Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/154/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Ябчик Н. М.
Спори про спадкове право Доповідач Кодрул М. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.01.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Кодрула М.А.

суддів: Потапенка В.І., Черненко В.В.

за участю секретаря: Ремез А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Знам'янської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

19.12.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Знам'янської міської ради Кіровоградської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати, ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі земельну частку (пай). До державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк він не звернувся, оскільки рахував, що прийняв спадщину фактичними діями, розпорядившись спадковим майном та обробляючи присадибну ділянку та маючи на руках сертифікат на право на земельну частку, не знав, що необхідно подавати заяву до нотаріуса протягом шести місяців. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив по поважній причині через хворобу, а його брат, ОСОБА_5 звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом строк та подав заяву про прийняття спадщини, зазначивши, що крім нього більше спадкоємців немає.

Просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2014 року до участі у справі в якості відповідача залучена ОСОБА_3

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Знам'янської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає вказане рішення суду незаконним, просить його скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд помилково дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки спадщина, для прийняття якої позивач звернувся до суду з вимогою про визначення додаткового строку, на час подання позову вже належала іншій особі.

Про час і місце розгляду справи сторони повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання ними судової повістки, в судове засідання вони не з'явилися, причину неявки ОСОБА_2 та Знам'янська міська рада Кіровоградської області не повідомили. ОСОБА_3 надіслала заяву, в якій просила відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що на призначений час не може з'явитись до суду, проте бажає бути присутньою на розгляді справи.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, явка в апеляційний суд не є обов'язковою, ОСОБА_3 поважних причин неявки в суд не навела, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, з підстав передбачених ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є матірью позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження та про смерть.

ОСОБА_2 після смерті матері до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців не звертався.

У встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері звернувся ОСОБА_5 та йому нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, майновий пай та на грошові кошти в банку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер.

01.11.2013 року до нотаріуса надійшла заява дружини померлого ОСОБА_5 про прийняття нею спадщини після його смерті, заведена спадкова справа, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки спадщина, для прийняття якої позивач звернувся до суду з вимогою про визначення додаткового строку, на час подання позову вже належала іншій особі, а саме ОСОБА_5

З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки він не відповідає нормам матеріального права, що регулюють правовідносини які виникли між сторонами.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Наведені норми матеріального права свідчать про те, що питання поновлення строку для прийняття спадщини не пов'язане з тим, чи прийнята спадщина іншими спадкоємцями, а залежить лише від поважності причин пропуску цього строку.

Оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції правильно і в повному обсязі встановлені обставини справи, але неправильно застосовані норми матеріального права.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з цього часу відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач ОСОБА_2 є сином померлої і згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 2 ст. 1272 ЦК України, встановлено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

З поданої до суду заяви ОСОБА_3, вбачається, що вона не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_2

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В абзаці 6 пункту 24 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами для застосування положень ст. 1272 ЦК України є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Згідно узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, затвердженого постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 року № 6 "Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування", судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту проживання однією сім'єю, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Зазначені позивачем ОСОБА_2 причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини про те, що він не знав про необхідність подання заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців, вважав, що прийняв спадщину фактичними діями, не повідомлення спадкоємцем, який прийняв спадщину, нотаріуса про наявність його, як спадкоємця, не пов'язані із об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цієї дії і тому не можуть бути підставою для надання додаткового строку.

Додані до апеляційної скарги довідки про те, що позивач ОСОБА_2 проходив амбулаторне лікування з 23.09.2005 року по 12.10.2005 року, та про те, що він з 2010 року стоїть на „Д" обліку в зв'язку із захворюванням на цукровий діабет не свідчать про неможливість подання заяви про прийняття ним спадщини у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_2 не довів належними та допустимими доказами, що до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини він не звернувся з поважних причин, тому у задоволенні позову необхідно відмовити саме з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Знам'янської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Судові витрати покласти на ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: