Справа №463/1180/15-ц
Провадження №2/463/895/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Нора Н.В.,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Дім» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Львівського комунального підприємства «Дім» про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач ЛКП «Дім» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку № 8 на вул. Шафарика в м. Львові в розмірі 962,79 грн., а також заборгованості за надані послуги з центрального опалення квартири № 18 в будинку № 8 на вул. Шафарика в м. Львові в розмірі 7985,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ЛКП «Дім» надає ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 послуги по утриманню будинку за адресою: м. Львів, вул. Шафарика, 8 та прибудинкової території, центральному опаленню вищевказаного будинку, надає послуги з вивезення твердих побутових відходів, виконує роботи з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо будинкових інженерних мережах, постачання теплової енергії в гарячій воді, технічного обслуговування, ремонту ліфтів і диспетчерських систем, дезінфекції, виконання робіт з розміщення і захоронення на міському полігоні твердих побутових відходів тощо. Відповідачі проживають у квартирі № 18 в будинку № 8 на вул. Шафарика в м. Львові та отримують від ЛКП «Дім» вищевказані послуги в повному обсязі, що стверджується відповідними договорами. Станом на 01 січня 2015 року заборгованість відповідачів за утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 02.02.2012 року до 01.01.2015 року становить 962,79 грн., заборгованість з центрального опалення за період з 02.02.2015 року до 01.01.2015 року становить 7985,79 грн.

ОСОБА_3 звернувся до ЛКП «Дім» з зустрічним позовом про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної і моральної шкоди. Ухвалою суду від 12 травня 2015 року первісний позов був обєднаний в одне провадження з зустрічним.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що, не зважаючи на наявність договорів з ЛКП «Дім», послуги таким не надавалися чи надавалися неналежним чином. В систему опалення будинку було здійснено самовільні врізки, така була розбалансована і приведена до невідповідності до проекту, що призвело до поганого опалення квартир і відсутності гарячої води. 23.12.2006 року Личаківський суд зобовязав ЛКП «Дім» до 01.06.2006 року провести роботи по демонтажу врізок, привівши систему ЦСО до типового проекту, рішення суду було виконано частково 20-21 грудня 2012 року. Протягом 8-ми років споживачі отримували неякісні послуги, а оплата за них нараховувалась в повному обсязі. На даний час система теплопостачання першого підїзду (де знаходиться квартира ОСОБА_3Г.) не відповідає вимогам типового проекту. Послуги з утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території також надаються ЛКП «Дім» неналежним чином. Просить визнати дії ЛКП «Дім» протиправними, застосувати строк позовної давності та стягнути з відповідача за зустрічним позовом моральну шкоду в розмірі 1 000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ЛКП «Дім» ОСОБА_6В, який діяв на підставі довіреності від 22 січня 2015 року, первісний позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив його задовольнити. Відносно зустрічного позову заперечив і пояснив, що ЛКП «Дім» належним чином надаються послуги з утримання та обслуговування житлового будинку та центрального опалення квартири, вартість таких послуг нарахована у відповідності до встановлених тарифів. Просив в задоволені зустрічного позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відносно первісного позову заперечили і пояснили, що вони здійснювали оплату за житлово-комунальні послуги, що відображено в розрахунках заборгованості, однак ЛКП «Дім» надавав послуги неналежної якості, в квартирі не було гарячої води, а тому вважають, що відсутні підстави для задоволення первісного позову. Зустрічний позов підтримали з мотивів викладених в ньому, просили його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 зареєстровані та є співвласниками квартири № 18 в будинку № 8 на вул. Шафарика в м. Львові, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено довідку з місця проживання про склад сімї та прописки ЛКП «Дім» № 258 від 10 лютого 2015 року (а.с.5). Житлово-комунальні послуги в сфері постачання теплової енергії в цьому будинку надає позивач, що стверджується відповідним договором від 02.08.2002р., укладеним між ЛКП «Дім» та ЛМКП «Львівтеплоенерго» (а.с.18-20). Також ЛКП «Дім» надає послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку, що стверджується договорами про постачання електричної енергії, укладеним між ЛКП «Дім» та ВАТ «Львівобленерго» № 63066, договором № 8 на виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрібудинкових мережах від 27.12.2012 року, укладеного між ЛКП «Дім» та МП «Стихія», договором № 59 на виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо будинкових інженерних мережах від 01.01.2012 року, укладеного між ЛКП «Дім» та Львівським комунальним Ремонтно-аварійним підприємством, договором № 11/104 від 26.04.2011 року на технічне обслуговування, ремонт ліфтів і диспетчерських систем, укладеного з ЛКП «Дім» та ТзОВ «Ліфт-Еко», угодою № 47 про послуги з профілактичної боротьби з паразитами та шкідниками (дизентерія, дезінсекція), укладеною ЛКп «Дім» та ОКП профілактичної дизентерії, договором № 314 про надання послуг з вивезення поутових відходів від 29.07.2010 року, укладеного ЛКП «Дім» з СП ТзОВ «Ком-Еко-Львів» (а.с. 8-16)

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічний обов'язок споживача (наймача, власника) закріплено в ст. 68 ЖК України, згідно з якою наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно з представленого розрахунку заборгованості відповідачів за фактично надані послуги з утримання квартири № 18 в будинку № 8 на вул. Шафарика в м. Львові вбачається, що розмір такої заборгованості становить 962 грн. 79 коп.

Суд приймає такий розрахунок як належний та допустимий доказ позовної вимоги, оскільки доказів протилежного відповідачі не представили, та відповідно, ухвалює рішення про стягнення такої суми в примусовому порядку.

Стосовно представленого розрахунку заборгованості за центральне опалення, то суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази приходить до висновку, що в задоволенні таких вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець, зокрема, зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; вести облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач, зокрема, має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт.

З долучених до матеріалів справи документів, а саме: листа №09-2477 від 01.10.2003 року про колективне звернення мешканців будинку № 8 на вул. Шафарика в м. Львові, в якому вони скаржаться на порушення режиму опалення їх квартир з причини наявності врізок на опалення окремих квартир до вузла управління загальнобудинкової системи опалення; листа № 1383 від 18.10.2003 року, яким підтверджено факт наявності зазначених вище врізок та притягнено до адміністративної відповідальності директора ЛКП «Дім»; численних заяв, скарг та запитів гр. ОСОБА_4 про неналежне надання послуг, невиконання рішення суду щодо ліквідації врізок в центральну систему опалення, відсутність постачання гарячої води (а.с. 36-43) вбачається, що ЛКП «Дім» надавало споживачам послуги неналежної якості. Крім того, відповідачі по первісному позову неодноразово зверталися до ЛКП «Дім» з заявами і скаргами про перерахунок плати за опалення, оскільки було зафіксовано заниження температури в квартирах (а.с. 49). Неодноразово ними складалися акти-претензії з приводу якості надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення від 06 лютого 2004 року, від 31 жовтня 2004 року, від 03 листопада 2004 року, від 03 грудня 2004 року, від 27 лютого 2015 року. Крім того, з акту від 25.11.2005 року вбачається, що комісією ЛКП «Дім» встановлено, що у квартирі № 18 в будинку № 8 на вул. Шафарика в м. Львові 25.11.2005 року гаряча вода подавалася з температурою + 38 °C (а.с. 75).

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2005 року було зобовязано ЛКП «Дім» до 01.06.2006 року провести роботи по демонтажу врізок та приведення системи ЦСО до типового проекту (справа №2-48/05).

Зі скарг та заяв гр. ОСОБА_4від 28 листопада 2011 року, 25 січня 2011 року, які підтверджуються листом ЛКП «Дім» від 04.01.2012 року, вбачається, що рішення суду було частково виконано лише в 2012 році (а.с. 47, 64-65).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, однак, не зважаючи на строк, встановлений у рішенні суду (01 червня 2006 року), таке тривалий час не виконувалось ЛКП «Дім».

З розрахунку заборгованості по центральному опаленню (а.с. 7) вбачається, що відповідачами по первісному позову частково сплачувались кошти за отримання ними послуг з центрального опалення квартири № 18 в будинку 8 на вул. Шафарика в м. Львові. Споживачі, що підтверджено в судовому засіданні, неодноразово звертались до ЛКП «Дім» про перерахунок вартості наданих послуг, оскільки такі були неналежної якості, такі заяви були проігноровані ЛКП «Дім», а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині у звязку з їх безпідставністю.

В задоволенні зустрічного позову слід відмовити у звязку з недоведеністю такого, що підтверджується наступним.

Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України та п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», Постанови КМУ від 21 липня 2005 р. N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно Постанови КМУ від 21 липня 2005 р. N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В той же час, у відповідності до ст.31 Закону «Про житлово-комунальні послуги» тарифи на житлово-комунальні послуги встановлюються рішеннями органів місцевого самоврядування в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 20.10.2006 року №1189, із змінами та доповненнями внесеними рішеннями виконкому від 03.11.2006 року №1304, від 23.03.2007 року №140 органом місцевого самоврядування на території м. Львова було встановлено двоставковий тариф для населення та інших споживачів теплової енергії з централізованого опалення. Рішенням від 02.09.2008 року №930 було встановлено нові двоставкові тарифи на теплову енергію для централізованого опалення із змінами у це рішення згідно рішення від 28.12.2011 року №1083.

Як встановлено в судовому засіданні, рішення органу місцевого самоврядування м. Львова про встановлення двоставкового тарифу за оплату послуг з централізованого опалення, представниками територіальної громади м. Львова було оскаржене до адміністративного суду, однак постановою Галицького районного суду м. Львова від 29.01.2013 року, залишеного в силі ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 24.07.2014 року, вказане рішення визнано законним, а затверджені тарифи на послуги з централізованого опалення та підігрів води економічно обґрунтованими та сформованими відповідно до Постанови кабінету Міністрів України від 10.07.2006 року №955.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що відповідачу послуги з централізованого опалення квартири № 18 в будинку № 8 на вул. Шафарика в м. Львові нараховувалися виключно на підставі діючих у розрахунковий період рішень виконавчого комітету Львівської міської ради.

Таким чином суд приходить до переконання про те, що дії позивача по нарахуванню суми заборгованості, здійсненої в межах тарифів, встановлених виконавчим комітетом Львівської міської ради, а тому не є протиправними.

Відповідно до ст.ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З розрахунків заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території та по центральному опаленню квартири № 18 в будинку № 8 на вул. Шафарика в м. Львові вбачається, що відповідачами у справі сплачувались кошти за користування даними послугами, отже, ними визнавався борг, а позовна давність переривалася, тому в даному випадку позовна давність не може бути застосована судом як підстава для відмови в первісному позові.

Щодо позовної вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення на його користь з ЛКП «Дім» моральної шкоди у розмірі 1 000,0 грн., то суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною першою ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних та фізичних страждань. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини, або взагалі така не заподіяна.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що ОСОБА_3 не довів позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, а тому така є необґрунтованою, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,60,61,88,169,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, ст. 68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

в и р і ш и в:

Позов Львівського комунального підприємство «ДІМ» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути, солідарно, з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Львівського комунального підприємства «Дім» (код в )заборгованість за надані послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку №8 по вул. Шафарика в розмірі 962 грн 79 коп. та перерахувати на розрахунковий рахунок №4742 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО300023).

В решті позовних вимог відмовити у зв»язку з безпідставністю

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, соліарно, на користь ЛКП «Дім» 243 грн 60 коп. витрат пов'язаних з оплатою судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Львівського комунального підприємства «Дім» про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити у зв»язку з його безпідставністю

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Нор Н. В.