Номер провадження: 22-ц/785/126/15
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства "УкрСиббанк" - Жукова Тимура Вікторовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним посилаючись на те, що 21 вересня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири під АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 3627.

Позивачка зазначила, що у дійсності грошей не отримувала, так як 21 вересня 2006 року у нотаріуса вважала, що підписує не договір купівлі-продажу, а договір довічного утримання.

Як зазначила позивачка на момент укладення угоди їй було 77 років, вона є людиною похилого віку, пенсіонеркою, страждає низкою хронічних захворювань. Проживала сама та єдиним джерелом її існування є пенсія, якої не вистачало для придбання продуктів харчування і дорогих медикаментів.

Восени ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_4, який є її онуком, з проханням надавати їй матеріальну допомогу, яка буде виражатися в щомісячних виплатах у розмірі не менше 1500 грн., з яких 1000 грн. на утримання і лікування та 500 грн. на оплату комунальних платежів, взамін укладення договору довічного утримання.

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 припинив надавати позивачці матеріальну допомогу, оскільки погіршився матеріальний стан і його звільнено з роботи. У зв'язку з цим позивачка вимагала від відповідача розірвати договір довічного утримання, однак із розмови з відповідачем вона дізналася, що 21 вересня 2006 року між сторонами насправді було укладено договір купівлі-продажу.

У зв'язку із вищевикладеним позивачка звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири під АДРЕСА_1 від 21 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 3627.

Вважаючи рішення суду незаконним представник АТ "УкрСиббанк" - Жуков Т.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ "УкрСиббанк" судові витрати у розмірі 121,80 грн..

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 21 вересня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр № 3627.

Суд, досліджуючи заявлені вимоги позивача з приводу того, що позивач є людиною похилого віку, хворіє, вважала, що підписує договір довічного утримання, грошових коштів від онука - покупця за продажу квартири не отримувала, помилково визнав зазначені обставини як належні докази та дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Помилково посилаючись на вимоги ч. 3 ст. 203 ЦК України якою визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, на підставі письмових пояснень відповідача, який визнав позов у повному обсязі суд вважав достатніми для задоволення позову.

Необґрунтованим є висновок суду з посиланням на вимоги п. 4 ст. 174 ЦПК України що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Із матеріалів справи вбачається, що суд неповно з'ясував ту обставину, що задоволення позову суперечить закону, порушує інтереси іншої особи - апелянта.

Сторони по справі, знаючи, що спірна квартира є іпотечним майном відповідно до договору іпотеки від 21 вересня 2006 року, навмисно ввели суд в оману та не залучили до участі у справі в якості третьої особи апелянта, який є іпотекодержателем.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням порушено законні інтереси апелянта, на що суд першої інстанції не звернув уваги та ухвалив незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.

Вимоги позивача в частині порушення вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України, якою визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, при укладенні оспорюваного договору, які суд визнав як належний доказ колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовані змістом договору купівлі-продажу від 21 вересня 2006 року.

Пунктом 6 зазначеного договору визначено, за домовленістю сторін продаж спірної квартири вчинено за 929200,00 грн. в еквіваленті 184000,00 доларів США, які повністю отримані позивачем під час підписання та нотаріального посвідчення договору. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною та змінам не підлягає.

Зазначений договір підписано власноручно сторонами та посвідчено нотаріально.

За викладених обставин колегія суддів не находить законних підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Оскільки судом неповно з'ясовано викладені обставини, висновок суду не відповідає встановленим обставинам оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга за викладених підстав підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства "УкрСиббанк" - Жукова Тимура Вікторовича - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко