Провадження № 22-ц/784/163/15 Головуючий першої інстанції: Боброва І.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

Локтіонової О.В.,

при секретарі судового засідання: Свіщуку О.В.,

за участі позивача ОСОБА_3, її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного

банку «ПриватБанк»

на ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2014 року, яка постановлена за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про стягнення банківського вкладу,

в с т а н о в и л а:

02 грудня 2014 р. ОСОБА_3 звернулася з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) про стягнення депозитного вкладу.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2014 р. відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального закону щодо визначення підсудності і просить ухвалу скасувати та передати справу за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що між Банком та позивачкою 18 січня 2014 р. укладено договір банківського вкладу «Стандарт». З приводу повернення грошових коштів, розміщених позивачем на депозитному вкладі, виник даний спір.

Для вирішення спору, ОСОБА_3 звернулася з позовом за місцем свого проживання - до Заводського районного суду м. Миколаєва.

За загальним правилом підсудності, визначеним ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

В той же час статтею 110 ЦПК України передбачена можливість підсудності окремих категорій справ за вибором позивача. Зокрема, в силу ч. 5 ст. 110 ЦПК України позов про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, оскільки договір, стосовно виконання якого виник спір, є договором про надання банківських послуг (договір банківського вкладу), він за своїми ознаками відповідно до положень ст. 633 ЦК України відноситься до публічних договорів. За такого на спірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що укладений сторонами договір не регулюється Закону України «Про захист прав споживачів» ґрунтується на хибному розумінні положень закону і не заслуговує на увагу.

З урахуванням викладеного та положень частини 5 ст. 110 ЦПК України позивач правомірно звернувся до суду за своїм місцем проживанням, тому ухвала судді про повернення позовної заяви не відповідає положенням ст. 110 ЦПК України щодо правил підсудності цивільних справ за вибором позивача, у зв'язку з чим в силу вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню, а позовна заява - поверненню до суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: