У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі :

судді - Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю представника скаржника ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_1

головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», в особі Закарпатського відділення ЦФ ПАТ «КРЕДОБАНК», на дії (бездіяльність) та рішення головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого провадження №42692000 (боржник ОСОБА_3)

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з скаргою на дії (бездіяльність) та рішення головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого провадження №42692000 (боржник ОСОБА_3)

Свої вимоги мотивує тим, що 24 березня 2014 року ПАТ «Кредобанк» звернувся до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_3, однак постанова про відкриття провадження на адресу стягувача в строки та в порядку передбаченому ст.ст. 23,31 ЗУ «Про виконавче провадження» надіслана не була. При зверненні до ДВС було встановлено, що примусове виконання виконавчого листа №308/20580/13-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 знаходиться в провадженні головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 та отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №42691941 від 26.03.2014 року. Також скаржник звертався із заявою від 10 червня 2014 року до ДВС, згідно якої просив накласти арешт на рахунки та майно боржника, здійснити виїзд по місцю проживання боржника та перевірити його майновий стан, у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника звернути стягнення на заробітну плату боржника. У відповідь на вказану заяву виконавець не повідомив стягувача про вжиті заходи на виконання заяви від 10.06.2014 року, однак повідомив про наявність відомостей, згідно довідки УПФ України у м. Ужгороді про офіційне місце роботи боржника. 12.11.2014 року виконавець повідомив скаржника про хід виконавчого провадження та вказав на неможливість звернути стягнення на заробітну плату боржника посилаючись на ч.2 ст.68 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вказує, що зважаючи на відсутність грошових коштів та майна боржника для покриття сум виконавець зобовязаний був винести постанову та звернути стягнення на заробітну плату боржника.

Також зазначає, що при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що 06.1.2014 року головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»ґ

Скаржник вважає, що винесення зазначеної постанови є неправомірними та порушує його права та законні інтереси.

В судовому засіданні представник скаржника ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Головний державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що вимоги скарги є безпідставними, оскільки в ході виконавчого провадження ним було вжито всіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків.

17 березня 214 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на підставі рішення суду від 23.09.2013 року, був виданий виконавчий лист №308/20580/13-ц по справі за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про дострокове стягнення боргу.

Даний виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, 24.03.2013 року було отримано МВ ДВС Ужгородського МРУЮ.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до

виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З досліджених судом матеріалів слідує, що виконавчий лист від 17.03.2014 повністю відповідає вимогам закону, в матеріалах наявні докази надіслання заяви про відкриття виконавчого провадження, а тому суд вважає, що державний виконавець відділу ДВС був зобовязаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження протягом трьох робочих днів після отримання заяви стягувача у відповідності до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» та не пізніше наступного робочого надіслати копії постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу та боржникові.

Зазначених вимог Закону державний виконавець не виконав. Ненадіславши стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження державний виконавець відділу ДВС допустив неправомірну бездіяльність, позбавивши стягувача інформації про виконавче провадження, що не відповідає вимогам частини 1 пункту 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», тобто державний виконавець не вжив передбачених Законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В порушення вимог частини 1 ст. 31 Закону та пунктів 3.19, 3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 р.

за № 489/20802, державний виконавець не надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення стягувачу, тобто не повідомив останнього про відкриття виконавчого провадження, не довів до відома сторін.

В судовому засідання з пояснень представника ПАТ «Кредобанк» встановлено, що про факт відкриття виконавчого провадження стягувач дізнався після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тільки звернувшись у травні до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ

Таким чином, державний виконавець порушив законодавчі приписи, встановлені частиною 1 статті 6, частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», статті 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію», а саме : допустив порушення гарантованих законами України прав стягувача, що в свою чергу свідчить про протиправність такої бездіяльності.

Також, МВ ДВС Ужгородського МРУЮ отримало 13 червня 2014 року заяву№630/1/2012 ПАТ «Кредобанк», згідно якої стягувач просив накласти арешт на рахунки та майно боржника в межах суми стягнення шляхом винесення відповідної постанови, постанови про арешт майна та коштів боржника надіслати до обслуговуючих банків, реєструючи органів тощо.

З матеріалів справи слідує, що головним державним виконавцем Сухан М.М., 07.03.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 в межах суми звернення стягнення 37442,88 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 16.01.2015 року постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.03.2014 року відсутня.

Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Однак, державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ не повідомив сторони виконавчого провадження про винесену ним постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.03.2014 року та не здійснив належним чином організацію розшуку боржника.

З листів МВ ДВС Ужгородського МРУЮ №07-54/12264 від 26.06.2014 року та №07-54/19951 від 31.10.2014 року слідує, що, згідно відповіді від 29.05.2014 року наданої Управлінням ПФУ у м. Ужгороді боржник працює в Закарпатській обласній державній телерадіокомпанії. Щодо надання інформації чи виносилась постанова про звернення стягнення на доходи боржника МВ ДВС Ужгородського МРУЮ повідомляє, що у відповідності до ч.2 ст.68 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача, на даний час відповідна заява від стягувача ПАТ «Кредобанк» не надходила.

Представник ПАТ «Кредобанк» в позовній заяві посилається на те, що надсилав МВ ДВС Ужгородського МРУЮ заяву №630/1/2012 від 10.06.2014 року в якій було висловлено письмове прохання про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3

Разом з тим, з дослідженої в судовому засіданні заяви ПАТ «Кредобанк» №630/1/2012 від 10.06.2014 року надісланої на імя начальника МВ ДВС Ужгородського МРУЮ не вбачається, що скаржником було висловлено письмове прохання про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3

Таким чином, вимога скаржника щодо визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 в частині не здійснення дій зі звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3, не підлягає задоволенню, оскільки скаржником не надано доказів звернення до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ із заявою щодо стягнення заробітної плати з боржника.

Постановою головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 від 06.11.2014 року повернуто виконавчий документ стягувачеві з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна належного боржникові виявилися безрезультатними.

Однак, постановою начальника МВ Ужгородського МРУЮ від 03.12.2014 року скасовано постанову державного виконавця від 06.11.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки державним виконавцем не прийнято до ували відповідь з УПФУ, згідного якої боржник працює в Закарпатській обласній державній телерадіокомпанії де отримує доходи, а передчасно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві із порушенням вимог ст.ст. 6, 11, 47, 68-70 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме що даний виконавчий документ не може бути завершеним, так як боржник отримує заробітну плату.

03.12.2014 року постановою головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 від 03.12.2014 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 308/20580/13 виданого 17.03.2014року Ужгородським міськрайонним судом про «Стягнути на користь ПАТ «Кредобанк» з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як солідарних боржників 402151,48 грн. та 3219 грн. судових витрат»

З наведеного слідує, що МВ ДВС Ужгородського МРУЮ фактично було визнано, що не були вжиті всі необхідні заходи щодо примусового виконання рішення суду, не було проведено належної перевірки майнового стану боржника.

Таким чином, у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»

Також, в порушення вимог частини 1 ст. 31, ч.4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець не надіслав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення стягувачу.

Щодо вимоги скаржника про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.11.2014 року, то в цій частині скарга не підлягає задоволенню, оскільки на час винесення судом ухвали оспорювана постанова скасована, а виконавче провадження відновлено.

Враховуючи наведене, а також те, що державним виконавцем не спростовано доводів скаржника щодо допущення незаконної бездіяльності, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 60, 73, 208, 209, 212-215, 218, 294, 385, 387, 388 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Скаргу ПАТ «Кредобанк» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 в частині не направлення на адресу стягувача в порядку та строки передбачені ст.25, 31 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2014 року винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа №308/20580/13-ц.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 в частині не здійснення дій з накладення арешту на майно боржника, не винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, не направлення відповідним реєструючим органам такої постанови, при примусовому виконанні виконавчого листа №308/20580/13-ц.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 з винесення 06.11.2014 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, при примусовому виконанні виконавчого листа №308/20580/13-ц.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 щодо не направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.11.2014 року.

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Микуляк П.П.