13 січня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого судді Спічак О.Б.
секретаря судового засідання Кирпиченко І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсона цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
25.11.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. За даною адресою також зареєстровані відповідачі, а саме його син ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3, але з 2007 року вони у зазначеному будинку не проживають, виїхали за межі України, де там мають постійне місце проживання, їх особисті речі у будинку відсутні. Просить суд визнати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з вище викладених обставин.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом оголошення у пресі, в зв»язку з чим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам, позивач проти такого вирішення справи не заперечує.
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комишанською селищною радою м.Херсона 13.08.2002 року належить житловий будинок АДРЕСА_1, право власності зареєстровано в ХОБТІ 13.08.2002 року за номером 2890.
Згідно витягу з домової книги про осіб, що зареєстровані у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 за зазначеною адресою знаходяться на реєстраційному обліку з 23.05.2007 року ОСОБА_2 - син позивача та з 02.04.2004 року ОСОБА_3 - онука позивача, але з 2007 року вони не проживають за даною адресою, їх особисті речі в будинку відсутні. На теперішній час їх місце знаходження невідоме, оскільки виїхали за межі України, де мають постійне місце проживання, Україну не відвідують, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 складений 18.11.2014 року.
Данні обставини підтверджуються сукупністю досліджених по справі доказів.
Так, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 показали суду, що відповідачі дійсно з 2007 року в спірному будинку не проживають, речі їх відсутні, місце їх перебування невідоме, в будинку проживає позивач зі своєю дружиною.
Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України зокрема передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не має бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст.391 ЦК України передбачає захист права власності, а саме власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст.. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла.
Таким чином, оскільки позивач є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, а відповідачі по справі не мешкають у зазначеному будинку і не мають на нього будь-яких майнових прав та при цьому перебувають у ньому на реєстраційному обліку, чим чинять позивачу перешкоди у здійснені права власності, між сторонами відсутня будь яка домовленість, щодо користування спірним будинком, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,224-227 ЦПК України ст.ст.391, 405 ЦК України, Ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше п"яти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалась заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Херсонської області через Комсомольський районний суду м. Херсона протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.Б.Спічак