Апеляційний суд Житомирської області
Справа №290/1210/13-ц Головуючий у 1-й інст. Лесько М. О.
Категорія 43 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

г оловуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В.,

Гансецької І.А.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом

Національного технічного університету України „Київський політехнічний інститут" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за проживання в гуртожитку

за апеляційною скаргою Національного технічного університету України „Київський політехнічний інститут"

на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2014 року,

встановила:

У вересні 2013 року Національний технічний університет України „Київський політехнічний інститут" звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість по оплаті за проживання у студентському сімейному гуртожитку в розмірі 10800грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі проживали у кімнаті АДРЕСА_2. У період з серпня 2012 року по січень 2013 року не вносили плату за проживання.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2014 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вважає що довів факт проживання відповідачів у гуртожитку та несплати ними коштів за проживання.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що гуртожиток АДРЕСА_2. має статус студентського гуртожитку для проживання сімейних студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ» (т.1, а.с.20), знаходиться на балансі зазначеного університету, відноситься до сфери управління міністерства і є державною власністю (т.1, а.с.21-23).

ОСОБА_5 була 01.09.2003 року зарахована студентом першого курсу НТУУ «КПІ» факультету соціології денної форми навчання (том 1, а.с.8). 27.05.2006 року вона уклала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище (т.1, а.с.9,11). За заявою ОСОБА_3 від 01.06.2006 року (т.1, а.с.10) 14.07.2006 року їй був виданий ордер на проживання у кімнаті АДРЕСА_2, члени сім"ї до ордеру включені не були (т.1, а.с.13). На період навчання ОСОБА_3 була тимчасово зареєстрована у гуртожитку (т 1, а.с.27,70). ОСОБА_4 не реєструвався у гуртожитку, з 1998 року зареєстрований у смт.Романів (т.1, а.с.40).

Наказом ректора НТУУ «КПІ» № 374-с від 31.01.2009 року студентку 6 курсу ОСОБА_3 відраховано у зв'язку із закінченням навчання (т.1, а.с.14). 26.02.2009 року вона знята з реєстраційного обліку у гуртожитку та 18.03.2009 року зареєстровано її постійне місце проживання у с.Врублівка Романівського району (т.1, а.с.40, 70). Згідно письмового договору оренди (найму) житла з 29 липня 2012 року проживає у АДРЕСА_1 (т.1, а.с.66-68). Рішенням Романівського районного суду від 18 грудня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (т.1 а.с.64,65).

До серпня 2012 року ОСОБА_3 вносила плату за проживання в гуртожитку. Позивач надав копію квитанції про сплату нею 01.08.2012 року 5400грн. за період з 01.05.2012 року по 01.08.2012 року (т.2 а.с.16).

Наказом Міністерства освіти і науки України від 13.11.2007 р. № 1004 затверджено Примірне положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу. Відповідно до розділів „Виселення із студентських гуртожитків" та „Плата за житло та послуги" у разі порушення студентом угоди на проживання в гуртожитку, він виселяється з гуртожитку, повністю відшкодовуючи заподіяні збитки. Вартість місця проживання в гуртожитку складається з вартості його утримання та вартості обов'язкових побутових послуг, що надаються студентам, які проживають у гуртожитку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не укладав із відповідачами угоди на проживання в гуртожитку.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження проживання відповідачів в гуртожитку №22 з серпня 2012 року по січень 2013 року. Записи у журналі реєстрації видачі ключів (від шлагбауму) та журналі реєстрації ввозу і вивозу предметів (т.2, а.с.17-20) не свідчать про факт проживання відповідачів в гуртожитку у спірний період. Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 показали, що протягом року, починаючи з 29 липня 2012 року, ОСОБА_3 проживала у м.Києві у найманій за договором оренди квартирі АДРЕСА_1.

Посилання апелянта на пункт 4.2 Додатку №1 до наказу №1-170 від 14 липня 2011 року (т.1 а.с.32-36) не можуть бути взяті до уваги, оскільки він не надав належно завірену копію як самого наказу, так і даного додатку.

Оскільки позивач не довів факт проживання та реєстрації відповідачів у гуртожитку в період з серпня 2012 року по січень 2013 року, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність правових підстав для стягнення з них плати за проживання.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Національного технічного університету України „Київський політехнічний інститут" відхилити.

Залишити без змін рішення Романівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили

Головуюча: Судді: