Справа №473/4627/14-ц 14.01.2015 14.01.2015
Провадження № 22ц-/784/134/15 Головуючий у 1-й інстанції Ротар М.М.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду Кутова Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Вознесеньського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року за позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

(далі-ПАТ КБ «ПриватБанк»

до

ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, він зазначав, що 24 травня 2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем укладено кредитний договір у формі заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Тарифів. За вказаним договором відповідач отримав 4000 грн. кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 24 % річних на залишкову суму заборгованості зі сплатою щомісячно 1,5 % комісії. Зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі відповідачем не були виконані, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 11396 грн. 48 коп. Уточнивши позовні вимоги Банк просив стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням терміну позовної давності 6328 грн 57 коп., яка складається 3312 грн. 91 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2476 грн. 20 коп.- комісії за користування кредитом та штрафу за невиконання зобов'язань: 250 грн. фіксованої частини і 289грн. 46 коп. процентної його складової.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги Банку. На думку апелянта, суд безпідставно застосував позовну давність.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви позичальника від 24 травня 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24% відсотків на рік . Відповідач підписав заяву про отримання кредиту у розмірі 4000 грн., чим підтвердив факт отримання ним інформації про умови кредитування та дав згоду на те, що заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.9).

Загальними умовами виконання зобов'язань встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Між тим, в порушення наведених вимог та положень ст. 1049 ЦК України, відповідач не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань.

Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором (а.с.10-15).

В порушення закону та умов договору відповідач не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань. В зв'язку з чим, станом на 7 вересня 2014 року виникла заборгованість, яка за розрахунками позивача, становила 6328 грн. 57 коп. та складається з 3312 грн. 91 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2476 грн. 20 коп.- комісії за користування кредитом та штрафу за невиконання зобов'язань: 250 грн. фіксованої частини і 289грн. 46 коп. процентної його складової (а.с. 83-87).

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Відповідно до пункту 5.12 Правил користування платіжною карткою, які діяли на момент укладення договору передбачено термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту процентів, пені та штрафу тривалістю у п'ять років (а.с.40-42). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, за кредитним договором, який визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня строку, на який було видано кредит (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зміст умов кредитного договору за яким надані банківські послуги з отримання позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, свідчить про те, що ним установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту. Тому перебіг п'ятирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі, не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Відповідач перестав сплачувати обов'язкові щомісячні платежі з лютого 2008 року.

Строк на який видано кредит, тобто кінцевий строк виконання кредитного зобов'язання, відповідно до умов договору з відповідачем, відповідає строку дії картки. Строк дії картки , відповідно до Положення про обслуговування кредитної картки «Подія», затверджене як додаток № 1 до наказу № 1654 від 19 листопада 2004 року Голови Правління Пат КБ «Приват Банк», становить 2 роки (а.с. 37).

З урахуванням цих обставин, позивач міг звернутися з позовом про стягнення щомісячних платежів протягом п'яти років, з часу їх несплати тобто з 1 квітня 2008 року, а щодо стягнення всієї суми заборгованості з дня закінчення строку дії картки, тобто з 24 травня 2009 року. Таким чином , остаточно позов мав бути пред'явлений до 24 травня 2014 року.

Проте, до суду позивач звернувся лише в вересні 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності та зазначив про це в жовтні 2014 року в суді першої інстанції щодо застосування наслідків спливу позовної давності (а.с. 65-68).

Тому висновок місцевого суду про відмову в задоволенні позову Банку є вірним, оскільки враховуючи, положення вимог ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і додаткових вимог.

За викладеного, колегія судів вважає, що рішення суду відповідно до положень ст. 308 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді