Справа № 703/1432/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої -судді Харченко Л. Г.

при секретарі Бойко Л.М.

та адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до колективного підприємства « Зодчий» с. Плоске Смілянського району Черкаської області про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

встановив:

ОСОБА_3 звернулася в суд з вищевказаним позовом до КП «Зодчий», посилаючись на те, що вона 26 лютого 2013 року перерахувала відповідачу 15000 грн. по квитанції № 7, в якій зазначено « за виготовлення проектної документації». Договору з відповідачем на виготовлення технічної документації ОСОБА_3 не укладала, а згодом у неї відпала необхідність на виготовлення проекту, а тому вона звернулася до КП «Зодчий» про повернення сплачених нею коштів, але відповідач їй відмовив, а тому вона просить стягнути з відповідача сплачені нею кошти в розмірі 15000 грн. за судовим рішенням та понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений нею позов і пояснила, що у 2011-2012 році вона мала намір побудувати СТО з закладом громадського харчування.

Щоб виготовити проектну документацію для будівництва цього закладу ОСОБА_3 звернулась до КП «Зодчий» і здала вихідні документи для виготовлення проекту. Договору на виготовлення технічної документації ОСОБА_3 не підписувала. Через деякий час у позивачки відпала потреба виготовляти цей проект і вона звернулась до відповідача, щоб забрати раніше здані нею документи.

Так, як попередній директор ОСОБА_4 померла, нинішній директор ОСОБА_5 відмовив їй у видачі документів без оплати 15000 грн., за що, ОСОБА_3 не знає, але гроші сплатила по квитанції і забрала всі раніше здані нею документи.

Оскільки, проекту на будівництво СТО відповідач не виготовляв ОСОБА_3, просить стягнути з відповідача безпідставно отриманні від неї кошти в розмірі 15000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав і пояснив, що він з 2009 по 2010 рік працював головним інженером КП «Зодчий» директором якого була нині покійна ОСОБА_4

ОСОБА_3 у 2009 році звернулась в КП «Зодчий» для виготовлення технічної документації на будівництво СТО і передала КП вихідні дані для виготовлення проекту : архітектурно-будівельні рішення , геодезичну зйомку, висновки пожежників, санітарної служби , відомості про земельну ділянку, тощо.

У 2009 2010 роках КП «Зодчим» був виготовлений робочий проект по будівництву СТО в комплексі із закладом громадського харчування. 10 вересня 2009 року цей проект був погоджений з управлінням архітектури, земельних відносин та забудови м. Сміла. Проектна документація складалась з декількох розділів в 7 томах і двох книгах. У 2010 році проект був закінчений. Попередній директор просила позивачку забрати проект, але ОСОБА_3 відмовлялась, так як у неї не було коштів. У 2013 році позивачка звернулась до КП «Зодчий», заплатила 15000 грн. і ОСОБА_5 передав їй проектну документацію на СТО.

Разом із ОСОБА_3 документи забирав ОСОБА_6, якому вона при працівниках КП передала в руки отриману документацію. Передані в КП позивачкою вихідні дані (документація) для виготовлення проекту була в 1-му томі, а в інших з 2-го по 7-й тома був робочий проект з пояснювальною запискою.

Заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно заяви про наміри погодженої в 2010 році між приватним підприємцем ОСОБА_3 та генпроектувальником КП «Зодчий» в особі директора ОСОБА_4, ОСОБА_3 замовила робочий проект будівництва СТО в комплексі з закладом громадського харчування та приміщення по наданню послуг населенню в м. Сміла, пров. Павлова (далі СТО).

Згідно цього замовлення 18 лютого 2010 року між сторонами було погоджено і затверджено завдання на розроблення матеріалів ОВНС на будівництво СТО та виготовлено генеральний план з привязкою до земельної ділянки.

На підставі цього в 2010 році КП «Зодчий» виготовив робочий проект по будівництву СТО у 7 томах з пояснювальною запискою до нього, що стверджується копіями цих документів доданих до справи та архівною копією робочого проекту, оглянутого судом.

26 лютого 2013 року позивачка перерахувала на рахунок відповідача 15000 грн. за виготовлену ним документацію на будівництво СТО, що стверджується квитанцією № 7 від 26 лютого 2013 року.

Ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, посилання позивачки на те, що вона заплатила 15000 грн. не за робочий проект, а за здані нею документи для виготовлення проекту, не знайшли свого підтвердження доказами.

В судовому засіданні, позивачка не заперечувала, що отримувати здані нею документи у КП «Зодчий» вона прийшла разом з ОСОБА_6, якому потім передала цей пакет документів безпосередньо в приміщенні КП .

Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 він, через інтернет, довідався про продаж ОСОБА_3 земельної ділянки під будівництво за адресою м. Сміла, пров. Павлова в районі радіоприладного заводу. При зустрічі ОСОБА_3 підтвердила продаж земельної ділянки і пояснила, що документи (робочий проект) на будівництво СТО на цій земельній ділянці, знаходиться в КП «Зодчий» і їх треба забрати, так як вона частину грошей заплатила, а ще частину треба доплатити.

ОСОБА_6 разом з позивачкою приїхали в КП «Зодчий», де директор ОСОБА_5 сказав ОСОБА_3 заплатити 15000 грн. і вона їх сплатила по квитанції, а ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 близько 5 томів проектної документації (робочий проект на будівництво СТО), які потім ОСОБА_3Г продала йому за 5000 доларів США (40000 грн.), а він написав їй про це розписку.

Згідно наданої суду копії розписки, власноручність написання якої підтвердила позивачка, вбачається, що ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_6 кошти за виготовлення проектно-технічної документації на будівництво СТО за адресою м. Сміла пров. Павлова і переуступає йому право на земельну ділянку.

Допитана в суді свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона в лютому 2013 року була в приміщенні КП «Зодчий» коли туди прийшла ОСОБА_3 з ОСОБА_6. При ній ОСОБА_3 передала ОСОБА_6 декілька томів проектної документації. ОСОБА_6 запитав у директора ОСОБА_5 чи можна буде потім цей обєкт перепрофілювати, на що ОСОБА_5 сказав, що можна.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України)

Як було встановлено в судовому засіданні на підставі зібраних доказів між позивачкою та відповідачем було укладено письмовий договір на виготовлення проектної документації по будівництву СТО.

Відповідач свої зобовязання виконав, виготовивши проектну документацію СТО, а відповідачка отримала від нього робочий проект та сплатила за нього кошти в розмірі 15000 грн., тобто відбулося припинення зобовязання його виконанням проведеним належним чином.

Посилання позивачки на те, що проектну документацію їй виготовляла інша особа, а не КП «Зодчий» , спростовується наданою відповідачем архівною копією цього проекту та іншими зібраними у справі доказами.

З цих підстав суд вважає, що у позові ОСОБА_3 слід відмовити, як у безпідставному.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачці в заявленому позові відмовлено понесені нею судові витрати слід віднести на її рахунок, а понесені відповідачем судові витрати по оплаті правової допомоги, підлягають стягненню з позивачки на його користь у розмірі - 2000 грн.

На підставі наведеного і ст.ст. 11, 509, 526, 547, 599 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У позові ОСОБА_3 до колективного підприємства « Зодчий» с. Плоске Смілянського району Черкаської області про стягнення безпідставно отриманих коштів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 - 2000 грн. понесених ним судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуюча: Л. Г. Харченко