Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Василенка В.В.

при секретарі Демиденко Л.В.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача Крупного О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 06 травня 2008 року між її чоловіком ОСОБА_5 та ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», укладено кредитний договір № 00-94/08, згідно умов якого ОСОБА_5 надано грошові кошти у сумі 174 000 гривень зі сплатою 16,9 % річних, з кінцевим строком повернення кредиту не пізніше 05.05.2020 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 06.05.2008 року між банком та нею укладено договір іпотеки № ДІ-00-94/08. Згідно умов якого іпотекодавець, з метою належного виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору, передала в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, зазаначених у договорі, предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га, що розташовані по АДРЕСА_1.

Вважає, що даний договір іпотеки є недійсним посилаючись на слідуючі обставини. 21.07.2006 року між її чоловіком ОСОБА_5 та ВАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено кредитний договір № 174, згідно умов якого ОСОБА_5 отримав кредит у сумі 12000 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 13,5% річних, кінцевий термін погашення кредиту 20.07.2011 року. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору між нею та ВАТ «ВіЕйБі Банк» укладено іпотечний договір № 174/ZI, згідно умов якого вона передала банку у іпотеку майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га, розташовану по АДРЕСА_1. Після сплати суми кредиту 24.04.2007 року їй було усно повідомлено про припинення вказаного іпотечного договору. Після чого в травні 2008 року вона виступила майновим поручителем кредитного договору укладеного між її чоловіком ОСОБА_5 та ПАТ АБ «Укргазбанк». В червні 2013 року вона отримала постанову державного виконавця про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором укладеним між нею та ВАТ «ВіЕйБі Банк». Тоді їй стало відомо, що згідно рішення суду вказаний іпотечний договір не був припиненим і всі його умови є дійсними.

На її думку, при укладенні договору іпотеки були порушені вимоги ст.ст. 12, 13 ЗУ «Про іпотеку», оскільки предмет іпотеки не може бути переданий в наступну іпотеку без згоди попередніх іпотекодердателів, тому вона просить: визнати недійсним договір іпотеки № ДІ-00-94/08 від 06.05.2008 року укладений між нею та ПАТ АБ «Укргазбанк» посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 1933 від 06.05.2008 року; зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» надати нотаріусу ОСОБА_6 письмову заяву про вилучення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження іпотекою належного їй нерухомого майна; зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» надати нотаріусу ОСОБА_6 письмову заяву про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчудження нерухомого майна відомостей про зняття заборони на відчудження нерухомого майна відповідно до іпотечного договору зареєстрованого у реєстрі за № 1933 від 06.05.2008 року; зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» надати до державної виконачої служби Черкаського РУЮ заяву про зупинення виконавчого провадження з відчудженням житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га, розташованої по АДРЕСА_1, що належить їй на праві приватної власності та заяву про зупинення виселення її та всіх осіб зареєстрованих у житловому по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4, оскільки на момент укладення 06.05.2008 року договору іпотеки № ДІ-00-94/08 між позивачкою та ПАТ АБ «Укргазбанк» нотаріусом було отримано відповідні витяги з Єдиного державного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна, з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та з Державного реєстру іпотек, відповідно до яких житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га, розташована по АДРЕСА_1 не внесені до вказаних реєстрів обтяжень та заборон. Крім того, сама позивачка при укладенні договору іпотеки № ДІ-00-94/08 від 06.05.2008 року з ПАТ АБ «Укргазбанк» заявила, що предмет іпотеки вільний від зобов'язань, крім тих, що передбачені дійсним договором, предмет іпотеки не переданий третім особам в іпотеку. Вважає, що на момент укладення оспорюваного договору нотаріусом було виконано вимоги чинного законодавства щодо його реєстрації. Також вказує, що рішення суду від 12.11.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки не може бути підставою для визнання договору іпотеки недійсним, оскільки ці відносини повинні бути врегульовані між стягувачами у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про іпотеку».

Представник третьої особи ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 21.07.2006 року між чоловіком позивачки ОСОБА_5 та ВАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено кредитний договір № 174, згідно умов якого ОСОБА_5 отримав кредит у сумі 12000 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 13,5% річних, кінцевий термін погашення кредиту 20.07.2011 року.

В забезпечення виконання вказаного кредитного договору між позивачкою та ВАТ «ВіЕйБі Банк» укладено іпотечний договір № 174/ZI, згідно умов якого вона передала банку у іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га, розташовану по АДРЕСА_1.

06 травня 2008 року між чоловіком позивачки ОСОБА_5 та ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», укладено кредитний договір № 00-94/08, згідно умов якого ОСОБА_5 надано грошові кошти у сумі 174 000 гривень зі сплатою 16,9 % річних, з кінцевим строком повернення кредиту не пізніше 05.05.2020 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 06.05.2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № ДІ-00-94/08, предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га. розташована по АДРЕСА_1.

Рішенням Черкаського районного суду від 12.11.2012 року задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» да ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га. розташована по АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_4 та встановлено спосіб реалізації нерухомого майна.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 18435721 від 06.05.2008 року на земельну ділянку кадастровий № :03:001:0018 АДРЕСА_1, власником якої являється ОСОБА_4, на момент укладення договору іпотеки, тобто 06.05.2008 року земельна ділянка не була під арештом і забороною.

З витягу з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 18435477 від 06.05.2008 року, що будинок по АДРЕСА_1, власником якого являється ОСОБА_4 на момент укладення договору іпотеки не був під арештом і забороною.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкову заставу № 18435525 від 06.05.2008 року на всі типи обтяжень відносно ОСОБА_4 інформація відсутня.

З витягів з Державного реєстру іпотек № 18435913 та № 18435841 від 06.05.2008 року на земельну ділянку кадастровий №:03:001:0018 та об'єкти нерухомого майна по по АДРЕСА_1 вбачається, що інформація про перебування в іпотеці даних об'єктів нерухомого майна відсутня.

В судовому засіданні встановлено, що під час укладення договору іпотеки між ОСОБА_4 та ПАТ АБ «Укргазбанк», банком та нотаріусом повністю дотримані вимоги, передбачені ст. 203 ЦК України, Законами України «Про іпотеку» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З витягів про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 18436938 та № 18437603 від 06.05.2008 вбачається, що іпотека по вищеописаних об'єктах нерухомого майна належним чином зареєстрована нотаріусом в день укладення між ОСОБА_4 та ВАТ АБ «Укргазбанк» іпотечного договору - 06 травня 2008 року.

Крім того, згідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, вбачається, що відповідно до прямої вказівки закону (стаття 12 Закону України «Про іпотеку») окремі правочини щодо іпотечного нерухомого майна, вчинені без згоди іпотекодержателя, можуть бути визнані недійсними за позовом іпотекодержателя.

Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки при укладенні договору іпотеки № ДІ-00-94/08 від 06 травня 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ АБ «Укргазбанк», нотаріусом та банком повністю дотримані вимоги, передбачені ЦК України, Законом України «Про іпотеку» та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і підстав для визнання вказаного договору недійсним у суду немає, та крім цього позов про визнання договору іпотеки недійним повинен пред'являти іпотекодержатель.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 4, 10, 182, 203, 215, 216, 576, 577 ЦК України, ст. ст. 4, 12 ЗУ «Про іпотеку», ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Василенко