РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2015 Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Ванівського Ю.М.

при секретарі: Буюклі В.О.

з участю:

представника позивачів та третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

представника відповідача - Департаменту містобудування Львівської міської ради - Гасюка Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів: Львівська міська рада, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги, на стороні позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про захист речових прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовами до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про захист речових прав на нерухоме майно. Позивачі просять суд зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 демонтувати реконструйовану частину будинку АДРЕСА_1 м. Львові, привівши його у стан, що існував до початку проведення реконструкції; визнати незаконною зміну ОСОБА_8 та ОСОБА_9 конфігурації та площі земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відновити у натурі межі належної їм на праві приватної власності земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 закріпити у натурі межовими знаками межі належної їм на праві приватної власності земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відновити демонтований паркан, що позначає у натурі межі А-Б і В-Б земельної ділянки, відображені у державному акті на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р., між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у м. Львові; зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 демонтувати влаштований ними квітник з огороджувальним бетонним бордюром з боку проїжджої частини АДРЕСА_1 за межею земельної ділянки, наданої вказаним громадянам у приватну власність для обслуговування будинку АДРЕСА_1 Львові; усунути порушення права власності шляхом скасування незаконного Акта від 29.10.2008 р. державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові; усунути порушення права власності шляхом скасування незаконного Наказу № 850 від 14.11.2008 р. Департаменту містобудування Львівської міської ради про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові; усунути порушення права власності шляхом скасування незаконного свідоцтва про право власності на частку в будинку АДРЕСА_1 у м. Львові, виданого 20.03.2009 р. ОСОБА_8 відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради; усунути порушення права власності шляхом скасування незаконного свідоцтва про право власності на частку в будинку АДРЕСА_1 м. Львові, виданого 20.03.2009 р. ОСОБА_9 відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивачі покликаються на те, що вони є співвласниками будинку АДРЕСА_2 у м. Львові. За висновками двох експертних будівельно-технічних досліджень було встановлено, що внаслідок проведення реконструкції будинку на АДРЕСА_1 у Львові, співвласниками якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і земельна ділянка під яким межує, зокрема, із землекористуванням мешканців будинку АДРЕСА_2 у Львові, відстань між двома вищевказаними будинками зменшилась до 4,56 м, що є грубим порушенням Державних будівельних норм (ДБН) 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень». Позивачі вважають, що Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, заступник голови якої очолив державну приймальну комісію з прийняття в експлуатацію реконструйованого будинку АДРЕСА_1 Львові, а також Департамент містобудування Львівської міської ради, директор якого підписав наказ № 850 від 14.11.2008 р. про затвердження Акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1, мали вжити необхідних заходів для виявлення порушень з боку ОСОБА_8 і ОСОБА_9 права власності позивачів на житловий будинок АДРЕСА_2 але не зробили цього, не виконавши вимоги чинного законодавства, внаслідок чого порушуються права позивачів на вільне володіння та користування належним їм на праві власності майном, а також інші права, передбачені чинним законодавством.

Крім того, позивачі стверджують, що відповідачі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 самовільно перенесли межу своєї земельної ділянки на територію будинковолодіння АДРЕСА_2 у Львові, а також незаконно демонтували паркан між їхньою земельною ділянкою та територією будинковолодіння, співвласниками якого є позивачі. Внаслідок цього змістилися в натурі межі, позначені на плані земельної ділянки, який є додатком до державного акта на право власності на земельну ділянку за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1. Внаслідок цього незаконно змінилася у сторону збільшення площа земельної ділянки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 порівняно з тією площею земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Львові, яка надана цим відповідачам згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р. В обґрунтування цих вимог посилаються, зокрема, на Акт від 21.04.2010 р. перевірки Управлінням Держкомзему у місті Львові дотримання вимог земельного законодавства вказаними відповідачами.

Позивачі вважають, що самовільно, без відповідної земельної документації облаштувавши квітник з огороджувальним бетонним бордюром з боку проїжджої частини АДРЕСА_1 за межею земельної ділянки, наданої ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у приватну власність для обслуговування будинку № 32 на цій же вулиці, і у межах «червоних ліній», ці відповідачі створили перешкоди у користуванні узбіччям дороги на вул. АДРЕСА_1 для пішого проходу нею за відсутності тротуару. Відтак, відповідачі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 зазначеними діями порушують цивільне право позивачів на безпечний прохід АДРЕСА_1 у Львові повз будинок цих відповідачів до будинковолодіння АДРЕСА_2 співвласниками якого є позивачі. Позивачі посилаються, зокрема, на порушення права користуватись об'єктами благоустрою населених пунктів, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Таким чином, на думку позивачів, неправомірні дії відповідачів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не дозволяють позивачам на власний розсуд мирно володіти та користуватись їхнім майном, а також вищевказаними об'єктами благоустрою; ОСОБА_8 і ОСОБА_9 були створені нерівні умови для здійснення зазначених прав на користь співвласників будинку на АДРЕСА_1 у Львові, які використовують свою власність на шкоду позивачам як громадянам і власникам та інтересам суспільства, в той час як органи влади не вжили належних заходів задля запобігання та припинення порушення права власності й інших цивільних прав позивачів.

Ухвалою суду від 8 серпня 2013 р. провадження у справах № 465/1220/13-ц (за позовом ОСОБА_1.) та № 465/1273/13-ц (за позовом ОСОБА_2.) було зупинене на час проведення призначеної судом судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 11.08.2014 р. відновлено провадження у справі № 465/1220/13-ц (за позовом ОСОБА_1.).

Ухвалою суду від 26.09.2014 р. відновлено провадження у справі № 465/1273/13-ц (за позовом ОСОБА_2.).

Ухвалою суду від 15.10.2014 р. було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 про об'єднання позовних вимог в одне провадження та приєднано позовні вимоги ОСОБА_2 (справа № 465/1723/13-ц, суддя Ванівський Ю.М.) до позовних вимог ОСОБА_1 (справа № 465/1220/13-ц) з присвоєнням справі № 465/1308/14-ц.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні представник позивачів - ОСОБА_6 - підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задоволити. Додатково пояснив, що результати проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи підтверджують обґрунтування, наведене у позові, а також результати інших трьох експертних досліджень, висновки яких є у матеріалах справи.

Представник відповідача - Департаменту містобудування Львівської міської ради, а також третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів - Львівської міської ради - Гасюк Т.Б. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, надав письмові пояснення, згідно з якими видання Департаментом містобудування Львівської міської ради Наказу № 850 від 14.11.2008 р. про затвердження Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 не суперечить виявленим експертними дослідженнями порушенням Державних будівельних норм внаслідок реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки представників Департаменту містобудування Львівської міської ради в складі відповідної державної приймальної комісії не було, і Департамент містобудування не виявляв порушення нормативних вимог під час роботи державної приймальної комісії щодо прийняття в експлуатацію в 2008 році індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 через відсутність повноважень на проведення перевірки дотримання таких вимог. Додатково в судовому засіданні пояснив, що юридичних підстав для оспорювання результатів проведених експертних досліджень немає, як немає і підстав для незгоди з висновками проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідач - Франківська районна адміністрація Львівської міської ради - явку представника в судове засідання не забезпечив, пояснень і клопотань не подавав, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідачі - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 - у судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Надали суду письмові заперечення проти позову. Заперечення мотивуються тим, що дозвіл на реконструкцію будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові був отриманий його співвласниками ще у 1994 р., і будівельні роботи з реконструкції будинку почались у тому ж році. Відтак, відповідачі вважають, що оскільки дозвіл на проведення реконструкції будинку був отриманий ще задовго до зняття з балансу Львівської міської ради будинку АДРЕСА_2, і згода на проведення реконструкції була отримано від тодішнього власника будинку, порушення державних будівельних норм і прав позивачів не можуть бути встановлені. Крім того, за твердженнями зазначених відповідачів, на час отримання ними дозволу на реконструкцію будинку не було гаражів, які зараз стоять на розі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, і відстані до яких, як вказано у позові, після проведеної реконструкції будинку ОСОБА_8 і ОСОБА_9 також є також такими, що суперечать державним будівельним нормам. Тому, на думку відповідачів, висновки проведених експертних досліджень не можуть братись до уваги, оскільки експертизи проведені без врахування усієї необхідної документації щодо проведення реконструкції будинку на АДРЕСА_1 у Львові. Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 посилаються на лист управління Держкомзему Львівської області, відповідно до якого земельна ділянка, на якій знаходяться гаражі, є такою, що відноситься до земель міста Львова і не надана у власність або користування.

Представник третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - у судовому засіданні заявив, що вказані треті особи, які, як і позивачі, є співвласниками будинку АДРЕСА_2 у м. Львові, підтверджують викладені в позовній заяві обставини, підтримують позовні вимоги та просять задоволити позов у повному обсязі.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_11 в судове засідання не з'являлась, клопотань і пояснень не надала, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивачів, відповідачів, третіх осіб і їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановив суд, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також треті особи без самостійних вимог на стороні позивачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 - зараз є співвласниками будинку АДРЕСА_2 у м. Львові, який був знятий з балансу Львівської міської ради наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради 11.08.2008 р. з огляду на здійснену раніше приватизацію всіх квартир у будинку. Право власності на частку у цьому будинку ОСОБА_1, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підтверджується Свідоцтвом про право власності на частку в будинку від 30.04.2009 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.05.2009 р. Право власності ОСОБА_2 підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 20.02.2013 р. і витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2013 р. (видані на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 - ОСОБА_16.). Право власності на частки у цьому будинку ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується відповідними Свідоцтвами про право власності на частку в будинку від 30.04.2009 р. та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.05.2009 р.

Згідно з державним актом від 16.01.2007 р. відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,0550 га за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 для обслуговування їхнього житлового будинку. Ця земельна ділянка межує із землями міста, землями загального користування вул. АДРЕСА_1, землекористуваннями мешканців будинку АДРЕСА_3 і мешканців будинку АДРЕСА_2.

У 2008 р. у житловому будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові завершилась реконструкція з суттєвим збільшенням площі забудови, що було оформлено Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 29.10.2008 р. та Наказом № 850 від 14.11.2008 р. Департаменту містобудування Львівської міської ради про затвердження Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали нові, з врахуванням проведеної реконструкції, свідоцтва про право власності на частки в будинку АДРЕСА_1 м. Львові, видані 20.03.2009 р. відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради і зареєстровані в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.04.2009 р. (№ витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно: 22555793) і 27.04.2009 р. (№ витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно: 22584075) відповідно.

Співвласники будинку АДРЕСА_2, серед яких і позивачі, вважали, що внаслідок проведення реконструкції житлового будинку на АДРЕСА_1 були порушені їхні майнові права користування будинком АДРЕСА_2. За висновками двох експертних будівельно-технічних досліджень, проведених судовими експертами ОСОБА_14 (висновок експертного дослідження № 7/10с від 05.09.2010 р., та ОСОБА_15 (висновок № 007/11 експертного будівельно-технічного дослідження від 15.03.2011 р.; для встановлення допущених при проведенні реконструкції сусіднього будинку порушень, було встановлено, що внаслідок здійснення реконструкції будинку по АДРЕСА_1, співвласниками якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і земельна ділянка під яким межує, зокрема, із землекористуванням мешканців будинку АДРЕСА_2, відстань між двома вищевказаними будинками зменшилась до 4,56 м, що є грубим порушенням Державних будівельних норм (ДБН) 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень».

Таким чином, з огляду на те, що будинок АДРЕСА_2 у м. Львові був знятий з балансу Львівської міської ради наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради 11.08.2008 р., тобто до введення в експлуатацію реконструйованого будинку АДРЕСА_1 м. Львові, а до зняття зазначеного будинку з балансу міськради у ньому були приватизовані всі квартири, введення в експлуатацію реконструйованого будинку АДРЕСА_1 м. Львові, а також оформлення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 права власності на частки в цьому будинку стосується прав позивачів.

Ухвалою від 08.08.2013 р. судом було призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання: 1. Чи відповідає проведена реконструкція житлового будинку АДРЕСА_1 м. Львові зі збільшенням площі забудови за рахунок прибудови відповідним державним нормам у частині протипожежних вимог (розривів) до житлового будинку АДРЕСА_2 2. Чи відповідає відстань від житлового будинку АДРЕСА_1 м. Львові до межі земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_2 у Львові відповідним державним нормам після проведення реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1 м. Львові зі збільшенням площі забудови за рахунок прибудови? 3. Чи відповідають дані фактичних розміру та конфігурації земельної ділянки на АДРЕСА_1 у м. Львові розміру та конфігурації цієї земельної ділянки, які визначені у Державному акті від 16.01.2007 р. на право власності на земельну ділянку за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 Якщо не відповідають, то у чому саме полягає така невідповідність? 4. Чи має місце фактичне збільшення площі земельної ділянки на АДРЕСА_1 у м. Львові, враховуючи наявність Державного акта від 16.01.2007 р. на право власності на земельну ділянку за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 Якщо так, то на скільки метрів квадратних? 5. Чи має місце з огляду на відповідну земельну документацію та фактичний стан справ заняття частини земельної ділянки на АДРЕСА_2 у м. Львові з боку суміжних землевласників земельної ділянки на АДРЕСА_1 у м. Львові? Якщо так, то якою є площа занятої таким чином частини земельної ділянки на АДРЕСА_2 у м. Львові? 6. Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки на АДРЕСА_1 у м. Львові межам, встановленим у Державному акті від 16.01.2007 р. на право власності на земельну ділянку за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 Якщо не відповідають, то яким чином можна привести їх у відповідність до встановлених у вказаному державному акті? 7. Чи відповідає земельній документації та відповідним державним нормам облаштування власниками будинку АДРЕСА_1 Львові квітника з огороджувальним бетонним бордюром з боку проїжджої частини АДРЕСА_1 за межею земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1

За результатами судового експертного дослідження судові експерти Львівського НДІ судових експертиз склали висновок № 2973 від 15.07.2014 р., в якому, зокрема, встановлено, що проведена реконструкція будинку АДРЕСА_1 у м. Львові зі збільшенням площі забудови за рахунок прибудови по відношенню до житлового будинку за адресою: м. Львів, АДРЕСА_2 не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН 360-92**, так як відстань між сусідніми будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у м. Львові, які розташовані не на одній присадибній ділянці, становить 4,56 м, а відповідно до зазначених вище вимог державних будівельних норм повинна становити 8,0 м.

Згідно з ДБН 360-92: «для догляду за будівлями та здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м», а найбільш виступаюча конструкція стіни житлового будинку АДРЕСА_1 виходить за межі земельної ділянки, наданої у власність відповідачам ОСОБА_8 і ОСОБА_9, на відстань 0,24 м.

Таким чином, проведена реконструкція житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Львові зі збільшенням площі забудови за рахунок прибудови по відношенню до житлового будинку за адресою: м. Львів, АДРЕСА_2 не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН 360-92**.

Крім того, площа фактичного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 збільшена на 38 м2 за рахунок території будинку по АДРЕСА_2, порівняно з площею цієї земельної ділянки, яка встановлена в державному акті від 16.01.2007 р. про право власності на цю ділянку ОСОБА_8 і ОСОБА_9 Зміна площі фактичного користування та розмірів такого користування вказаними відповідачами земельною ділянкою полягає у тому, що фактично ОСОБА_8 і ОСОБА_9 зайняли земельну ділянку площею 588,0 кв. м, у той час як згідно з державним актом від 16.01.2007 р. про право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 у м. Львові їм було надано 550 кв. м. Внаслідок цього незаконно змінилися конфігурація та площа земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 порівняно з площею та конфігурацією цієї земельної ділянки, які визначені у державному акті на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р., що підтверджується висновком № 2973 від 15.07.2014 р., складеним судовими експертами Львівського НДІ судових експертиз і додатком № 3 до нього. Згідно з листом Управління держкомзему у місті Львів № 40/01-14/3645 від 05.05.2010 р. відповідачам ОСОБА_8 і ОСОБА_9 було внесено припис № 6 від 27.04.2010 р., яким зобов'язано винести в натуру межі земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Львові. Факт невиконання цього припису на час розгляду справи вказані відповідачі належними доказами не спростували. Відтак, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що межі належної відповідачам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві приватної власності земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1, потребують відновлення згідно з межами, визначеними у державному акті на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р., а також відповідного закріплення у натурі межовими знаками з відновленням паркана, що позначає у натурі межі А-Б і В-Б земельної ділянки, відображені у державному акті на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р., між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у м. Львові.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно розширили межі своєї земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Львові за рахунок земельної ділянки на АДРЕСА_2, провели невідповідну державним будівельним нормам України реконструкцію свого будинку, внаслідок чого цей будинок не відповідає державним будівельним нормам щодо житлового будинку АДРЕСА_2 у Львові. Крім того, створюється загроза завдання шкоди майну позивачів через занадто малі розриви між будинками на АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 (4,56 м замість передбачених п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» 8,0 м). Відтак, встановлені порушення відповідачами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 будівельних норм і правил суд вважає істотними та такими, що створюють перешкоди у користуванні нерухомим майном позивачів. Крім того, на підставі матеріалів справи, а також пояснень осіб, які беруть участь у справі, судом встановлено, що впродовж спору відповідачі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не виявляли бажання провести перебудову реконструйованого ними з істотним порушеннями будівельних норм і правил будинку, привівши його у попередній стан або у відповідність з такими нормами та правилами.

Висловлені відповідачами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечення суд вважає необґрунтованими, такими, що не відповідають обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, посилання на те, що на час отримання дозволу на проведення реконструкції їхнього будинку у 1994 р. на розі вулиць АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не було жодних гаражів, не спростовує того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допустили істотні порушення будівельних норм і правил, наслідок чого після проведення реконструкції їхнього будинку на АДРЕСА_1 відстань від нього до будинку позивачів на АДРЕСА_2 не відповідає мінімально необхідній відстані, встановленій державними будівельними нормами. Відповідачі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не заперечують факт того, що будинок на АДРЕСА_2 у Львові на час отримання ними дозволу на проведення реконструкції будинку на АДРЕСА_1 вже був споруджений і займав таку саму площу земельної ділянки, як і станом на час розгляду справи.

Крім того, відповідачі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 отримали дозвіл на проведення реконструкції належного їм будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові згідно з розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 12.02.2004 р. № 144 «Про реконструкцію житлового будинку на АДРЕСА_1». У подальшому, оскільки реконструкція не була проведена у встановлений в п. 3 цього розпорядження строк, термін його дії було продовжено до 12.09.2009 р. розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.11.2007 р. № 1189. Таким чином, посилання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на розпорядження виконавчого комітету Франківської районної ради народних депутатів від 15.06.1994 р. № 549 не беруться судом до уваги, оскільки, як випливає з матеріалів справи, реконструкція будинку АДРЕСА_1 м. Львові, після завершення якої був складений Акт від 29.10.2008 р. державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові та виданий Наказ № 850 від 14.11.2008 р. Департаменту містобудування Львівської міської ради про затвердження цього акта, здійснювалася відповідачами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на підставі дозволу, виданого Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради 12.02.2004 р. і продовженого у 28.11.2007 р.

Твердження вказаних відповідачів щодо відсутності у 1994 році гаражів, розташованих на куті АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у Львові, спростовуються розпорядженням виконавчого комітету Радянської районної ради народних депутатів від 09.09.1988 р., яким було дозволено встановити гараж біля домоволодіння будинку АДРЕСА_1 у м. Львові (тепер - АДРЕСА_1; факт зміни назви вулиці з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 особами, які беруть участь у справі, не заперечується). А 28.03.1996 р. розпорядженням № 386 Франківська районна адміністрація Львівської міської ради народних депутатів дозволила тодішнім мешканцям будинку АДРЕСА_2 експлуатувати вже існуючі збірно-розбірні металеві гаражі, обліковані за № 134 та № 135 на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 у Львові. Крім того, згідно з даним документом, на цій території на той час вже знаходились ще, принаймні, три гаражі з окремими присвоєними їм номерами. А відтак твердження відповідачів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про те, що на час проведення ними реконструкції будинку на АДРЕСА_1 у Львові не було гаражів, спростовуються матеріалами справи.

Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ставлять під сумнів те, що вищезазначені гаражі перебувають на земельній ділянці, що є прибудинковою територією будинку на АДРЕСА_2. Проте, віднесеність території цієї земельної ділянки до будинку АДРЕСА_2 у Львові підтверджується в сукупності наявними у справі копіями технічного паспорта на садибний житловий будинок на АДРЕСА_2, на який нанесені вказаний будинок з гаражами та закріпленою за цим будинком земельною ділянкою, Державним актом від 16.01.2007 р. на право власності ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на земельну ділянку за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1, в якому визначено, що ця земельна ділянка з двох боків межує із земельною ділянкою на АДРЕСА_2, а також викопіюванням з генплану м. Львова від 14.04.2010 р., з якого можна встановити конфігурацію та межі земельних ділянок на АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 у Львові.

При цьому суд бере до уваги пояснення представника Департаменту містобудування Львівської міської ради, у яких стверджується, що видання Департаментом містобудування Львівської міської ради Наказу № 850 від 14.11.2008 р. про затвердження Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 не суперечить виявленим експертними дослідженнями порушенням Державних будівельних норм внаслідок реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки представників Департаменту містобудування в складі відповідної державної приймальної комісії не було, і Департамент містобудування не виявляв порушення нормативних вимог під час роботи державної приймальної комісії щодо прийняття в експлуатацію в 2008 році індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 лише через відсутність повноважень на проведення перевірки дотримання таких вимог.

Компетенція Департаменту містобудування Львівської міської ради як виконавчого органу визначена ч. 4 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також ухвалою Львівської міської ради від 19.10.2006 р. № 219 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» з подальшими змінами та виданим на її підставі Положенням про департамент містобудування Львівської міської ради, затвердженим 27.10.2006 р. рішенням № 1195 Львівської міської ради, засвідчені копії яких надані представником Департаменту містобудування та Львівської міської ради.

Згідно з редакціями цих актів, які існували у 2008 році на час прийняття в експлуатацію після реконструкції житлового будинку на АДРЕСА_1, до компетенції департаменту містобудування належало, зокрема, призначення державних приймальних комісій про прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів і - для фізичних осіб - затвердження актів державних приймальних комісій про прийняття їх в експлуатацію. Проте, до компетенції департаменту містобудування не належав контроль за дотриманням нормативних вимог при прийнятті в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів. Тому в Департаменту містобудування Львівської міської ради не було прямих підстав для відмови у затвердженні Акта державної приймальної комісії, і Наказом № 850 від 14.11.2008 р. Департамент містобудування Львівської міської ради затвердив Акт державної приймальної комісії від 29.10.2008 р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1.

У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципі законності. Згідно з ч. 3 ст. 24 цього ж Закону органи місцевого самоврядування та їх посадові особи (зокрема і Департамент містобудування Львівської міської ради як виконавчий орган цієї ради), діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 р. № 1243, який діяв на момент прийняття в експлуатацію у 2008 році будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові і яким, зокрема керувались державна приймальна комісія, складаючи Акт державної приймальної комісії від 29.10.2008 р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1, та Департамент містобудування Львівської міської ради, видаючи Наказ № 850 від 14.11.2008 р. про затвердження цього Акта державної приймальної комісії, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації, зокрема, реконструкції будівель житлово-громадського призначення (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Пункт 8 вказаного Порядку встановлював, що робоча комісія повинна перевірити відповідність архітектурних і конструктивних рішень закінченого будівництвом об'єкта, зокрема, протипожежним вимогам і нормам; перевірити відповідність виконаних будівельно-монтажних робіт вимогам нормативної документації.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що Акт від 29.10.2008 р. державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові та Наказ № 850 від 14.11.2008 р. Департаменту містобудування Львівської міської ради про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові не відповідають закону як такі, що не забезпечують фіксацію порушень державних будівельних норм при прийнятті в експлуатацію реконструйованого будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові всупереч вимогам Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 р. № 1243, який обов'язковий для застосування у діяльності органів місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та порушують право власності позивачів.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. А відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може також захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, позивачі не можуть бути обмежені у виборі способу захисту їхніх прав та інтересів лише способами, що встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта орган державної влади або органом місцем самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок вважається самочинним будівництвом, якщо він збудований, зокрема, з істотними порушеннями будівельних норм і правил. А згідно з ч. 2 цієї статті особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

З огляду на встановлені судом істотні порушення державних будівельних норм при реконструкції будинку АДРЕСА_1 м. Львові, невідповідність вищевказаним нормам Акта від 29.10.2008 р. державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові та Наказу № 850 від 14.11.2008 р. Департаменту містобудування Львівської міської ради про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові, якими порушуються цивільні права позивачів, вказані Акт від 29.10.2008 р., а також Наказ № 850 від 14.11.2008 р. підлягають скасуванню.

З огляду на все вищевикладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 16, ст. 391, ст. 393 ЦК України, для відновлення прав позивачів, які існували до видання правового акта, що підлягає скасуванню суд вважає обґрунтованою вимогу позивачів зобов'язати ОСОБА_8 і ОСОБА_9 демонтувати реконструйовану частину будинку АДРЕСА_1 м. Львові, привівши цей будинок у стан, що існував до початку проведення реконструкції.

У зв'язку з проведеною реконструкцією відповідачами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 будинку АДРЕСА_1 Львові 20.09.2009 р. Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради ОСОБА_8 було видане Свідоцтво про право власності на частку в будинку (зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.04.2009 р. № витягу про реєстрацію: 22555793), а ОСОБА_9 було видане Свідоцтво про право власності на частку в будинку (зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.04.2009 р.; № витягу про реєстрацію: 22584075). Цей факт особами, які беруть участь у справі, не спростовується.

Як зазначалося судом, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. З огляду на те, що вказані свідоцтва видані Франківською районною адміністрацією Львівською міської ради у зв'язку із проведеною реконструкцією, яка, як встановлено судом, є незаконною, з метою відновлення порушеного права власності позивачів скасуванню підлягають Свідоцтво про право власності на частку в будинку АДРЕСА_1 м. Львові від 20.03.2009 р., видане ОСОБА_8 відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.04.2009 р.; № витягу про реєстрацію: 22555793), та Свідоцтво про право власності на частку в будинку АДРЕСА_1 м. Львові від 20.03.2009 р., видане ОСОБА_9 відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.04.2009 р.; № витягу про реєстрацію: 22584075).

Стосовно вимоги позивачів зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 демонтувати влаштований ними квітник з огороджувальним бетонним бордюром з боку проїжджої частини АДРЕСА_1 за межею земельної ділянки, наданої вказаним громадянам у приватну власність для обслуговування будинку АДРЕСА_1 згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р., суд дійшов до наступних висновків.

Заявляючи вказану позовну вимогу, позивачі посилаються на порушення їхнього цивільного права на безпечний прохід з боку АДРЕСА_4 узбіччям АДРЕСА_1 до будинковолодіння АДРЕСА_2, співвласниками якого вони є, і вважають, що цим порушується їхнє право користуватись об'єктами благоустрою населених пунктів, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» об'єктами благоустрою населених пунктів, зокрема, є такі території загального користування як вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством (ст. 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Вказаним законом забороняється на об'єктах благоустрою самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо (п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

У відповідності до п. «а» ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України, вулиці належать до земель загального користування населених пунктів, які не можуть передаватись з комунальної у приватну власність.

У висновку судової експертизи № 2973 від 15.07.2014 р. встановлено, що облаштування власниками будинку АДРЕСА_1 у м. Львові квітника з огороджувальним бетонним бордюром з боку проїжджої частини АДРЕСА_1 за межею огорожі земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 не відповідає п. 7.26* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень», в якому зазначено, що в тому місці вулиці, де влаштований квітник, повинен знаходитись тротуар шириною 1,5 м для можливості проходу пішоходів. Таким чином, якщо тротуару в такому місці вулиці немає, то, зважаючи на наведені вище норми чинного законодавства України, квітник влаштовувати на проїжджій частині заборонено.

Внаслідок вищенаведеного також не дотримується встановлений у п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» обов'язок не порушувати права та законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів, до яких належать, зокрема, і громадяни відповідно до ст. 12 вказаного Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неправомірно розпорядилися землями комунальної власності, звужуючи вулицю за рахунок самовільного встановлення на об'єкті благоустрою квітника. Факт відсутності у цих відповідачів дозволу на влаштування такого квітника особами, які беруть участь у справі, не оспорюється. Зважаючи на вказане, суд вважає що позивачами, які проживають у будинку АДРЕСА_2 у м. Львові, доведено наявність порушення з боку відповідачів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 права позивачів на безпечне користування АДРЕСА_1 як об'єктом благоустрою поруч із будинком вказаних відповідачів у зв'язку із незаконним влаштуванням останніми квітника.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задоволити.

Визнати незаконною зміну ОСОБА_8 та ОСОБА_9 конфігурації та площі земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 порівняно з площею та конфігурацією цієї земельної ділянки, які визначені у державному акті на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р.

Зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відновити у натурі межі належної їм на праві приватної власності земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1, згідно з межами, визначеними у державному акті на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р.

Зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 закріпити у натурі межовими знаками межі належної їм на праві приватної власності земельної ділянки за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1, згідно з межами, визначеними у державному акті на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р.

Зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відновити паркан, що позначає у натурі межі А-Б і В-Б земельної ділянки, відображені у державному акті на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р., між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у м. Львові.

Зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 демонтувати реконструйовану частину будинку АДРЕСА_1 м. Львові, привівши цей будинок у стан, що існував до початку проведення реконструкції.

Зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 демонтувати квітник з огороджувальним бетонним бордюром з боку проїжджої частини АДРЕСА_1 за межею земельної ділянки, наданої згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 16.01.2007 р. у приватну власність для обслуговування будинку АДРЕСА_1 Львові.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності позивачів шляхом скасування Акта від 29.10.2008 р. державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності позивачів шляхом скасування Наказу № 850 від 14.11.2008 р. Департаменту містобудування Львівської міської ради про затвердження Акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності позивачів шляхом скасування Свідоцтва про право власності на частку в будинку АДРЕСА_1 у м. Львові, виданого 20.03.2009 р. ОСОБА_8 відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.04.2009 р. (№ витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно: 22555793).

Усунути перешкоди у здійсненні права власності позивачів шляхом скасування Свідоцтва про право власності на частку в будинку АДРЕСА_1 м. Львові, виданого 20.03.2009 р. ОСОБА_9 відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.04.2009 р. (№ витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно: 22584075).

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 по 57,35 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 по 57,35 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ванівський Юрій Михайлович