АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/233/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2013 по справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхової виплати за договором страхування.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2013 по справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Просто-страхування» про стягнення страхової виплати за договором страхування, посилаючись на те, що після винесення судом рішення йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, та не були і не могли бути відомі на момент подання позову до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2013 по справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхової виплати за договором страхування відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі заявник порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково вказує, що висновок спеціаліста в галузі судово - медичної експертизи (а.с. 47-49), і зміст апеляційної скарги позивача вказує, що сторонам було відомо наведені в заяві обставини. При цьому висновок спеціаліста не містить жодних підрахунків грошей, та не мав під собою правової підстави, оскільки був викладений у формі пояснювальної записки без дотримання закону «Про судову експертизу» та «Інструкція про проведення судово-медичної експертизи».

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги. Представник відповідача Синюк С.Л. - заперечував, просила ухвалу залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2013, суд першої інстанції, виходив із того, що обставини, на які посилається заявник не можуть бути визнані як нововиявлені.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до приписів статті 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказможуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2013, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014 в задоволенні позову ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхової виплати за договором страхування відмовлено.

При вирішенні спору судами встановлено, що під час проходження позивачем курсу лікування в Хайдельбергському центрі іонно-промененової терапії сталося ускладнення - гостра затримка сечі, у зв′язку з чим позивач звернувся до Клініки урології Хайдельбергського університету. Вказане ускладнення виникло на базі поточного лікування хордоми крижової кістки з використанням іонно-променевої терапії (а.с.26).

На підставі встановлених судом обставин, суд дійшов до висновку, що захворювання позивача не є страховим випадком, оскільки це не було гострим захворюванням і витрати по його оплаті відшкодуванню за договором добровільного страхування не підлягають.

Зазначене рішення ухвалено на підставі наданих сторонами доказів та у відповідності до вимог закону.

У поданій заяві про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення, заявник, як на нововиявлену обставину посилається на те, що після винесення судом рішення, він звернувся з листом до Університетської клініки урології м. Хайдельберга та отримав від них відповідь від 30.05.2014, з якої вбачається, що операція з установки циктофіксного катетера не була запланованою частиною іонно - променевої терапії, що проводилась в Університетській клініці м. Хайдельберг з метою лікування хордоми крижової кістки; операція з установки цистофіксного катетера була форс-мажорною обставиною, а не спланованою операцією; витрати на встановлення циктофіксного катетера не включалися до рахунку, оплаченого за проходження іонно-променевої терапії з метою лікування хордоми крижової кістки в Університетській клініці м. Хайдельберг (а.с. 104). Вважає, що дана інформація підтверджує істотні для справи обставини.

Перевіряючи обгрунтованість заяви про перегляд судових рішень, колегія суддів виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов'язку доказування і подання доказів. При цьому, враховує, що як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення судового рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Встановивши при розгляді заяви, що відомості у повідомленні Університету клініки м. Хайдельберг від 30.05.2014 (а.с. 104) не спростовують фактичних даних, які містяться у довідках Університету клініки м. Хайдельберг від 12.07.2013, 17.07.2013 (а.с. 26 27), покладених в основу судового рішення, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скарга ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: