Справа № 661/4917/14-ц
Провадження № 2/661/51/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Матвєєвої Н.В.

при секретарі Чорномурко І.В.

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1

з участю представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши відповідно до змінених підстав та позовних вимог від 16.12.2014 року, що з 17.10.1997 року до 23.04.2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі. 23.04.2014 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу, 08.04.2005 року, ними придбана у власність двокімнатна квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору міни, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 На придбання квартири були використані кошти, які надала мати його дружини ОСОБА_5 та кошти, від продажу квартири АДРЕСА_2, що належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.11.2000 року. Квартиру він продав в серпні 2004 року за 2400 доларів США. Кошти від продажу були передані його матері ОСОБА_6 для зберігання, які вона в листопаді 2004 року поклала на депозит, як пенсійний вклад, відсотки за якими були більшими. Після закінчення терміну договору, гроші були зняті та витрачені на придбання двокімнатної квартири. Право власності на цю квартиру було оформлено на відповідачку за їх спільною згодою. 6 липня 2005 року ця квартира була поміняна безоплатно на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, яка належала матері відповідачки ОСОБА_5 Друга частина цієї квартири вже належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.01.1997 року. В подальшому двокімнатна квартира АДРЕСА_12 в м. Нова Каховка Херсонської області була поміняна на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4, що підтверджується копією договору міни, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, посвідченого 15.07.2005 року приватним нотаріусом.

На даний час виник спір щодо права власності на квартиру АДРЕСА_10 в м. Нова Каховка. Відповідачка не визнає його права власності на частку квартири, вважає, що вся квартира належить тільки їй. Оскільки квартира АДРЕСА_1 була придбана за час шлюбу, то вона є об'єктом права спільної сумісної власності, в якій частка відповідача і його були рівними. Подальший обмін цілої долі двокімнатної квартири на 1/2 частини квартири, що належала матері відповідача змінив розподіл часток, оскільки 1/2 частиною цієї квартири відповідачка володіла на праві особистої власності, а інша була об'єктом права сумісної власності подружжя. Наступний обмін не змінив розподіл часток, оскільки ціла доля двокімнатної квартири була обміняна також на цілу долю трикімнатної квартири без доплати. Тобто 1/2 частини квартири АДРЕСА_10 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, де він має право на 1/4 частину.

Просив суд визнати 1/2 частину квартири АДРЕСА_10 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_10.

В судовому засіданні позивач, його представник підтримали змінені підстави позову та позовні вимоги.

Відповідачка та її представник позову в судовому засіданні не визнали, вказавши, що квартира АДРЕСА_1 була придбана за гроші матері, які вона передавала з Італії, але оформлена на неї, про що позивачу було достовірно відомо. Коли мати повернулася, вони обміняли вказану квартиру на 1/2 частину квартири АДРЕСА_12 власниками якої була її мати ОСОБА_5 та вона. В подальшому ОСОБА_3 знайшов варіант обміну вказаної двокімнатної квартири на трикімнатну квартиру, без ремонту, де жили люди похилого віку, вони погодилися обмінятися без доплати. На підставі договору міни квартира АДРЕСА_12, власником якої була вона, без доплати поміняна на трикімнатну квартиру АДРЕСА_10, яка є предметом спору. Їй не відомо на що були витрачені гроші, одержані від продажу «малосімейки», яка до шлюбу належала ОСОБА_3 Не заперечувала, що ремонт в спірній квартирі зроблений за кошти їх батьків, як ОСОБА_3 так і її матері.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 17.10.1997 року, 23.04.2014 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області шлюб між ними розірваний. Зі свідоцтва про право власності на житло від 24.11.2000 року вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 в м. Нова Каховка Херсонської області загальною площею 22,9 кв.м. Вказана квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». З договору купівлі-продажу від 08.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом, слідує, що він укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_4, за яким ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1 площею 43,8 кв.м. за 4 967 грн. В п. 9 вказаного договору зазначено, що продавець та покупець підтверджують, що угода відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру уявної та удаваної, а також не є злонавмисною. На підставі договору міни від 06.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу ОСОБА_11, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проведено обмін квартири АДРЕСА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_12. Міна проведена без грошової доплати. Після обміну ОСОБА_4 стала власницею 1/2 частини квартири АДРЕСА_12 загальною площею 47,7 кв.м., житлова площа - 30,7 кв.м., кількість кімнат -2. ОСОБА_5 стала власницею квартири АДРЕСА_1, загальна площа - 43,8 кв.м., житлова площа - 26,8 кв.м., кількість кімнат -2. 15.07.2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було укладено договір міни, за яким у власність ОСОБА_4 перейшла квартира АДРЕСА_10, загальною площею 62,7 кв.м., житлова площа - 43,2 кв.м., кількість кімнат - 3, а у власність ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 перейшла квартира АДРЕСА_12 загальною площею 47,7 кв.м., житлова площа - 30,7 кв.м., кількість кімнат -2. Міна проведена без грошової доплати.27.07.2005 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 З договору банківського вкладу №1 від 12.11.2004 року слідує, що вказаний договір укладений між ОСОБА_6 та АК банк соціального розвитку «Укрсоцбанк». Предметом договору є грошові кошти в сумі 18 000 грн., строк дії договору - 6 місяців, до 12 травня 2005 року включно. Процентна ставка за вказаним договором складає 14,5 %. З договору купівлі-продажу від 14.06.2004 року слідує, що ОСОБА_3 продав ОСОБА_12 квартиру, розташовану за адресою : АДРЕСА_2 загальною площею 22,9 кв.м., житловою площею -12,5 кв.м., загальна вартість квартири, яка продається становить 5 612 грн.

З пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_13 слідує, що в 2004 році їх син ОСОБА_3 продав свою квартиру по АДРЕСА_2 гроші поклали на депозит, оформлений на ОСОБА_6 В 2005 році син попросив гроші, оскільки вони хотіли з дружиною купити квартиру. До закінчення депозитного договору залишався місяць, тому вони віддали ОСОБА_3 гроші, які відкладали на ремонт опалення в сумі 13 000 грн., за які була придбана квартира по АДРЕСА_1 в м. Нова Каховка її сином та ОСОБА_4 В подальшому було проведено два обміни. Останній раз, двокімнатна квартира була поміняна на трикімнатну квартиру з доплатою в 2 000 доларів США, які дав ОСОБА_13, вказані гроші він отримав від продажу акцій ВАТ «Херсоноблагробуд».

З пояснень свідка ОСОБА_14 слідує, що вона зберігала гроші ОСОБА_5, яка передавала їх з Італії через доньку ОСОБА_4 Гроші приносили вони разом з чоловіком ОСОБА_3 Всього було 10 000 Євро, за ці гроші купили квартиру ОСОБА_5, інших грошей не добавляли, квартиру купили за 9,5 тис. Євро. ОСОБА_3 знав, що квартира купується для матері ОСОБА_4, бо вона була на заробітках в Італії, а подружжя ОСОБА_4 жили в її квартирі.

З пояснень свідка ОСОБА_5 слідує, що в 1997 році вони з донькою приватизували квартиру АДРЕСА_12. В 2002 році вона виїхала на заробітки до Італії. Зароблені гроші передавала доньці, які зберігалися в їх родички ОСОБА_14 За вказані гроші вона хотіла придбати собі квартиру, а квартиру по АДРЕСА_12 в м. Нова Каховка залишила доньці, яка проживала з ОСОБА_3 та дитиною. Квартира була оформлена на доньку, оскільки вона не могла приїхати, а довіреність було складно оформити. Коли вона приїхала, вони з донькою провели обмін квартири АДРЕСА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_12. Через деякий час ОСОБА_3 знайшов варіант обміну їх квартири на трикімнатну квартиру, в якій проживали люди похилого віку-інваліди, які хотіли поміняти свою квартиру на квартиру на першому поверсі. Її донька та ОСОБА_3 радилися з нею з приводу обміну, вона не заперечувала, мови про доплату не було. ОСОБА_3 не давав грошей на придбання квартири по АДРЕСА_1, бо квартира купувалася для неї.

З пояснень свідка ОСОБА_15 слідує, що вона продала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4, квартиру вона купувала для своєї матері, яка перебувала за кордоном і не могла приїхати. При передачі грошей були присутні ОСОБА_4 та ОСОБА_3, гроші мати пересилала із-за кордону. Квартиру вона продавала за 10 000 доларів США, від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримала гроші в сумі 9,5 тис. Євро.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61 ч.1 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 70,71 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до п.23 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

З матеріалів справи слідує, що квартира АДРЕСА_1 придбана 08.04.2005 року, тобто під час перебування подружжя ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, тому відповідно до ст. 60 СК України, вказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15 стосовно належності квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5, бо вона була придбана за її гроші, а лише оформлена на ОСОБА_4, про що позивачу було достовірно відомо, оскільки договір купівлі-продажу вказаної квартири не оспорювався та не оспорюється сторонами в частині неналежного покупця, є чинним, а тому показання свідків за наявності договору купівлі- продажу відповідно до ст. 59 ч.2 ЦПК України є недопустимими доказами.

Виходячи з того, що квартира АДРЕСА_1 була придбана подружжям ОСОБА_4 та поміняна на 1/2 частину квартири АДРЕСА_12 на підставі договору міни, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_16 від 06.07.2005 року, без доплати, тому 1/2 частина квартири АДРЕСА_12 стала об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4. В подальшому на підставі договору міни від 15.07.2005 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було здійснено обмін двокімнатної квартири АДРЕСА_12 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_10, без грошової доплати, тому у вказаній квартирі 1/2 частина є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4. Виходячи з рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, позивачу належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_10, оскільки власником за договором міни стала відповідачка ОСОБА_4, вказаний договір міни укладено в період шлюбу з позивачем. На даний час відповідачка оспорює право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_10, тому у суду є підстави для задоволення позову та визнання 1/2 частини квартири АДРЕСА_10 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та визнання за позивачем права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_10.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_13 в частині укладення договору міни квартири АДРЕСА_12 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_10 з доплатою в сумі 2000 доларів США, оскільки вони є недопустимими доказами, бо заперечуються договором міни, в якому вказано, що обмін проводиться без грошової доплати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 1625 грн.

Керуючись ст. 60-63,70,71 СК України, п.23 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", ст. 10-13, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя задовольнити.

Визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1/2 частину квартири АДРЕСА_10.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_10.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1625 грн.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Матвєєва