Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/4978/14-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В.

Гансецької І.А.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ„Приватбанк" про визнання правочину недійсним та припинення зобов'язання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року,

встановила:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою в якій просив визнати недійсним правочин щодо видачі ПАТ КБ „Приватбанк" 27 березня 2014 року кредитних коштів в розмірі 19951грн.74 коп. невідомим особам з його кредитної картки НОМЕР_1, а також припинити його зобов'язання щодо повернення відповідачу цих коштів та відсотків на них. В обґрунтування позову зазначив, що 27 березня 2014 року внаслідок шахрайських дій невідомих осіб з його карткового рахунку було знято 19951грн.74 коп.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що перерахування коштів з його платіжної картки є правочином - кредитним договором або договором позики.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач є користувачем карти MasterCard НОМЕР_1, виданої ПАТ КБ „Приватбанк" строком дії до листопада 2014 року. Пунктами 1.1.5.13, 1.1.5.14 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року, передбачено, що клієнт несе відповідальність за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування рахунку, а також за всі операції, які здійснюються у підрозділах банку через пристрої самообслуговування. Одним з таких пристроїв обслуговування є термінал (п.п.1.1.1.92,1.1.1.98). Умови та правила разом із Пам'яткою клієнта і Тарифами становлять договір про надання банківських послуг, що засвідчив своїм підписом позивач у анкеті-заяві від 14.06.2011 року.

27 березня 2014 року позивач через термінал здійснив перерахування коштів зі свого карткового рахунку.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що 27 березня 2014 року між сторонами жодних правочинів, зокрема кредитного договору чи позики, укладено не було..

Перерахування коштів з карткового рахунку є послугою (операцією), а не правочином.

. За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність вимоги про визнання правочину недійсним та похідної від неї вимоги про припинення зобов'язання.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Залишити без змін рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: