АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/196/15 Головуючий 1 інст. - Богдан М.В.
Справа № 641/6391/13-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Ігнатової Яни Ігорівни на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі по тексту - ПрАТ «СГ «TAC») на його користь грошові кошти в розмірі 25 000 грн., а з ОСОБА_5 просив стягнути 1 000 грн. - матеріальної шкоди, що не покривається договором страхування, та 5 000 грн. моральної шкоди, вказуючи, що 19.06.2010 року на перехресті доріг по вул. 50-річчя СРСР та вул. Г.Сталінграда в м.Харкові водій автомобіля Фольксваген д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5, відповідальність якого застрахована ПрАТ «СГ «ТАС», та водій належного йому автомобіля БАЗ 22154 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8, грубо порушивши правила дорожнього руху, допустили зіткнення транспортних засобів, що потягло їх пошкодження.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково.

Суд вирішив стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» 24 055 грн. 96 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та судовий збір. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «СГ «ТАС» - Ігнатова Я.І. просить скасувати вказане рішення, та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги в розмірі 5 100 грн..

Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що дійсно, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована в AT «СГ «TAC» (приватне) згідно поліса № ВЕ/3603076 від 08.06.2010 р. Відповідно до умов полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 25 500 грн.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду Харківської обл. від 15.01.2014р. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, було встановлено процентне співвідношення вини учасників ДТП, а саме: 80% вина водія ОСОБА_8 та 20% - вина водія ОСОБА_5

Оскільки судом встановлено, що вина ОСОБА_5 у ДТП становить 20%, то необхідно і відшкодувати шкоду на користь потерпілої особи в розмірі 20 % від суми завданих збитків, а саме в розмірі 5100 грн.

В судовому засіданні представник ПрАТ «СГ «ТАС» - Ігнатова Я.І. просила задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, а представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 просив відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2014 року без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування чи зміни рішення за таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право і порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. При цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката).

Згідно ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За положеннями ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяною життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За правилами ст.22.1, ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 19 червня 2010 року близько 8-00 год. на перехресті доріг по вул. 50-річчя СРСР та вул. Г.Сталінграду в місті Харкові водій автомобіля "Фольксваген Транспортер" д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 та водій автомобіля БАЗ -22154 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6, порушили Правила дорожнього руху, що стало причиною зіткнення керованих ними транспортних засобів, їх пошкодження та заподіяння тілесних ушкоджень водію ОСОБА_5

Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 31.08.2011р. кримінальна справа відносно ОСОБА_6 за звинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрита на підставі п."в" ст.1, ст.6 Закону України від 08.07.2011 року " Про амністію".

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи №873 від 20.12.2010 року, яка була проведена в рамках кримінальної справи за звинуваченням ОСОБА_6, причиною дорожньо-транспортної пригоди стало невиконання водіями ОСОБА_6 і ОСОБА_5 правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновків авто товарознавчої експертизи № 6198 від 27.08.2010р., власнику автомобіля БАЗ 221554 д.н. НОМЕР_2, яким є ОСОБА_4 була спричинена майнова шкода в розмірі 22055,96 грн..

Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Посилання апелянта на те, що страхова компанія має відшкодувати шкоду на користь потерпілої особи в розмірі 20 % від суми завданих збитків матеріалами справи є безпідставними, оскільки згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 981 ЦК, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування.

Страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування та страхування відповідальності при настанні страхового випадку передбачена полісом № 3603076 від 07.06.2010р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, виданого ПАТ «СГ«TAC», відповідно до якого ОСОБА_5 застрахував свою цивільно-правову відповідальність з 08 червня 2010 року по 07 червня 2011 року за участю забезпеченого вищевказаного транспортного засобу. Ліміт відповідальності за полісом складає 25500 грн., франшиза 0 грн. Процентне співвідношення суми, що має відшкодовуватись та розміром вини ОСОБА_5 полісом № 3603076 від 07.06.2010 року не передбачено.

Судом встановлено, що страхової суми 25500 грн. достатньо для повного відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_4, яка складається з 22055,96 грн. згідно висновків експертизи та 2000 грн. витрат, пов'язаних з евакуацією транспорту .

В іншій частині рішення Комінтернівського суду м. Харкова від 12 вересня 2014 року апелянтом не оскаржувалось.

Колегія суддів відхиляє викладені в апеляційній скарзі доводи представника ПрАТ «СК «ТАС», оскільки ні нормами закону, яким регулюються правовідносини страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів, а ні укладений ОСОБА_5 і ПрАТ «СК «ТАС» договір страхування не передбачено зменшення розміру страхової суми в залежності від встановлення судом ступеня вини водіїв у випадку обопільної вини у скоєнні ДТП.

Крім того, з матеріалів цивільної справи №2-641/339/2013 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, на яку посилається апелянт, вбачається, що страховик - ПрАТ «СК «ТАС» виплатив повністю ОСОБА_5 визначений актом розмір страхового відшкодування, а не у частково, в залежності від ступеня вини у скоєнні ДТП.

Для визначення суми страхового відшкодування має значення обумовлений договором страхування ліміт відповідальності, а не визначена судом частка вини водіїв.

Отже, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Ігнатової Яни Ігорівни відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: