АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/703/15 Головуючий 1-ї ін-т. - Цвіра Д.М.
Категорія - договір позики Доповідач - Тичкова О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.

при секретарі - Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, процентів від суми позики та трьох процентів річних, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за договорами позики від 04 жовтня 2011 року та 06 січня 2012 року, проценти за користування грошовими коштами та три проценти річних у сумі, еквівалентній 61 668 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі.

Разом з поданням позовної заяви ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив вжити заходи забезпечення позову: накласти арешт на все рухоме, не рухоме майно та грошові кошти, які належать ОСОБА_5 та знаходяться на всій території України, а також заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії стосовно вказаного майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову було відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій він просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою вжити заходи щодо забезпечення позову. В обгрунтування посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення судом норм процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не надано суду доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, власне заява є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність у відповідача грошових коштів, рухомого або нерухомого майна.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 червня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК видами забезпечення позову є, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, заборона вчиняти певні дії.

Як убачається із виділених матеріалів справи, надісланих до суду апеляційної інстанції, предметом заявленого ОСОБА_4 позову є стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за розписками, процентів та трьох процентів річних за користування грошовими коштами у сумі, еквівалентній 61 668 доларів США, що за курсом на 18 вересня 2014 року, складає 806 760 гривень 20 копійок (а.с. 2-8).

З урахуванням характеру заявлених позовних вимог (майнові вимоги) та враховуючи тривалість періоду, протягом якого ОСОБА_5 не виконує зобов'язання за кредитним договором, колегія суддів дійшла висновку, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме та/або рухоме майно, у разі його відчуження, грошові кошти, може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення про задоволення позову.

Разом з тим заява про забезпечення позову у частині заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії стосовно всього рухомого, нерухомого майна відповідача, належним йому грошовим коштам не підлягає задоволенню, оскільки завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України). Захисту підлягає право, що порушується, не визнається чи оспорюється, іншою, визначеною, особою. Захист права, що порушується невідомою особою, не можливий.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення заявленого ОСОБА_4 позову в межах заявленої ціни позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 152, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме, нерухоме майно та/або грошові кошти, що належать ОСОБА_5, паспорт серії НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, які знаходяться у нього або в інших осіб в межах ціни позову - 806 760 (вісімсот шість тисяч сімсот шістдесят) гривень 20 (двадцять) копійок.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді -