АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1167/15 Справа № 2-2/11 Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д.І. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року про роз'яснення рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до садового товариства «Університет», третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконними дій, визнання незаконною бездіяльності, усунення порушення прав власника, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування збитків, відшкодування завданої моральної шкоди; за зустрічним позовом садового товариства «Університет» до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання незаконними дій, бездіяльності, усунення порушень прав власника, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування збитків.

Садове товариство «Університет» звернулись до суду із зустрічним позовом про встановлення земельного сервітуту.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року, та які залишені без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

09 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про роз'яснення рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду від 03 травня 2013 року по цій справі залишається незрозумілим для неї, оскільки судом зазначено, що розглянуто її позовні вимоги про усунення порушень прав власника, однак таких вимог вона не заявляла. Заявнику також не зрозуміло чи набрало на думку суду чинності рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2013 року по цій справі в частині позовної вимоги про усунення порушень прав власника - вимоги, що вирішена судом у порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року вирішено роз'яснити, що судом розглядалися вимоги ОСОБА_2 про усунення порушення прав власника, оскільки у відповідності до позовної заяви позивач ОСОБА_2 посилалася на те, що вона є власником спірної земельної ділянки та що знаходження труби на її земельній ділянці порушує її права, як власника, просила усунути зазначені порушення шляхом зобов'язання відповідача - Садове Товариство «Університет» вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі від 31 жовтня 2014 року за вхідним номером суду 26975 від 03.11.2014 року ОСОБА_2 просить скасувати як незаконну, необґрунтовану і таку, що винесена з порушенням порядку, встановленого для вирішення питання про роз'яснення рішення суду, ухвалу суду від 16 жовтня 2014 року про відмову в роз'ясненні рішення в даній справі; передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що фактично судом не надані роз'яснення з питань, що є незрозумілими для неї; підставами апеляційного оскарження ухвали суду є порушення і неправильне застосування норм процесуального права.

В апеляційній скарзі від 03 листопада 2014 року за вхідним номером суду 27057 від 03.11.2014 року ОСОБА_2, посилаючись на виправлення описки в прохальній частині скарги, просить скасувати як незаконну, необґрунтовану і таку, що винесена з порушенням порядку, встановленого для вирішення питання про роз'яснення рішення суду, ухвалу суду від 16 жовтня 2014 року про роз'яснення рішення в даній справі; передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що фактично судом не надані роз'яснення з питань, що є незрозумілими для неї; підставами апеляційного оскарження ухвали суду є порушення і неправильне застосування норм процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 221 ЦПК України, ч.1 - якщо рішення судує незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту; ч.2 - подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання; ч.3 - заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавцяне перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду; ч.4 - ухвала, в якій роз'яснюється рішення суду, надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою.

З аналізу вказаної норми закону випливає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

За роз'ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Така заява подається в копіях відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Копія заяви надсилається особам, які беруть участь у справі одночасно з судовою повісткою. Судового збору за подання такої заяви не передбачено.

В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Питання про роз'яснення рішення вирішується ухвалою суду.

В резолютивній частині ухвали суд роз'яснює, як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст написаного у рішенні.

При цьому суд не може змінювати змісту рішення суду.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВС України N 14 від 18.12.2009 р. "Про судове рішення в цивільній справі", роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлено до виконання.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю.

Ухвала, в якій роз'яснюється рішення суду, надсилається особам, які брали участь у справі, протягом 5 днів з дня проголошення судового рішення у формі рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Зміст статті 221 ЦПКвказує на те, що роз'ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово.

Головною підставою для подання заяви про роз'яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

У порушення вимог статті 221 ЦПК України суд першої інстанції вирішив питання про роз'яснення рішення, а не ухвалив, тобто порушив форму судового рішення; частину питань роз'яснив в мотивувальній частині судового рішення, частину вирішив роз'яснити в резолютивній частині судового рішення, що не відповідає вимогам статей 208, 209, 210 ЦПК України; міськрайонний суд помилково не виходив з того, що рішенням суду відмовлено у задоволенні позовних вимог, а таким чином, ускладнень для його виконання не існує; суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що рішення суду є незрозумілим, оскільки питання межі розгляду судом позовних вимог не є підставою для роз'яснення рішення суду, а є підставою для перегляду рішення суду, зокрема, в апеляційному та касаційному порядку; суд не звернув увагу на те, що апеляційним судом рішення суду першої інстанції залишено без змін; роз'яснення рішення суду за ухвалою суду від 16.10.2014 року не відповідає вимогам статті 221 ЦПК України, оскільки в резолютивній частині рішення повно викладено за якими позовними вимогами відмовлено у задоволенні позову, тобто резолютивна частина рішення суду не припускає різні варіанти тлумачення цього рішення, на що суд першої інстанції не звернув уваги; обґрунтовуючи незрозумілість рішення суду, безпідставно суд першої інстанції не звернув увагу на доповнення до позовних заяв ОСОБА_2 від 30.11.2006 року (а.с.147-149 том 1) та не дав їм оцінку у відповідності до вимог діючого законодавства.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, то у відповідності з вимогами п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України вважає за необхідне скасувати ухвалу суду про роз'яснення рішення суду і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 218 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року про роз'яснення рішення суду - скасувати, справу направити на новий розгляд питання про роз'яснення рішення суду до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь