Категорія 20 Доповідач Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого : Колоса С.С.

Суддів : Вавшка В. С., Іващука В. А.

При секретарі : Пантелеймоновій А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах та за дорученням ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про повернення завдатку та відшкодування моральних збитків за апеляційною скаргою третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року, -

Встановила :

Заочним рішенням Вінницького міського суду від 04 грудня 2014 року зазначений позов задоволено частково .

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 16 430 гривень .

Вирішено питання про розподілення та відшкодування судового збору та витрат за надання правової допомоги .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що, так як між сторонами договір купівлі - продажу частини будинку фактично укладено не було, а передані за зазначене житлове приміщення кошти відповідачу є авансом в зв»язку з чим підлягають поверненню .

У апеляційній скарзі третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на недотримання норм матеріального та порушенням норм процесуального права .

В запереченнях ОСОБА_6, що діє в інтересах та за дорученням ОСОБА_3, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, мотивуючи тим, що воно є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_7, що діє в інтересах та за дорученням ОСОБА_5, який просить рішення суду скасувати з підстав викладених у скарзі, ОСОБА_6, що діє в інтересах та за дорученням ОСОБА_3, яка просить рішення залишити без змін, а скаргу відхилити, так як є безпідставною та не обґрунтованою, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні .

Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що з метою зобов»язання укласти у подальшому договір купівлі - продажу частини житлового будинку по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що діяла в інтересах та за дорученням ОСОБА_4 13 лютого 2014 укладено попередній договір, за умовами якого сторони домовилися укласти договір купівлі - продажу частини зазначеного будинку до 13 березня 2014 року та передано відповідачу 12 200 гривень ( а. с. 8 ). Про те, як у цей строк, так і в подальшому договір купівлі - продажу між сторонами укладено не було .

Відповідно до ст.. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом .

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов»язання може мати місце лише у випадку наявності зобов»язання, яке б мало випливати із договору купівлі - продажу квартири .

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки договір купівлі - продажу між сторонами укладено не було, а тому передана ОСОБА_4 сума є авансом, в зв»язку з чим ці кошти підлягають поверненню ОСОБА_3 .

В той же час, висновок суду про необхідність стягнення з відповідача 16 430 гривень не відповідає обставинам справи .

Зі змісту попереднього договору вбачається, що ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 грошові кошти саме в сумі 12 200 гривень, а не 1 000 Євро, як про це стверджує позивачка ( а. с. 8 ). Ці ж обставини підтвердили представники сторін і в суді апеляційної інстанції .

Даючи належну оцінку зазначеному, колегія суддів прийшла до висновку, що стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають кошти в сумі 12 200 гривень та в цій частині скаргу слід задовольнити .

Інші твердження викладені у скарзі вірного висновку суду першої інстанції не спростовують .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру стягнених коштів, а в іншій залишити без змін .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 - задовольнити частково .

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року - змінити :

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 12 200 гривень .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 122 гривні .

В іншій частині рішення залишити без змін .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення .

Протягом двадцяти днів з часу проголошення на рішення може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Головуючий : С. С. Колос

Судді : В. С. Вавшко

В. А. Іващук

З оригіналом згідно :