Номер провадження 22-ц/788/251/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Маслова В. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_7 про визнання права власності і виключення майна з акту опису і арешту, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що актом опису і арешту майна в квартирі АДРЕСА_1 накладено арешт на наступне майно:

- меблевий гарнітур для зали (кутовий сервант, комод, книжкова шафа, журнальний стіл, тумба, диван, 2 крісла);

- меблевий гарнітур для спальні (ліжко, 2 тумби прикроватні, платяна шафа, комод, трюмо, крісло);

- меблевий гарнітур дитячий (диван - «Малютка», стінка, стіл, 3 стільця);

- меблевий гарнітур для кухні (стіл, 6 стільців, куток, тумба, стінка кухонна);

- меблевий гарнітур для вітальні;

- годинник;

- світильник шкіряний;

- 7 віконних штор;

- праска Теfаl AQUASPEED 250;

- пральна машина Samsung білого кольору б/у;

- принтер Саnоn Ріхmа Р 2200 б/у;

- фотоапарат «Олимпус» С7070;

- телевізор «Samsung» СК620 WTR б/у;

- телевізор «Раnаsоnіk» ТХ-142 Т б/у;

- відеомагнітофон «Samsung» DIAMOND HEAF чорного кольору б/у;

- музичний центр б/у Grundic з двома колонками;

- комп'ютер : монітор LG, клавіатура, «мишка», системний блок.

Арешт накладено державним виконавцем відділу ДВС Сумського міського управління юстиції на виконання 4 виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_7, який є її зятем. Посилається на те, що вказане майно не належить ОСОБА_7 У 1998 році вона замовила і оплатила усі меблі для квартири своєї дочки ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_7 У 2007 році зять, ОСОБА_7, почав займатися ризикованим бізнесом. Тому вона передала усе майно, зазначене в акті опису й арешту, в оренду ОСОБА_5, оформивши договір оренди від 15.01.2008 року, тому позивачка просить визнати за нею право власності на зазначене майно та виключити це майно з акту опису і арешту.

Рішенням суду від 08 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в зв'язку з необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити позов в повному обсязі. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що навіть за відсутності доказів придбання спірного майна, воно належить позивачці на праві власності у відповідності до ст. 344 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивачки ОСОБА_4, ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_5 проживають у АДРЕСА_1.

05.02.2014 року за їх місцем проживання державним виконавцем накладено арешт на вказану квартиру та рухоме майно, яке в ній знаходиться:

- меблевий гарнітур для зали (кутовий сервант, комод, книжкова шафа, журнальний стіл, тумба, диван, 2 крісла);

- меблевий гарнітур для спальні (ліжко, 2 тумби прикроватні, платяна шафа, комод, трюмо, крісло);

- меблевий гарнітур дитячий (диван - «Малютка», стінка, стіл, 3 стільця);

- меблевий гарнітур для кухні (стіл, 6 стільців, куток, тумба, стінка кухонна);

- меблевий гарнітур для вітальні;

- годинник;

- світильник шкіряний;

- 7 віконних штор;

- праска Теfаl AQUASPEED 250;

- пральна машина Samsung білого кольору б/у;

- принтер Саnоn Ріхmа Р 2200 б/у;

- фотоапарат «Олимпус» С7070;

- телевізор «Samsung» СК620 WTR б/у;

- телевізор «Раnаsоnіk» ТХ-142 Т б/у;

- відеомагнітофон «Samsung» DIAMOND HEAF чорного кольору б/у;

- музичний центр б/у Grundic з двома колонками;

- комп'ютер : монітор LG, клавіатура, «мишка», системний блок.

Арешт накладався для примусового виконання рішень про стягнення боргів з ОСОБА_7 на користь ПАТ «КБ «Надра», ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_8 При складанні акту опису і арешту майна був присутній боржник ОСОБА_7, який підписав акт, зауважень та заяв з приводу дій державного виконавця з опису й арешту майна від нього не надійшло, що підтверджується копією акту на а. с. 8-11.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено факт належності їй на праві власності спірного майна та передачу саме цього майна в користування ОСОБА_5 за договором оренди від 15 січня 2008 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам та суд дійшов їх з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст. 761 ЦК України передбачено, що право передання майна у найм (оренду) має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Так як позивачкою не було надано суду належних доказів на підтвердження придбання нею спірного майна та передачу саме цього майна в оренду ОСОБА_5, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необґрунтованість її позовних вимог.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що договір оренди, на який посилається позивачка, як на доказ належності їй на праві власності, спірного майна, всупереч положенням ст. 760 ЦК України, не містить індивідуальних ознак речей, переданих в оренду. Не зазначено серійні номери електронної техніки, розмір, колір та тканина спірних штор, комплектність та більш детальні ознаки меблів, дата виробництва, стан тощо. Відсутність у договорі оренди такої інформації не дозволяє встановити, які саме речі були передані в оренду, чи відносяться ці речі до тих, на які накладений арешт державним виконавцем. Суд першої інстанції також прийшов до вірного висновку, що показання свідків, про йдеться також в доводах апеляційної скарги, не є належними та переконливими доказами на підтвердження позову ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги про те, що спірне майно належить позивачці на праві власності у відповідності до ст. 344 ЦК України, є помилковими, так як вказана норма матеріального права, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді