АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/146/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області, Черкаська міська рада, приватний нотаріус Черкаського районного округу ОСОБА_11 про визнання правочину частково недійсним, про відновлення становища, яке існувало до порушення, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 треті особи інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Черкаській області, Черкаська міська рада, приватний нотаріус Черкаського районного округу ОСОБА_11 про визнання правочину частково недійсним, про відновлення становища, яке існувало до порушення, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачі є співвласниками будинку АДРЕСА_1. Кожен з них має частку в розмірі 4/25, отриману внаслідок приватизації цього житла. Крім цього ОСОБА_5 на праві приватної власності має частку у розмірі 4/25, отриману внаслідок спадкування після смерті матері ОСОБА_13. Всього родина володіє 16/25 будинку АДРЕСА_1, право власності на яке зареєстроване в встановленому законом порядку.

Будинковолодіння АДРЕСА_1 знаходиться на земельній ділянці площею 807,14 квадратних метрів виділеній в постійне користування ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 для обслуговування існуючого жилого будинку, господарських будівель і споруд рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26 червня 2000 року. Частина цієї земельної ділянки площею 402,4 квадратних метра була приватизована ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про що їм було видано Державний акт про право приватної власності на землю від 15 листопада 2000 року зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Інші 404,74 квадратних метра земельної ділянки залишилось в спільному користуванні.

Частка в розмірі 9/25 цього будинку належить на праві приватної власності ОСОБА_10, яка отримала ці частки:

частка 3/25 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого першою державною нотаріальною конторою від 03 липня 2009 року.

частка 6/25 на підставі договору міни від 20 жовтня 2011 року, зареєстровану приватним нотаріусом ОСОБА_17

У свідоцтві про право на спадщину не говориться про прибудови а5 та а6, тому вони його не оспорюють. В договорі міни укладеному між ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 містяться відомості, про те, що житловий будинок АДРЕСА_1, який відчужується за договором міни, позначений на технічному плані А-1,а,а1,А1-1,а5,а6. Крім того в договорі міни вказано, що в зв'язку з переходом права власності на зазначені вище частки в праві власності на житловий будинок з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд та у відповідності до статті 377 ЦК України до ОСОБА_10 переходить право на земельну ділянку площею 384,0 квадратних метра, щодо якої сформований кадастровий номер :06:054:0051.

В договорі міни також вказано, що об'єктом міни є огорожа №5. Ця огорожа не була включена в склад майна під час приватизації, встановлена самовільно без згоди позивачів. Відчуження бетонного паркану у вигляді об'єкта нерухомості порушує права позивачів, як користувача всієї земельної ділянки.

Рішенням Соснівського районного суду від 06 лютого 2006 року було визнано право власності за ОСОБА_8, ОСОБА_18 та ОСОБА_16 на прибудови літ. А5.а6 (21 квадратний метр) розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 6 червня 2012 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2006 року скасовано, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_16 в позові до Черкаського міськвиконкому про визнання права на самочинне будівництво відмовлено.

Прибудови а5,а6 були збудовані незаконно, на місці незаконно знесених приміщень 1-1,1-5,1-6,ІІ без відповідного дозволу зі сторони держави та без погодження з позивачами, як з співвласниками будинку та користувачами земельної ділянки. Площа прибудов а5 та а6 суттєво більша знесених приміщень 1-1,1-5,1-6,ІІ чим порушено право позивачів на користування всією земельною ділянкою та всім будинком. Площа незаконно захопленої земельної ділянки вираховується як різниця між площею самовільного будівництва та незаконно знесених прибудов 21 - 11,5= 9,5 квадратних метра.

384,0 квадратних метра земельної ділянки ні у власності, ні в користуванні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не було. Рішення власника земельної ділянки Черкаської міської ради з цього приводу не приймалось. У встановленому правилами статті 141 ЗК України порядку позивачам право користування всією земельною ділянкою не припинялося, а тому вважають, що договір міни від 20 жовтня 2011 року є недійсним.

У 2008 році над 9/25 частини будинку, якими зараз користується ОСОБА_10, без згоди позивачів, без проекту та без дозволу компетентних органів колишніми співвласниками було проведено надбудову покрівлі із залишенням старого каркасу, що спричинило перенавантаження на стіни від перекриття та покриття. Внаслідок збільшення у вазі, площі та об'ємі каркасу даху покриття будинку, з'явилися тріщини у цегляній кладці несучої стіни головного фасаду будинку з боку вулиці, відставання шпалер у внутрішніх приміщеннях будинку, що належить позивачам, відбулася деформація стіни, яка відокремлює приміщення, яке належить позивачам від приміщення яке належить ОСОБА_10

Позивачі пропонували здійснити проектування посилення несучої здатності будівлі відповідно до ваги, площі та об'єму каркасу даху покриття будинку, на які ОСОБА_10 відповіла відмовою.

Попередній співвласник домоволодіння ОСОБА_16 поряд з декоративним парканом незаконно без згоди позивачів, без дозволів Черкаської міської ради та інспекції Державного-архітектурно будівельного контролю у Черкаській області побудував суцільний бетонний паркан висотою 2 метри, внаслідок чого позивачі не можуть користуватися всією земельною ділянкою.

На підставі викладеного позивачі просили суд визнати частково недійсним правочин - договір міни від 20 жовтня 2011 року укладений між ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині вказівки про існування до обміну у ОСОБА_8, ОСОБА_9 як у власників 6/25 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1, права власності на прибудови літ. а5,а6 і на огорожу АДРЕСА_2 ,а також в частині виникнення права власності на прибудови літ.а5,а6 до житлового будинку АДРЕСА_1 та на огорожу АДРЕСА_2 у ОСОБА_10, як власника 6/25 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд що знаходиться по АДРЕСА_1, після здійснення обміну. Визнати частково недійсним правочин - договір міни від 20 жовтня 2011 року укладений між ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині вказівки, що «в зв'язку з переходом права власності на зазначені вище частки в праві власності на житловий будинок з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд та у відповідності до статті 377 ЦК України до ОСОБА_10 переходить право на земельну ділянку площею 384,0 квадратних метра, щодо якої сформований кадастровий номер. Зобов'язати ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 відновити становище, яке існувало до порушення шляхом демонтажу прибудов літ.а5,а6 та відновлення приміщень 1-1 площею 5,9 квадратних метра, 1-5 площею 1,5 квадратних метра,1-6 площею 1,0 квадратний метр, ІІ площею 3,1 квадратних метра в житловому будинку АДРЕСА_1. Усунути ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном - житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_10 виконати роботи згідно «Проектних пропозицій щодо повернення конструкцій житлового будинку до попереднього стану по АДРЕСА_1» від 20 лютого 2014 року інженера проектувальника ОСОБА_19, а саме: провести інженерно-геологічні вишукування згідно ДБН А2.1-1-2008 «Інженерні вишукування для будівництва, затверджені наказом від 05 лютого 2008 року Мінрегіонбуду України, звернутися до спеціалізованої організації для розроблення проекту посилення конструкцій будинку. Передбачити послідовність виконання робіт:

1.демонтаж самовільної добудови в осях В-Д/1-2.

2.демонтаж нової покрівлі та влаштування її на старій стропильній системі.

3.укріплення стін будинку від розсування шляхом влаштування стяжок під перекриттям.

4.посилення конструкцій фундаменту шляхом збільшення глибини залягання та збільшення основи фундаменту.

Усунути перешкоди у здійсненні права користування всією земельною ділянкою площею 807,14 квадратних метра по АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_10 знести суцільний бетонний паркан .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2014 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_5, ОСОБА_6 ,ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просили скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що позивачами не доведено порушення прав.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6 в частці 4/25, ОСОБА_7 в частці 4/25, ОСОБА_5 в частці 8/25, ОСОБА_10 в частці 3/25 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого держнотконторою 03.07.2009 року та 6/25 на підставі договору обміну посвідченого приватним нотаріусом 20.10.2011 року.(т.1 а.с.14).

Згідно договору міни від 20.10.2011 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 міняють належні їм на праві спільної власності 6/25 часток в праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_10. Зазначений житловий будинок з прибудовами, частка в праві власності на який відчужується за цим договором, позначений на технічному плані літ. «А-І, а, а1, А1-І, а5, а6» - деревяний, обкладений цеглою, загальною площею 145.6 кв.м., жилою площею 90.4 кв.м., при ньому є такі надвірні споруди: сараї - літ. «Б,б», гараж - літ.»Г», вбиральня - літ. «В», огорожа - №1-3,5,водоколонка - №4, замощення - І. В зв'язку з переходом права власності на зазначені вище частки в праві власності на житловий будинок з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд та у відповідності до ст..377 ЦК України до ОСОБА_10 переходить право на земельну ділянку площею 384 кв.м., щодо якої сформовано кадастровий номер :06:054:0051. (т.1 а.с.21)

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 лютого 2006 року визнано за ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_16 право власності на прибудови літ. а5, а6 розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1. (т.1 а.с.24)

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 06 червня 2012 року, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2006 року по справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_16 до Черкаського міськвиконкому про визнання права власності на самочинне будівництво - скасоване. В позові - відмовлено. (т.1 а.с.25-27)

За змістом ст..215 ЦК України підстави недійсності правочину мають існувати на час вчинення правочину.

Оскільки на час вчинення оспорюваного правочину, а це 20.10.2011 року, рішення суду від 6.02.2006 року не було скасовано, і право власності було зареєстровано, то відповідно, така обставина не може бути підставою для визнання договору міни недійсним.

Крім того, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2012 року (т.1 а.с.76-77), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 грудня 2012 року (т.1 а.с.78-79), в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа Черкаська міська рада, про визнання правочину (договору міни від 20.10.2011 року) частково недійсним - відмовлено, а рішенням апеляційного суду Черкаської області від 5 травня 2014 року (т.1 а.с.74 - 75) виділено ОСОБА_10 в натурі в житловому будинку А-1 по АДРЕСА_1 прибудови а5 та а6.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.06.2000 року №632 надано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в постійне користування земельну ділянку площею 807.14 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування існуючого житлового будинку, господарський будівель і споруд. (т.1 а.с.28)

На вказаній земельній ділянці позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з іншими землекористувачами та співвласниками будинковолодіння погодили межу та площу земельної ділянки і відповідно до погоджених меж позивачі скористались правом приватизації та приватизували земельну ділянку площею 402.4 кв.м., що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, в якому мається план зовнішніх меж земельної ділянки, де чітко визначена межа з ОСОБА_16. (т.1 а.с.23)

Таким чином позивачі своїми правами як користування так і приватизації земельної ділянки розпорядились, а тому суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відсутність порушених прав.

Відповідно до частини 1 ст.193 ЗК України Державний земельний кадастр-єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно листа міськрайонного управління Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області від 18.07.2011 року земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 384 кв.м. занесена до земельного кадастру і їй визначений кадастровий номер :06:054:0051( т.1 а.с.98).

Тому нотаріусом, під час посвідчення договору міни, вірно було зазначено про перехід права на земельну ділянку , більш того згідно ч.2 ст.377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, про те, що встановлений між земельними ділянками паркан, не порушує права, позивачів.

Частиною 1 ст.322 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання визначеного обов'язку, з врахуванням терміну експлуатації цегляного мурування (понад 50 років), що перевищує тривалість ефективної експлуатації, і був проведений ремонт даху, який на стан частини будинку яка належить позивачам не вплинув, що підтверджується висновком експертів та технічними звітами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків.

За таких обставин, колегія суддів, не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відхилити, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :