Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1937/15-ц
Провадження № 2/376/1036/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Коваленка О.М.,

при секретарі Якштас А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 академії внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 академії внутрішніх справ звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року № 70 дск з 1 вересня 2006 року ОСОБА_2 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.

29.11.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - ГУМВС України в Київській області та ОСОБА_2 укладено договір № Ко-234 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання.

З 01.09.2006 року по 18.06.2010 року у відповідності з підписаним договором відповідач ОСОБА_2 у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за спеціальністю «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

Відповідно до наказу КНУВС від 18.06.2010 № 464 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Київській області. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця.

Наказом ГУМВС України в Київській області від 11.02.2013 року № 85 о/с ОСОБА_3 було звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС - за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання).

Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в ОСОБА_1 академію внутрішніх справ. ОСОБА_1 академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ.

У відповідності із затвердженим статутом, НАВС є державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації.

Основним завданням діяльностіНАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» (Закон від 17.01.2002, що діяв на момент виникнення правовідносин) випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо - кваліфікаційного рівня, працевлаштовуєтьея на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 № 77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів га працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання.

Відповідно п.2.1.2. Типового договору про підготовку фахівцю: у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України № 150 виконавець зобовязаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням відповідно до норм, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України.

Відповідно до п. 3.2. Типового договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Керуючись п.4.1., 4.2 вищезазначеного Типового договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням: перевезенням до місця, проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчальною закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Укладання договору з особами, які навчаються за державним замовленням, передбачено ч. 2 ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» (Закон від 17.01.2002, який діяв на момент виникнення правовідносин), Указом Президента України від 23.01.1996 №77/96 «Про заходи щодо реформування систем підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників виших навчальних закладів» та Наказом МВС України від 14.05.2007 №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України».

Укладений з відповідачем договір № Ко-234 зобов'язує його у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання до закінчення встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами п. 2.3.6. цього договору відшкодувати витрати за період навніння та передбачає підстави, за наявності яких відповідач зобов'язаний вщшкодувати затрати на навчання.

Відповідач був звільнений з ОВС за власним бажанням подавши рапорт на звільнення до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання, а тому не виконав умови договору про підготовку фахівця.

Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007 № 313 Так, відповідно до затвердженого вказаною постановою КМУ «Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (п.2) відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок витрат здійснено відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах особами втрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 р. № 313.

Зокрема,відповідно до ч. 1 ,2 п. 5 Порядку витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця.

Розяснення щодо витрат на грошове забезпечення ОСОБА_2: у довідках про доходи та відрахування відображено грошове утримання за весь період навчання з 1 вересня 2006 року по червень 2010 року, однак до суми позову врахований лише період з вересня 2007 року по червень 2010 року (виключений 1 рік, прирівняний до періоду строкової військової служби) та складає 9215,07 грн.

Розяснення щодо витрат на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв: в період з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв складають 5925,33 грн.

Розяснення щодо витрат на харчування: за перший навчальний рік 2006-2007, який зараховується в строк військової служби врахована лише вартість, що складає різницю між витратами на харчування курсанта та витрати на утримання військовослужбовця, яка складає сніданок 0,04 грн.; обід 0,1 грн.; вечеря 0,04 грн., за наступні роки навчання врахована вже повна вартість харчування, загальна сума складає 9225,90 грн.

Розяснення щодо витрат на речове утримання: 2007 рік не врахований та в довідці не відображений, загальна вартість витратна речове утримання за інші роки навчання складає 1451,46 грн.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 навчався в НАВС з 01.09.2006 по 18.06.2010 і витрати, пов'язані з його утриманняму вищому навчальному закладі становлять 25817,76 грн.

Відповідач був ознайомлений з обов'язком відшкодувати витрати на його навчання під підпис. Листом йог обуло додатково повідомлено про обов'язок відшкодувати фактичні витрати за період навчання, але грошові кошти до позивача не надходили

Представник позивача просить суд:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 академії внутрішніх справ вартість навчання у розмірі 25817,76 грн. та розмір сплаченого судового збору.

Представник позивача ОСОБА_1 академії внутрішніх справ ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.37).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення на позовну заяву в яких просить суд справу розглянути у його відсутність та просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що 15 квітня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за № 216 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 р. № 992". Постанова, що зазнала змін, на три найближчі роки визначала долю молодих спеціалістів, має назву Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням. Порядок, затверджений пунктом 1 цієї постанови (№216 від 15.04.2015р.), поширюється на осіб, що навчаються за спеціальностями медичного профілю.

Тож відтепер направлення на три роки отримуватимуть, як і отримували раніше, лише випускники медичних закладів освіти. Та за їхню долю відповідає Міністерство охорони здоровя.

Своїм листом Міністерство освіти і науки України від 26.06.2015 № 1/9-309 надало розяснення щодо питань працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, де зокрема наголошено що відпрацьовувати мають виключно випускники-медики.

За період проходження служби відповідач зарекомендував себе як висококласний фахівець, за що мав нагороди та заохочення. Дані факти підтверджує Грамота СУ ГУ МВС України в Київській області, Грамота Сквирського РВ ГУ МВС, Грамота Сквирської РДА, а також можуть бути підтверджені роботодавцем. Відповідачем було відпрацьовано за фахом у Сквирському РВ ГУ МВС України майже трирічний термін передбачений договором з 20.06.2010 по 11.02.2013р.

Окрім цього вважає за потрібне довести до відома, що перебуваючи на службі він отримав ряд захворювань які є несумісними для продовження служби та унеможливили працювати за фахом. Даний факт підтверджує Епікриз із історії хвороби № 853, Виписка із медичної карти амбулаторного хворого. Довідка МРЦ «Південний Буг», Епікриз із історії хвороби №826, Протокол досліджень.

Відповідно до Конституції України - закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. А тому вважає, що своєю Постановою № 216 від 15.04.2015р. Уряд України звільнив його від зобовязань за договором (а.с.45-46).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року № 70 дск з 1 вересня 2006 року відповідача ОСОБА_2 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ, що підтверджується витягом з вищевказаного наказу (а.с.8).

29.11.2007 року між сторонами укладено договір № Ко-234 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання (а.с.9,10).

Відповідно до витягу з наказу КНУВС від 18.06.2010 року № 464 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста (а.с.11).

З витягу з наказу Головного управління МВС України в Київській області від 11.02.2013 року № 85 о/с вбачається, що відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України було звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 64 «ж» (за власним бажанням) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 слідчого Слідчого відділення Сквирського районного відділу з 11 лютого 2013 року (а.с.23).

З довідки про розрахунок фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_2 в ОСОБА_1 академії внутрішніх справ від 25.07.2014 року вбачається, що за період навчання з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року 1387 діб фактичні витрати, повязані з грошовим забезпеченням, продовольчим забезпеченням, речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв складає 25817,76 грн. (а.с.13), що також підтверджується відповідними розрахунками (а.с.14 - 21).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено і це не заперечується відповідачем, що останнім порушено вимоги п. 2.3.5. договору № Ко-234 від 29.11.2007 року за яким особа зобовязується після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена Замовником, і відпрацювати не менш трьох років (а.с.9 зворотня сторона).

Згідно з вимогами п. 3,3.2 вищевказаного договору підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (а.с. 9 зворотня сторона).

Відповідно до Постанови КМУ від 15 квітня 2015 року № 216 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992» зміни, що вносяться до постанови КМУ № 992: Пункт 3 постанови викласти в такій редакції:

3. Порядок, затверджений пунктом 1 цієї постанови, поширюється на осіб, що навчаються за спеціальностями медичного профілю.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним зверненням ОСОБА_1 банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно правових актів) від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 справа 1-7/99 установив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони помякшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно правовий акт, що помякшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Частиною 1,2 ст. 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 4 ЦК України актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем було відпрацьовано за фахом в Сквирському РВ ГУ МВС України майже трирічний термін передбачений договором № Ко-234 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ з 20.06.2010 року по 11.02.2013 року, а тому суд вважає за необхідне застосувати до відповідача вимоги ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, ПостановиКабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 216 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992», які скасовують цивільну відповідальність ОСОБА_2 за вищевказаним договором, а тому, на підставі вищевикладеного суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.5-11, 60,197, 212-215,218 ЦПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4,5,526,610 ЦК України, ПостановоюКабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 216 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992» суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 академії внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

:Суддя:ОСОБА_5