У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді: Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М. Хилевича С.В.

секретар - Демчук Ю.Ю. розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей; ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 50% від усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Костопільського районного суду від 24.11.2014 р. позов ОСОБА_1, задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2014р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В решті в позові відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1., вважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що діти постійно проживають з нею та перебувають на повному її утриманні і матеріальному забезпеченні, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Діти потребують додаткових коштів на харчування, одяг, підручники, засоби гігієни та інші потреби. Вплив інфляційних процесів, які відбуваються в країні та стрімкий ріст цін на товари першої необхідності роблять неможливим утримання дітей самотужки без суттєвої матеріальної допомоги батька. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції колегія суддів приходить до. висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. перебували в шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження а.с.4-6).

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ст. 180 СК України).

Частиною 2 ст. 181 цього Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі.

Правовідносини що виникли, регулюються ст.ст. 180, 182, 183 СК України, відповідно до яких та до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. за № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто, не менше ніж 30 % прожиткового .мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідач частково визнав позов та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З довідки про доходи № 04-388 від 20.11.2014 р. вбачається, що ОСОБА_2. працює у ТзОВ "Костопільський фанерний завод" на посаді стропальника і за період з 01.05.2014 р по 30.10.2014 р. його заробітна плата складала 19549 грн. 79 коп.. тобто, середньомісячний дохід відповідача становить 3 258 грн., а 1/3 його частина - 1086 ірн. (а.с.27).

Крім того, згідно з поясненнями сторін, наданими у судовому засіданні апеляційної інстанції, в даний час позивачка разом з двома молодшими дітьми виїхала у Чернівецьку область, де має намір працевлаштуватися та залишитися на постійне проживання. Старший син сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився проживати та навчатися у м. Костопіль і за поясненнями відповідача, не спростованих представником позивачки, батько піклується про сина та надає йому матеріальну допомогу.

Враховуючи наведені обставини та встановлену законом рівність обов'язків як матері так і батька щодо утримання дітей, колегія суддів вважає, що місцевий суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1. частково та стягнув з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку ОСОБА_2., але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_4.).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦП К України, колегія суддів. -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий Судді: