УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Справа № 542/1929/14-ц

4с/542/2/15

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі - головуючого судді - Івка В.М.,

при секретарі Зимівець Ю.А.,

з участю представника заявника - ОСОБА_1,

представника ВДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари вул. Леніна, 32, Полтавської області, справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, -

встановив:

15.12.2014 року заявник, в порядку ст. 383 ЦПК України, звернувся до суду зі скаргою, де прохає визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Новосанжарського райуправління юстиції від 01.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження №45611357.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав.

Представник ВДВС проти скарги заперечує, зокрема з тих підстав, що на той час, як був виданий виконавчий лист, діяла редакція ст. 18 Закону Укоаїни «Про виконавче провадження»,згідно з якою дані щодо індивідуальних податкових номерів вносилися до виконавчого листа лише за їх наявності.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29.10.2014 року у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Новосанжарського районного суду від 22.08.2014 року, поновлений ОСОБА_4 строк для предявлення до виконання виконавчого листа №2-06/11, виданого Новосанжарським районним судом Полтавської області 10.07.2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району, про визнання права власності на самочинно збудоване приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні виробничим приміщенням та зобовязання демонтувати самочинну прибудову, щодо зобовязання ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою та ? частиною нежитлової будівлі телятника по вул. Набережна, 12 «а» в с. Козуби Новосанжарського району Полтавської області та знести самочинно збудовану прибудову літ. «а4».

Відповідно до ухвали Апеляційного суду, Новосанжарським районним судом стягувачу ОСОБА_4 за його заявою, виданий виконавчий лист.

01.12.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Новосанжарського райуправління юстиції ОСОБА_5 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Новосанжарського районного суду №2-06/11 від 10.07.2012 року, предявленого стягувачем ОСОБА_4, де боржником є ОСОБА_3 (ВП №45611357).

Як слідує зі змісту постанови, боржнику визначений термін для добровільного виконання рішення суду до 08.12.2014 року.

Будучи незгідним з постановою старшого державного виконавця, вважаючи її незаконною через невідповідність змісту виконавчого листа вимогам закону, боржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою.

В обґрунтування скарги, ОСОБА_3 посилається на те, що у виконавчому листі суду №2-06/11 не вказано індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника, вважає, що в такому разі державний виконавець мав би діяти згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та відмовити у відкритті виконавчого провадження з розясненням стягувачу щодо усунення цих недоліків.

Також зазначає, що, оскільки в ухвалі Апеляційного суду області, не вказаний строк, з якого поновлюється предявлення виконавчого листа до виконання, державний виконавець мав би звернутися до суду за розясненням щодо цього.

Дійсно, статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, як обовязкове, зазначення у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номера стягувача та боржника.

Однак в редакції Закону України «Про виконавче провадження» станом на 10.07.2012 року, тобто на день видачі виконавчого листа, вимоги до виконавчого документу були викладені дещо по іншому.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону, у виконавчому документі повинно бути зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб-підприємців).

Як убачається з матеріалів справи, в т. ч. рішень судів, у них відсутнє посилання на індивідуальні ідентифікаційні номера сторін.

Крім того, слід враховувати також положення ст. 383 ЦПК України, згідно з якою, підставою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження, є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, яким під час виконання судового рішення, порушено її права чи свободи.

Незважаючи на це, ні заявником у скарзі, ні представником заявника у судовому засіданні, не доведено, в чому конкретно полягає порушення його прав і свобод, через не зазначення державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження індивідуальних ідентифікаційних номерів сторін.

Стосовно звернення до суду за розяснення судового рішення, то це є правом, а не обовязком державного виконавця, і таким же правом наділені і сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 383 - 387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Полтавської області, через Новосанжарський районний суд.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6