Справа № 152/142/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 лютого 2015 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про продовження строку прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

02 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаною позовною заявою, в якій зазначив, що 07.08.2001 року у с. Джурин Шаргородського району Вінницької області померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 по закону був її чоловік та батько позивача ОСОБА_3, який прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в спадкові права, оскільки був зареєстрований і проживав з спадкодавцем на день її смерті і в установленому порядку не відмовився від спадщини. Прийнявши спадщину, батько позивача її не оформив, оскільки 26.03.2006 року помер. Після його смерті залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 по закону є позивач, оскільки є його сином. Інші спадкоємці сини спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадщину не прийняли і на не претендують, про що написали відповідні заяви.

Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії.

Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що тривалий час до смерті батько позивача проживав у нього, оскільки був особою похилого віку і часто хворів, у звязку із чим потребував сторонньої допомоги, яку надавав йому позивач. Отже, батько фактично проживав у сімї позивача, хоча зареєстрований був у с. Джурин. Окрім того, позивачу пояснили, що він зможе оформити спадщину у будь-який час, оскільки фактично він вступив в управління спадковим майном, поховав батька, що прирівнюється до прийняття спадщини. Однак при оформленні спадщини, позивач зясував, що фактичним прийняттям спадщини визнається лише реєстрація і проживання в одному будинку, а не тільки проживання.

Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті батька пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті батька пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька, посилаючись на обставини, зазначені у позові.

Представник відповідача в.о. Джуринського сільського голови ОСОБА_6 у судовому засіданні 13.02.2015 року позовні вимоги визнала, посилаючись на те, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька та не заперечувала проти визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У судове засідання 25.02.2015 року представник відповідача не зявився, проте, до суду надійшла заява, у якій в.о. Джуринського сільського голови ОСОБА_6 просить справу розглянути у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 40).

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, проте, до суду надійшли заяви, у яких вони просять справу розглянути у їх відсутність, проти продовження позивачу строку для прийняття спадщини не заперечують (а.с. 33, 34).

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, що є у справі, суд встановив наступні обставини.

07 серпня 2001 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ № 149416 (а.с. 8).

Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку пай, що вбачається із сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 0503534 (а.с. 11).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 по закону був її чоловік ОСОБА_3, який прийняв спадщину, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 08.12.2014 року № 2893 (а.с. 9).

Проте, оформити спадщину після смерті дружини ОСОБА_3 не встиг, оскільки 26.03.2006 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 1-АМ № 026771 (а.с. 7).

Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку пай, що вбачається із сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 0503533 (а.с. 12).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 по закону є позивач, оскільки є його сином, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-АВ № 177829 (а.с. 6).

Інші спадкоємці за законом, сини спадкодавця - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спадщину не прийняли і на не претендують, про що написали відповідні заяви (а.с. 13, 14).

Із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ніхто не прийняв (а.с. 20, 21).

Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_8 № 2807/02-31 від 23.12.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 5).

Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки тривалий час до смерті батько позивача проживав у нього, оскільки був особою похилого віку і часто хворів, у звязку із чим потребував сторонньої допомоги, яку надавав йому позивач. Отже, батько фактично проживав у сімї позивача, хоча зареєстрований був у с. Джурин. Окрім того, позивачу пояснили, що він зможе оформити спадщину у будь-який час, оскільки фактично він вступив в управління спадковим майном, поховав батька, що прирівнюється до прийняття спадщини. Однак при оформленні спадщини, позивач зясував, що фактичним прийняттям спадщини визнається лише реєстрація і проживання в одному будинку, а не тільки проживання.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані із спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі за текстом ЦК України).

Так, згідно статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частин 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтями 57-60 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 26 березня 2006 року батька ОСОБА_3 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 26 березня 2006 року батька ОСОБА_3.

Згідно ст.ст. 223, 294, 296 ЦПК України, рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Л.Строгий