Провадження № 2/161/561/15
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2015 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Філюк Т.М.
при секретарі Марчак Е.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу соціального розвитку закладів та установ освіти і науки Волинської обласної ради про визнання недійсним наказу у частині визначення строку трудового договору, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 28 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу соціального розвитку закладів та установ освіти і науки Волинської обласної ради про визнання недійсним наказу у частині визначення строку трудового договору, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Однак судом не було вирішено питання щодо судових витрат в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь в справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з позовом до суду ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1, 10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 13).

Згідно вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 28 січня 2015 року постановлено задовільнити три вимоги позивача немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру, також стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір за одну вимогу майнового характеру в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 80 ЦПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» вимога немайнового характеру повинна бути оплачена судовим збором в розмірі, визначеному п.п.2, п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Вимога майнового характеру повинна бути оплачена судовим збором в розмірі, вказаному в Законі України «Про судовий збір» в розмірі, визначеному п.п.1, п.1, ч.2 ст.4, а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи ту обставину, що рішення Луцького міськрайонного суду від 28 січня 2015 року постановлено задовільнити три вимоги позивача немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру, слід стягнути з відповідача Відділу соціального розвитку закладів та установ освіти і науки Волинської обласної ради в дохід держави 974 гривні 40 копійок судового збору (243,60*4=974,40).

Керуючись , ст. ст. 80, 88, п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд,

в и р і ш и в :

Доповнити рішення Луцького міськрайонного суду від 28 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу соціального розвитку закладів та установ освіти і науки Волинської обласної ради про визнання недійсним наказу у частині визначення строку трудового договору, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Відділу соціального розвитку закладів та установ освіти і науки Волинської обласної ради в дохід держави 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок судового збору.

Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк