Ухвалаіменем україни
17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Парінової І.К.,Маляренка А.В.,Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, у якій просила змінити спосіб виконання рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18 березня 2014 року у справі № 202/2493/12 за її позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, в частині відсутнього і підміненого майна, стягнувши з ОСОБА_5 на її користь грошову компенсацію за вказане майно на суму 193 425 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що вищевказаним судовим рішенням було поділено спільне сумісне майно подружжя та виділено їй наступне майно: холодильник «Міхаде» вартістю 1 000 грн, холодильник вартістю 1 000 грн, телевізор «Томсон» 1 000 грн, телевізор вартістю 1 000 грн, спальний гарнітур вартістю 4 000 грн, м'який куточок (диван і два крісла) вартістю 1 500 грн, мікрохвильову піч вартістю 500 грн, комп'ютер вартістю 4 000 грн, пральну машину вартістю 1 000 грн, 62 штуки брус 6/12 довжиною 6 м вартістю 10 000 грн, кондиціонер «Сатурн» вартістю 3 000 грн, три супутникових антени вартістю 2 500 грн, двері міжкімнатні 2 шт. вартістю 800 грн, водонагрівач електричний вартістю 800 грн, плиту електричну кухонну АЕG вартістю 1 500 грн, 23/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 та приватизовану земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0155 га вартістю 65 000 грн; два точильних станка вартістю 800 грн, електричну газонокосилку вартістю 1 000 грн, 4 вулики вартістю 1 000 грн, Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями в по АДРЕСА_2 вартістю 50 000 грн, 4 пральні машини вартістю 2 000 грн, морозильну камеру вартістю 1 500 грн, деревообробний станок вартістю 5 000 грн, 3 електродрилі вартістю 750 грн, перфоратор вартістю 800 грн, 5 м мідних труб загальною вартістю 500 грн, 4 металічні труби загальною вартістю 200 грн, два автоклави вартістю 500 грн, пінопласт 7,5 м куб вартістю 10 000 грн, керамічна плитку 75 кв. м вартістю 7 500 грн, електродриль вартістю 250 грн, компресор вартістю 1 000 грн, янтар необроблений 2,400 кг вартістю 48 000 грн, янтар оброблений 4,200 кг вартістю 84 000 грн, лом срібла 130 г вартістю 650 грн, янтар в подрібненому вигляді 18,75 кг вартістю 4 625 грн, ящик з інструментами вартістю 150 грн, станок вартістю 300 грн та шліфмашинку вартістю 400 грн.

На виконання виконавчого листа Бершадського районного суду Вінницької області 15 квітня 2014 року № 202/2493А, 10 червня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бершадського районного управління юстиції Запорощуком В.Б. складено акт про відмову ОСОБА_4 від прийняття майна, що підмінене або знаходиться в неробочому стані, а саме: телевізор «Томсон» вартістю 1 000 грн, мікрохвильова піч вартістю 500 грн, пральна машина вартістю 1 000 грн, водонагрівач електричний вартістю 800 грн, плита електрична кухонна АЕG вартістю 1 500 грн, морозильна камера вартістю 1 500 грн, 3 електродрилі вартістю 750 грн, перфоратор вартістю 800 грн, 5 м мідних труб загальною вартістю 500 грн, 4 металічні труби загальною вартістю 200 грн, електродриль вартістю 250 грн, всього майна на загальну суму 7 900 грн. Крім того, відсутнє наступне майно: янтар необроблений 2,400 кг вартістю 48 000 грн, янтар оброблений 4,200 кг вартістю 84 000 грн, лом срібла 130 г вартістю 650 грн, янтар в подрібненому вигляді 18,75 кг вартістю 4 625 грн, 4 вулики вартістю 1 000 грн, пінопласт 7,5 м куб вартістю 10 000 грн, керамічна плитку 75 кв. м вартістю 7 500 грн, станок вартістю 300 грн, деревообробний станок вартістю 5 000 грн, ящик з інструментами вартістю 150 грн, 2 точильних станка вартістю 800 грн, холодильник «Міхаде» вартістю 1 000 грн, а всього майна загальною вартістю 163 025 грн.

Також, відповідно до акта державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бершадського районного управління юстиції Запорощуком В.Б. від 09 липня 2014 року пінопласт 7,5 м куб вартістю 10 000 грн та керамічну плитку 75 кв. м вартістю 7 500 грн передати неможливо, оскільки вони використані і відділити їх без пошкодження з подальшим використанням неможливо.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2015 року, заяву задоволено частково. Змінено спосіб виконання рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18 березня 2014 року у справі № 202/2493/12 у частині виділення ОСОБА_4 керамічної плитки 75 кв. м та 7,5 кв. м пінопласту, стягнувши замість вказаного майна з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості даних предметів у розмірі 17 500 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні заяви, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та постановити нову ухвалу про задоволення заяви у повному обсязі.

Судові рішення в частині задоволення заяви не оскаржуються, тому відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України в цій частині не переглядаються.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

У ст. 373 ЦПК України визначено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Постановляючи ухвалу в частині відмови у зміні способу виконання судового рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із відсутності обставин, передбачених ст. 373 ЦПК України для встановлення способу й порядку його виконання.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, таким чином колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Оскільки зі змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова А.В. МаляренкоО.В. Ступак