Провадження №2/193/26/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

12 січня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Палій Л.Г.

за участю осіб, що беруть участь у справі:

позивач Турівна В. І. (представник служби у справах дітей Софіївської РДА) прокурор Петров В. І. представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою Софіївської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Софіївська РДА звернулася до Софіївського районного суду із позовною заявою в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_5 є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 з дитиною не проживає, вихованням сина не займається, офіційно ніде не працює, постійного доходу не має, зловживає спиртними напоями, з дитиною не спілкується, життям та здоров'ям ОСОБА_4 не цікавиться, матеріально не допомагає. Дитина проживає у своєї тітки ОСОБА_6 в АДРЕСА_1, яка має намір в подальшому встановити опіку над дитиною.

Мати ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач ОСОБА_5 надав службі у справах дітей Софіївської районної державної адміністрації заяву, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні його сина ОСОБА_4.

Відповідно до висновку Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 не має умов для проживання та виховання сина ОСОБА_4 та не має бажання займатися його вихованням та утриманням.

Враховуючи викладене вище позивач вважає, що відповідач не в змозі створити для дитини умови, які б відповідали її нормальному розвитку та забезпеченням всім необхідним. Відповідач своєю поведінкою та діями створює умови, які шкодять інтересам дитини, негативно впливають на її психічний та фізичний розвиток, а тому позивач просить суд позбавити ОСОБА_5 батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_4.

Представник позивача -Софіївської районної державної адміністрації - Турівна В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві.

Представник відповідача -ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечує.

Прокурор Софіївського району -Петров В. І. з позовом згодний, просить задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги заяви представника позивача, відповідача, прокурора, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1)не забрали дитину в пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2)ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2). ОСОБА_5 з дитиною не проживає, вихованням сина не займається, офіційно ніде не працює, постійного доходу не має, зловживає спиртними напоями (а.с.5), з дитиною не спілкується, життям та здоров'ям ОСОБА_4 не цікавиться, матеріально не допомагає , що підтверджується письмовим поясненням малолітнього ОСОБА_4 (а.с. 10).

Дитина проживає у своєї тітки ОСОБА_6 в АДРЕСА_1, яка має намір в подальшому встановити опіку над дитиною (а.с.8).

Мати ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 3).

Відповідач ОСОБА_5 надав службі у справах дітей Софіївської районної державної адміністрації заяву, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні його сина ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно висновку органу опіки і піклування Софіївської районної державної адміністрації ОСОБА_5 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 (а.с. 12).

Виходячи з вищенаведеного встановлено, що своїми діями відповідач порушує свої зобов'язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме: «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття». Аналогічне твердження закріплене і у ст. 150 СК України, якою передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

В ч. 2 ст. З Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини».

У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Софіївської районної державної адміністрації, виходячи з інтересів дитини, ОСОБА_5 необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 та подальшу долю дитини доручити вирішувати органу опіки та піклування Софіївської районної державної адміністрації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п. 2 ч.1 164, 165, 180, 182, 183, Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Софіївської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подальшу долю дитини доручити вирішувати органу опіки та піклування в особі Софіївської районної державної адміністрації.

Стягувати із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків, батьків - вихователів чи державної установи, де буде виховуватися ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.11.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Шумська