Справа № 161/5362/14-ц
Провадження № 2/161/473/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Павліка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення грошових коштів за договором банківського рахунку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення грошових коштів за договором банківського рахунку.

Свій позов мотивує тим, 01 серпня 2007 року між ним та відповідачем було укладено безстроковий договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у порядку, встановленому банком, шляхом подання Анкети-заяви про відкриття рахунків на оформлення тарифного плану пакету «Ласкаво просимо».

Вказує, що згідно вказаного договору позивачу було відкрито рахунки в гривні: поточний (картковий ) рахунок НОМЕР_1 та поточний (накопичувальний) рахунок НОМЕР_2.

Зазначає, що у серпні 2013 року звернувся до відповідача з заявою про негайне повернення суми, що знаходиться на його рахунку (поточному) НОМЕР_1 в сумі 180200,35 гривень. Всупереч умовам договору відповідач відмовляється видати ОСОБА_3 кошти в сумі 180200, 35 грн., мотивуючи це тим що 14 жовтня 2008 року позивач отримав вказані кошти в касі банку.

Також вказує, що даних коштів він не отримував, банк незаконно відмовляється повернути йому суму коштів, що знаходились на рахунку банку.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 180200, 35 гривень та стягнути в дохід держави судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення, вказував, що вказані кошти ОСОБА_3 було повернуто ще 14 жовтня 2008 року через касу банку.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та відповідачем було укладено безстроковий договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у порядку, встановленому банком, шляхом подання Анкети-заяви про відкриття рахунків на оформлення тарифного плану пакету «Ласкаво просимо». Згідно вказаного договору позивачу було відкрито рахунки в гривні: поточний (картковий ) рахунок НОМЕР_1 та поточний (накопичувальний) рахунок НОМЕР_2.

Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача в серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою про зняття коштів в сумі 180200, 35 гривень, які знаходились на його рахунку № НОМЕР_1.

Відповідно до листа директора відділення ПАТ «КБ «Надра» Луцьке РУ № 05-01/1518 від 13 вересня 2013 року, 10 жовтня 2008 року на поточний рахунок № НОМЕР_1 було перераховано кошти в сумі 180195, 60 грн., 14 жовтня 2008 року кошти в сумі 180000 грн. були отримані ОСОБА_3 готівкою в касі відділення № 0299, за обслуговування тарифного пакету щомісячно сплачувалась комісія в розмірі 39.90 грн., станом на 30 серпня 2013 року за ОСОБА_3 рахується борг в сумі 233,11 грн.

На підтвердження вказаних обставин, представником відповідача надано суду заяву ОСОБА_3 від 13 жовтня 2008 року про видачу готівки з карткового рахунку № НОМЕР_1 в сумі 180000 грн. та заяву на видачу готівки № 1 від 14 жовтня 2008 року про отримання ОСОБА_3 коштів в сумі 1800000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покладається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як на підставу своїх вимог про стягнення з ПАТ КБ «Надра» в його користь належних йому коштів в сумі 1800200 гривень вказував, що дані кошти він особисто в касі банку не отримував.

Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України у Волинській області № 726, складеного судовим експертом О.М. Проциком 22 грудня 2014 року, підпис розміщений в графі «Підпис» Заяви на видачу готівки з карткового рахунку від 13 жовтня 2008 року - виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою; підпис розміщений в графі «Зазначену суму одержав» Заяви про видачу готівки від 14 жовтня 2008 року виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частино 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відмова відповідача у видачі належних ОСОБА_3 коштів обмежує його право користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням ст. 41 Конституції України.

Таким чином, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 належні йому кошти в сумі 180200 гривень, які перебували на поточному рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ КБ «Надра» не отримував, суд приходить до висновку що вимога позивача про стягнення в його користь з відповідача вказаних коштів підлягає до задоволення.

Покликання позивача на застосування строків позовної давності не заслуговує на увагу суду.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Представником відповідача не подано суду належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_3 було відомо про порушення його прав за межами строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 526, 1066, 1068, 1073 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором банківського рахунку в сумі 180 000 гривень 35 копійок.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в дохід держави 1800 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.