АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Білаш І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради про визнання правочину нікчемним, визнання реєстрації права власності недійсною,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 08.07.2004 року між КП "ДМБТІ" ДОР та ОСОБА_3 було вчинено правочин, у відповідності до якого за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, до складу якого, в тому числі, було включено й оглядовий колодязь, який належить позивачу на праві власності.

У зв'язку з вищевикладеним та враховуючи уточнені позовні вимоги, позивач просила суд визнати нікчемним вищезазначений оплатний двосторонній правочин, укладений між відповідачами та визнати його недійсним з дати його вчинення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 лютого 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу будинку, у відповідності до якого ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1, який складається з : 1- 1, 1-2 коридор, 1-3, 1-4, 1-7 - житлові кімнати, 1-5 - ванна, 1-6 - кухня, мезонін - об лаштований, з погрібом та оглядовим колодязем на земельній ділянці розміром 462 м2.

В подальшому ОСОБА_3 зареєструвала право власності на житловий будинок у встановлений законом порядок.

Відмовляючи у задоволені позову, суд керувався вимогами ч. 1 ст. 202 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ЦПК України, та виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_2 належним чином не обґрунтовані, а оспорюваний правочин не конкретизований. Крім того, ОСОБА_2 не довела факту порушення її цивільного права й відповідно не вірно обрала спосіб його захисту.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Апелянт в своїй скарзі посилається на те, що поданих позивачем доказів суд не дослідив, не оцінив, результату оцінки не виклав в рішенні. Це є процесуальним порушенням, яке призвело до неправильного розгляду справи.

Однак, з такими доводами апелянта погодитися не можна, враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як було встановлено, сторони правочину не звертались з позовними вимогами про визнання його нікчемним. Сам же позивач стороною даної угоди не являється.

Крім того, не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що спірний правочин слід визнати нікчемним, оскільки ОСОБА_2 не довела порушення її прав та законних інтересів саме вчиненням даного правочину.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та що при ухваленні рішення суд допустив порушення норм матеріального і процесуального права необґрунтовані, оскільки висновок суду першої інстанції про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову відповідає обставинам справи та нормам діючого законодавства, що регулює встановлені правовідносини.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не вірно обрала спосіб захисту свої прав серед передбачених ст. 16 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду судом апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова