Ухвала

іменем україни

14 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного підприємства «ЛеВаДа», треті особи: Барська міська рада Вінницької області, відділ Держземагентства у Барському районі Вінницької області, про усунення перешкод у користуванні власністю та встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 1967 року вона зі своєю сім'єю заселилася у будинок АДРЕСА_1 та почала користуватися земельною ділянкою і збудованим на ній гаражем, розташованим у дворі даного будинку. Гараж був побудований за радянських часів без відповідних дозвільних документів, тому за зверненням позивача рішенням виконкому Барської міської ради Вінницької області № 382 від 17 серпня 2001 року їй було надано дозвіл на узаконення вказаного гаража. У 2003 році на гараж виготовлено будівельний паспорт. Однак, при виготовленні технічної документації приватне підприємство «ЛеВаДа» (далі - ПП «ЛеВаДа») допустило помилку при зазначенні координат поворотних точок у кадастровому плані вказаної земельної ділянки та форму гаража вказано невірно. Після виявлення помилки позивач зверталася до ПП «ЛеВаДа» для її виправлення, однак останнє зазначило, що вправі виправити помилку лише на підставі відповідного рішення суду.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2014 року позов задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме - факт допущення ПП «ЛеВаДа» помилки у технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована по АДРЕСА_2, затвердженій рішенням Барської міської ради Вінницької області 6 скликання 32 сесії від 30 листопада 2012 року. Зобов'язано ПП «ЛеВаДа» виправити помилку у технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована по АДРЕСА_2, у частині зазначення координат поворотних точок у кадастровому плані вказаної земельної ділянки. Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,0026 га, з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована по АДРЕСА_2, шляхом припинення будь-яких робіт ОСОБА_5 на вказаній земельній ділянці. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 19 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, правильно виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, у тому числі щодо належності їй частини земельної ділянки біля спірного гаража, яка рішенням 33 сесії 6 скликання Барської міської ради Вінницької області від 21 листопада 2012 року передана у приватну власність ОСОБА_7 та яку в послідуючому купив ОСОБА_5

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська