 2000 році в будинку, в якому знаходиться спірна квартира, проведена інвентаризація нежитлових приміщень та житлових квартир, за результатами якої встановлено, що такий будинок вважається житловим будинком квартирного типу з вбудованими нежитловими приміщеннями. Посилань на придатність проживання в спірному будинку вказана довідка не містить.

З огляду на викладене колегія суддів касаційного суду вважає, що вказані заявником обставини, викладені у наданій довідці КМБТІ, не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України і не спростовують висновків суду касаційної інстанції про припинення права позивачів на користування житлом у зв'язку з визнанням будинку АДРЕСА_1 непридатним для мешкання, а тому суд не вбачає підстав для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст. ст. 361, 363, 365 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_4, поданої його представником за довіреністю ОСОБА_9, про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до дочірнього підприємства «Стандарт» виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Город», ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «Шато» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко /

Г.В. Юровська