Справа № 128/5261/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14.01.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Васильєвої Т.Ю.,

при секретарі: Гавріловій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 10.10.1992 року в Степанівській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 5. В шлюбі в них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також позивач в позові вказує, що позивач та відповідач не розуміють один одного, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, відповідач вживає спиртні напої, ображає позивачку, дочку. Намагання позивача зберегти шлюб ні до чого не призвели. В зв'язку з чим позивач вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу неможливе, тому звернулась з даним позовом до суду.

Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_2 при вирішення спору покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, дійсно, шлюб між сторонами по справі зареєстрований 10.10.1992 року в Степанівській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 5, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6).

В шлюбі в них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5).

Згідно позовної заяви, позивач дійшла до висновку про недоцільність подальшого збереження шлюбу через те, що позивач та відповідач не розуміють один одного, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, відповідач вживає спиртні напої, ображає позивачку, дочку. Намагання позивача зберегти шлюб ні до чого не призвели.

На даний час суд встановив, що сім'я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, і такі підстави для розірвання шлюбу, які вказані в позовній заяві, мають істотне значення.

Суд враховує, що стронам надавався строк на примирення, після спливу якого позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач бажає залишити прізвище "ОСОБА_1 ", що відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-113 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.10.1992 року в Степанівській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 5, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "ОСОБА_1 ".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: