Справа № 307/1668/13
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Кожух О.А..

суддів - Готри Т.Ю., Кондора Р.Ю.

при секретарі - Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 29 травня 2013 року по справі за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатське обласне управління ПАТ " Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Тячівського районного суду від 29 травня 2013 року, яким позов ПАТ "Державний ощадний банк України" (далі по тексту Банк) до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задоволено стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача 1 097 876,71 грн. та 3441 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. У скарзі зазначає, що справу було розглянуто без її участі, чим позбавлено можливості скористатись правами особи, яка бере участь у справі, передбаченими ст. ст. 27,31 ЦПК України. Кредит сплачувала по мірі можливості, а нараховані банком штрафні санкції вважає значно завищеними.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області провадження у даній справі зупинялось до набрання законної сили судовим рішенням по справі №307/3600/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ Державний ощадний банк", де третя особа ОСОБА_2, про захист прав споживачів, визнання недійсними договору про іпотечний кредит, договорів іпотеки та поруки. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2015, яке набрало законної сили 31.03.2015, у задоволенні вказаного позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.120-124). Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 26.05.2015 провадження у даній справі було відновлено.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 11, 509, 526, 611, 614, 623, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, циві¬льно-правові зобовязання виникають з договорів і повинні виконуватися належним чином; позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в по¬рядку, що встановлені договором; в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що за¬лишилась, та сплати процентів; особа відповідальна за порушення зо¬бовязання, позичальник, який уклав і не виконує кредитний договір, повинен відшко¬дувати кредитору збитки в повному обсязі; в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Задовольняючи позов та стягуючи солідарно з позичальника та поручителя суму заборгованості за договором про іпотечний кредит, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка допустила порушення взятих на себе зобов'язань за укладеними договорами, заборгованість за договором про іпотечний кредит станом на 26.03.2013 р. становить 1 097 876.71 грн.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08.04.2008 між Банком та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 80804, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1 000 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних для придбання житлового будинку та земельної ділянки за договором купівлі-продажу від 08 квітня 2008 року, розташованих за адресою: м.Ужгород, вул.Малинова, 25, з кінцевим терміном повернення 07.04.2028 р. (а.с.10-12). В забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором 08.04.2008 р. між Банком і ОСОБА_2 був укладений договір поруки №80804-1п, відповідальність боржників є солідарною (а.с.18-19). Додатковою угодою №1 від 26.09.2008 р. до договору про іпотечний кредит № 80804 від 08.04.2008 встановлено розмір плати за користування кредитом в розмірі 18 % (а.с.13). Матеріалами справи підтверджено, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 26.03.2013 р. склалась заборгованість на суму 1 097 876.71 грн. (а.с.8-9).

Також вбачається, що 22.03.2012 за № 03/49-434, та 14.02.2013 за № 12/113 Банком було надіслано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги про усунення порушень з проханням погасити заборгованість (а.с.20,21), а 21.03.2013 за №13/211 було надіслано вимогу про дострокове погашення кредиту в повній сумі (а.с.22). Дані вимоги Банку відповідачами не виконані.

Станом на 26.03.2013 ОСОБА_1 допустила заборгованість на загальну суму 1 097 876.71 грн., з яких заборгованість по кредиту 964 570.70 грн., заборгованість по відсоткам 125 939.78 грн., нарахованої пені за несвоєчасно сплачений кредит (пеню нараховано за 289 днів) 529.22 грн. грн.; нарахованої пені за несвоєчасне погашення відсотків (пеню нараховано за 289 днів) 6837,01 грн. (а.с.8-9). З позовом Банк звернувся до суду 8 травня 2013 року.

Зважаючи на суми заборгованості за кредитним договором та розмір нарахованої Банком і стягнутої судом пені, судова колегія не вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що штрафні санкції є значно завищеними.

З врахуванням наведених обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог Банку про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Про судове засідання суду першої інстанції відповідачі були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.31,32), клопотань про відкладення розгляду справи із повідомленням причин неявки до суду не надходило. А тому судова колегія вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу в судовому засіданні 29 травня 2013 року не допустив порушень норм процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та вирішено спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до положень ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, п.1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК Укра¬їни, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 29 травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :