АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого Левенця Б.Б.

суддів Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНЕРГІЯ КОНСАЛТИНГ», третя особа ОСОБА_2 про звільнення з посади директора,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року позивачка звернулася із позовом, на обґрунтування якого зазначила, що 01 листопада 2010 року була призначена на посаду директора відповідача.

Відповідно до Статуту відповідача, учасниками Товариства є позивачка ОСОБА_1 з часткою в статутному капіталі 50 % та ОСОБА_2 з часткою в статутному капіталі 50 %, а найвищим органом Товариства є загальні збори учасників.

09 квітня 2014 року позивачка заявила про вихід зі складу учасників Товариства.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16 жовтня 2014 року зобовязано ТОВ «СИНЕРГІЯ КОНСАЛТИНГ» провести державну реєстрацію змін в статутні документи товариства у звязку з виходом ОСОБА_1 зі складу засновників.

З квітня 2014 року позивачка відправляла іншому учаснику товариства запрошення на загальні збори для вирішення питання звільнення директора Товариства і призначення нового, а 30 грудня 2014 року позивачка заявила про звільнення за власним бажанням з 15 січня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, просила зобовязати ТОВ «СИНЕРГІЯ КОНСАЛТИНГ»:

- належним чином оформити розірвання безстрокового трудового договору та звільнити ОСОБА_1 з посади директора Товариства за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України з 15 січня 2015 року, шляхом ухвалення рішення про звільнення на загальних зборах учасників та оформлення даного рішення у формі протоколу;

- зобовязати ТОВ «СИНЕРГІЯ КОНСАЛТИНГ» внести зміни в Єдиний державний реєстр юридичних і фізичних осіб підприємців про звільнення ОСОБА_1 з посади директора цього Товариства.(а.с.1-28)

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «СИНЕРГІЯ КОНСАЛТИНГ», третя особа ОСОБА_2 про звільнення з посади директора відмовлено. (а.с.46-49)

В апеляційній скарзі позивач зазначила, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати із ухваленням нового про задоволення позовних вимог. На обґрунтування скарги посилалася на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, зазначила, що рішення суду суперечить вимогам законодавства, які викладені на обґрунтування заявленого позову.(а.с.52-56, 72-76)

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1 просила розглядати справу за її відсутності про що подала письмову заяву. (а.с.81-86)

За вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку такою що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 01 листопада 2010 року ОСОБА_1 була призначена на посаду директора відповідача. (а.с.24)

Відповідно до п.п. 5.1, 13, 14 Статуту відповідача, учасниками товариства є позивачка ОСОБА_1 з часткою в статутному капіталі 50 % та ОСОБА_2 з часткою в статутному капіталі 50 %, а найвищим органом Товариства є загальні збори учасників. (а.с.16-22)

02 квітня 2014 року позивачка заявила про вихід зі складу учасників Товариства. (а.с.10)

Рішенням господарського суду міста Києва від 16 жовтня 2014 року зобовязано ТОВ «СИНЕРГІЯ КОНСАЛТИНГ» провести державну реєстрацію змін в статутні документи товариства у звязку з виходом ОСОБА_1 зі складу засновників. (а.с.26-28)

З квітня 2014 року позивачка відправляла іншому учаснику товариства запрошення на загальні збори для вирішення питання звільнення директора Товариства і призначення нового, а 30 грудня 2014 року позивачка заявила про звільнення за власним бажанням з 15 січня 2015 року. (а.с.4-9, 11-15)

Колегія суддів перевірила та відхилила доводи апелянта зважаючи на наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 140, ст. 145 ЦК України, ст.ст. 58, 59 Закону України «Про господарські товариства» від 19 вересня 1991 року N 1576-XII(в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин), вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства.

Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, створення та відкликання виконавчого органу товариства.

За змістом вказаних норм прийняття іншими органами, посадовими особами рішень з питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів (статті 145 ЦК України, ст.ст. 58, 59 Закону України «Про господарські товариства»), є перевищенням їхньої компетенції. А тому, суд першої інстанції з огляду на положення частини другої ст. 19 Конституції України дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог ОСОБА_1 обраним нею шляхом захисту права, яке позивачка вважала порушеним, а саме: зобовязання відповідача оформити розірвання трудового договору та звільнення позивачки з посади директора вищевказаного Товариства шляхом ухвалення рішення про звільнення на загальних зборах учасників та оформлення даного рішення у формі протоколу. З цих же підстав не підлягають задоволенню і похідні вимоги про зобовязання відповідача внести зміни про звільнення позивачки до Єдиного державного реєстру юридичних і фізичних осіб-підприємців.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України, підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/7738/2015

Унікальний номер 756/1915/15-ц

Головуючий у першій інстанції Великохацька В.В.

Доповідач Левенець Б.Б.