Справа № 369/6784/14 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/263/15 Доповідач у 2 інстанції Білоконь
Категорія 18 22.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Савченка С.І., Антоненко В.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про зобов'язання укласти договори та підключити будинок до газопостачання, за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання ,-

встановила:

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на таке.

Позивачу на праві власності належить будинок АДРЕСА_1, і до вказаного будинку постачання природного газу здійснюється Києво-Святошинською ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» через приєднану систему постачання.

За вказаним будинком обліковується дві заборгованості за надані послуги із газопостачання.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2013 року заборгованість у розмірі 267 939 грн. 06 коп. стягнуто з ОСОБА_1

Інша заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природний газ належить становить 134 430 грн. 39 коп.

16 травня 2013 року представниками філії ПАТ «Київоблгаз» було відключено подачу газу до будинку через наявність заборгованості шляхом роз'єднання загону пломбою № 9545712 та № 9544482.

15 та 16 травня 2013 року Києво-Святошинською ФЕГГ на адресу ОСОБА_1 було надіслано листи щодо укладення договору та сплати суми заборгованості.

18 грудня 2013 року та повторно 25 лютого 2014 року представник позивача звернувся до Києво-Святошинської ФЕГГ з пропозицією укласти договір про реструктуризацію та підключення будинку до газопостачання, згідно з яким запропоновано відповідачу реструктуризувати заборгованість у сумі 134 430 грн. 39 коп. на 40 місяців,

Спочатку відповідач відмовився укладати договір про реструктуризацію на умовах, запропонованих позивачем, а в подальшому запропонував позивачу погасити одним платежем 50% заборгованості, а інші 50% заборгованості розподілити на 6 місяців.

Позивач вважала таку пропозицію несправедливою.

Посилаючись на порушення її прав як споживача послуг та на вимоги Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожитий газ та електроенергію» від 20 лютого 2003 року, позивач ОСОБА_1 просила суд зобов'язати ПАТ «Київоблгаз» укласти з нею основний договір про надання населенню послуг з газопостачання та договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ та зобов'язати ПАТ «Київоблгаз» підключити будинок АДРЕСА_1 до газопостачання.

У вересні 2014 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , як є власник домоволодіння АДРЕСА_1, у період з 01 січня 2013 року по 16 травня 2013 року ПАТ отримала послуги з газопостачання вказаного будинку, але їх не оплатила.

Так, згідно з показаннями лічильника, ОСОБА_1 у січні-травні 2013 року було спожито 50 056 куб.м. природного газу, у зв'язку з чим у споживача виникла заборгованість у розмірі 134 430 грн. 39 коп.

Позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київоблгаз» заборгованість в сумі 134 430 грн. 39 коп. та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про зобов'язання укласти договори та підключити будинок до газопостачання задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» укласти з ОСОБА_1 договір про надання населенню послуг з газопостачання.

У решті позову відмовлено.

Зустрічний позов ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» до ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» заборгованість за надані послуги з газопостачання у сумі 134 430 гривень 39 копійок.

Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» витрати по сплаті судового збору на суму 81 грн. 20 коп. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» витрати по сплаті судового збору на суму 1344 грн. 30 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при винесенні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов»язання укласти договір про реструктуризацію заборгованості на умовах, визначених позивачем, суд першої інстанції не врахував, що ПАТ «Київоблгаз», зловживаючи своїм монопольним становищем надавача послуг з газопостачання, необґрунтовано відмовив в укладенні договору про реструктуризацію заборгованості, необхідність укладення якого передбачена п. 26 Типового договору про надання послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМУ від 5 липня 2014 року № 938.

Задовольняючи зустрічний позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ, суд не врахував, що з січня по травень 2013 року вона не отримувала жодних квитанцій про сплату коштів за спожитий газ, тому висновки суду про неналежне виконання нею зобов'язань по оплаті за спожитий газ є необгрунтованими.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та задовольняючи зустрічний позов ПАТ «Київоблгаз», суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Київоблгаз» належним чином виконував зобов'язання щодо забезпечення будинку ОСОБА_1 природним газом до моменту утворення значної заборгованості, а споживач ОСОБА_1 в порушення умов чинного законодавства не сплачує за вказану послугу, хоча споживає її.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимоги ПАТ «Київоблгаз» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Разом з тим, з огляду на положення Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та Правил надання населенню послуг з газопостачання, суд задовольнив вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання укласти основний договір про надання населенню послуг з газопостачання.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно з вимогами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, як є власник домоволодіння АДРЕСА_1, у період з 01 січня 2013 року по 16 травня 2013 року ПАТ отримала послуги з газопостачання вказаного будинку, але їх не оплатила.

Згідно з показаннями лічильника, ОСОБА_1 у січні-травні 2013 року було спожито 50 056 куб.м. природного газу, у зв'язку з чим у споживача виникла заборгованість у розмірі 134 430 грн. 39 коп. відповідно до наданого розрахунку.

ОСОБА_1 не надала доказів на спростування розміру даної заборгованості, біль того, її визнавала у своїх листах до ПАТ «Київоблгаз»у своїх листах від 25 лютого 2014 року та 18 грудня 2013 року з пропозицією укласти договір про її реструктуризацію ( а.с.9,13).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є власником будинку, а тому вона є споживачем послуг з газопостачання, вона не довела, що вона як споживач послуг звільнена від обов'язку по їх оплаті, а тому ця заборгованість з ОСОБА_1 у розмірі 134 430 грн. 39 коп. обґрунтовано стягнута на користь ПАТ «Київоблгаз».

Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно стягнено з ОСОБА_1 борг за спожитий газ, позивач не знала про його наявність через відсутність квитанцій квитанцій про сплату коштів за спожитий газ, спростовуються наданим позивачем розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи, підстав для скасування судового рішення в частині задоволення зустрічних позовних вимог не встановлено.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов»язання ПАТ «Київоблгаз» підключити будинок позивача до газопостачання, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Київоблгаз» правомірно відключив будинок позивача від газопостачання у зв»язку із значною неоплаченою заборгованістю 134 430 грн. 39 коп. за 2013 рік, та у розмірі 270618 грн. станом на 2012 рік, що підтверджено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 вересня 2012 року ( а.с.16).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають вимогам п.2 ч.4 ст. 12 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та п.п.6-7,30 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 9 грудня 1999 року, згідно з якими постачальник має право припинити постачання природного газу споживача у разі порушення строків оплати спожитого природного газу та послуг з його постачання.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов»язання ПАТ «Київоблгаз» укласти договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ у 2013 році, суд першої інстанції вірно виходив з того, що положення Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожитий газ та електроенергію» розповсюджуються на правовідносини, які існували до 1 липня 2003 року і тому не може бути заснований до реструктуризацію заборгованості ОСОБА_1, яка вникла у період з січня по травень 2013 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що обов»язок ПАТ «Київоблгаз», укласти з ОСОБА_1 договір про реструктуризацію заборгованості передбачений п. 26 Типового договору про надання послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМУ від 5 липня 2014 року № 938, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.

ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

П.4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 9 грудня 1999 року, передбачено, що послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ними та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року № 938. У п. 26 Типового договору зазначено, що у разі наявності на час укладення цього договору заборгованості з оплати наданих послуг споживач може укласти з виконавцем договір про її реструктуризацію на строк до 60 місяців за умови обов»язкового внесення поточних платежів.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року, постанови № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони не уклали між собою типовий договір з газопостачання.

Даних про те, що ОСОБА_1 внесла поточні платежі за спожитий газ матеріали справи не містять.

Чинним законодавством не передбачено типового договору, затвердженого у встановленому порядку , щодо реструктуризації заборгованості з газопостачання.

За таких обставин, враховуючи принцип свободи договору, суд не може зобов»язати жодну із сторін до укладення договору про реструктуризацію заборгованості з газопостачання, на умовах, запропонованих ОСОБА_1, або на умовах, запропонованих ПАТ «Київоблгаз», тобто договору, якій не є типовим та затвердженим у встановленому порядку. Укладення договору є обов»язковим лише тоді, коли договір відповідає умовам типового договору, і належним способом захисту прав споживача є визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов»якової дії.

Аналогічна правова позиція викладена і у Постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав позивача внаслідок зловживання ПАТ «Київоблгаз» своїм монопольним становищем на ринку надання послуг з газопостачання спростовуються листом Київського обласного територіального відділення від 6 червня 2014 року, відповідно до якого за зверненням ОСОБА_1 в діях Святошинського ФЕГГ ПАТ «Київобленерго» ознак порушення законодавства про засади економічної конкуренції не виявлено ( а.с.47).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді :