АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/581/15 Справа № 203/5353/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Колесніченко О. В. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

20 січня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого -

суддів:

при секретарі

Красвітної Т.П.

Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про стягнення обов'язкових виплат під час звільнення, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що за час безперервної роботи в ПАТ "Банк Форум" з 17 липня 2007 року по 07 липня 2014 року на різних посадах сумлінно виконувала свої посадові обов'язки та, відповідно до Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ "Форум", затвердженого рішенням Правління АКБ "Форум" (протокол засідання №3 від 23 січня 2007 року) та погодженого рішенням Спостережної ради банку (протокол №3/2007 від 26 січня 2007 року), набула право на виплату винагороди в розмірі одного окладу, як працівник, який станом на 17 липня 2012 року має безперервний стаж роботи 5 років, а також на оголошення подяки з занесенням в трудову книжку та одержання відзнаки корпоративної етики банку, проте відповідачем після настання вказаного терміну до часу звільнення жодна з цих дій не вчинена з підстав нібито зупинення дії вказаного Положення рішенням Правління банку, зафіксованим у протоколі засідання №27 від 25 травня 2010 року, проте не погодженим із Спостережною радою банку, у зв'язку з чим таке рішення є нікчемним, а Положення - чинним, про що свідчить також і факти виплати винагороди за вислугу років іншим працівникам банку, оголошення їм подяки, нагородження відзнакою корпоративної етики, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь не виплачені кошти за вислугу років в сумі 4600,00 грн., зобов'язати відповідача вручити відзнаку корпоративної етики банку за вислугу років, зобов'язати відповідача вручити подяку банку за вислугу років та внести запис про це в трудову книжку, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 500,00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивачка наказом відповідача №168-к від 11 липня 2007 року була прийнята на посаду економіста сектора платіжних карток відділу індивідуального бізнесу та в подальшому працювала у відповідача на різних посадах, які займала за переведенням, до 07 липня 2014 року. Наказом відповідача №540к від 01 липня 2014 року позивачка звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням чисельності штату. Викладене підтверджується відповідними записами №№3-15 у трудовій книжці позивачка, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 25 - 27).

Судом встановлено, що станом на 17 липня 2012 року позивачка мала безперервний трудовий стаж роботи у відповідача - п"ять років.

Частиною 2 ст. 97 КЗпП України, ч.1 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

У п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз"яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Відповідно до ч.1 ст. 143 КЗпП України до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку.

Між тим, види заохочень можуть установлюватись і в колективному договорі, іншому локальному нормативному акті.

Згідно ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Статтею 13 КЗпП України, ст. 7 Закону України "Про колективні договори і угоди" передбачено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, і нормування та оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг, та при цьому, за ч.3 ст. 13 КЗпП, ч. 3 ст. 7 вказаного Закону колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Відповідно до п.1.3 розділу І "Загальні положення" колективного договору між Правлінням і трудовим колективом АКБ "Форум", який зареєстровано 30 листопада 2006 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією за №1279 (а.с.7-17), зміни до якого зареєстровано Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 04 липня 2012 року за № 2465 (а.с. 40 - 43) на підставі рішення зборів представників трудового колективу (протокол №2 від 7 червня 2012 року), - предметом цього договору є додаткові, покращені порівняно з чинним законодавством, умови оплати праці, соціального забезпечення працівників, гарантії та пільги, які надаються працівникам банку.

Відповідно до п.4.2, п.4.8 розділу ІV "Заохочення, гарантії і компенсації" колективного договору в редакції від 30 листопада 2006 року для окремих категорій працівників банку Правління може застосовувати інші види матеріального стимулювання (системи преміювання), затверджені внутрішніми нормативними документами та матеріальна допомога, одноразові виплати та винагороди, премії, заохочення та інші соціальні пільги виплачуються працівникам банку за умови наявності фінансової можливості банку. В подальшому, відповідно до зареєстрованих 04 липня 2012 року змін в колективний договір, пункти 4.5.-4.7 розділу ІV "Заохочення, гарантії і компенсації" викладені в новій редакції, та п.4.5 передбачено, що крім пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством, банк встановлює наступні додаткові заохочувальні, соціальні, компенсаційні та інші виплати для працівників банку, до яких відносяться:

- матеріальна допомога разового характеру, у випадках, які передбачені чинним внутрішніми документами банку щодо разових виплат та матеріальної допомоги працівникам;

- винагорода за вислугу років, яка передбачена чинними внутрішніми документами банку щодо заохочення працівників.

З аналізу наведених вище локальних нормативних актів місцевий суд дійшов правильного висновку, що, як в первісній редакції колективного договору, так і після внесення до нього змін, передбачалася наявність додаткових винагород, заохочень працівникам відповідача, порядок застосування і розмір яких визначалися окремими локальними документами банку, чинними на час настання права на такі виплати і заохочення.

Судом також встановлено, що рішенням Правління АКБ "Форум", оформленим протоколом №3 від 23 січня 2007 року, та погодженим рішенням Спостережної ради АКБ "Форум", оформленим протоколом №3/2007 від 26 січня 2007 року, затверджене Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ "Форум" (а.с. 38 - 39).

Пунктом 2.1 вказаного Положення визначені наступні види заохочення та винагород працівників банку за вислугу років:

- щорічна винагорода за вислугу років, яка є видом матеріального заохочення, що пов'язана з тривалістю трудових відносин працівника з банком;

- оголошення подяки - моральне заохочення, що базується на корпоративних цінностях працівника, а також суспільному визнанні та визнанні керівництва банку високої оцінки й заслуг працівника;

- відзнака корпоративної відданості банку, яка є елементом нематеріального стимулювання працівників банку, що має на меті мотивацію до довгострокової високоефективної праці та відданості загальнокорпоративним цінностям банку.

Згідно п.3.1 Положення, винагорода та нематеріальне заохочення за вислугу років приурочується до дня заснування АКБ "Форум" та призначається на підставі рішення Правління банку одноразово при досягненні працівником відповідного стажу роботи.

Пунктом 3.2 Положення визначено, що винагорода та нематеріальне заохочення за вислугу років призначається всім працівникам, які працюють в АКБ "Форум" в залежності від безперервного стажу роботи в банку, які входять до спискового складу головного банку та філій банку станом на 31 грудня календарного року, що минув.

Відповідно до п.3.3 цього Положення, за безперервний стаж роботи від 5 до 10 років виплачується винагорода в розмірі 1-го посадового окладу, оголошується подяка ветерану, застосовується нагородження корпоративною відзнакою відданості банку.

Отже, прийняте у відповідності до умов колективного договору Положення про заохочення пов'язувало право позивачки на набуття винагороди в розмірі 1-го окладу, оголошення подяки, нагородження відзнакою корпоративної відданості, зі спливом п'ятирічного безперервного стажу роботи в банку, який у позивачки сплив 17 липня 2012 року.

Відповідно до п.5.1 Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ "Форум" до цього Положення можуть вноситися зміни та доповнення на підставі рішення Правління банку.

Згідно пункту 3.7. протоколу засідання Правління ПАТ "Банк Форум" №27 від 25 травня 2010 року Правлінням прийнято рішення призупинити дію Положення про матеріальне стимулювання працівників ПАТ "Банк Форум", затвердженого рішенням Правління ПАТ "Банк Форум" від 26 лютого 2005 року протокол №8 (зі змінами) та Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ "Банк Форум", затвердженого рішенням Правління ПАТ "Банк Форум" від 26 січня 2007 року, протокол №3/2007 (а.с. 75 - 77).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов правильного висновку, що, станом на день досягнення позивачкою п'ятирічного безперервного трудового стажу у даному банку - 17 липня 2012 року, Положення, яке передбачало у зв'язку з наявністю вказаних обставин виплату позивачці винагороди за вислугу років в розмірі окладу, оголошення подяки і нагородження відзнакою корпоративної відданості банку, чинним не було, оскільки рішенням Правління його дія призупинена.

Посилання апелянта на те, що рішення Правління від 25 травня 2010 року про зупинення дії вказаного Положення є нікчемним у зв'язку з тим, що не погоджено Спостережною радою банку, як це здійснено при прийнятті цього документу, і тому Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ "Форум" є чинним і донині, колегія не приймає до уваги та погоджується з наступним обґрунтуванням місцевого суду.

Повноваження Правління і Спостережної ради визначені Статутом ПАТ "Банк Форум" зі змінами, зареєстрованими 19 квітня 2010 року, (пункти 9.3 та 9.4), Положенням про Спостережну раду ПАТ "Банк Форум", Положенням про Правління ПАТ "Банк Форум" (а.с.83-95, 96-103, 104-110).

Відповідно до п.9.4.1. Статуту виконавчим органом банку є Правління. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю банку. Роботою Правління керує голова правління, який призначається Спостережною радою на строк, що визначається Спостережною радою.

До компетенції Правління належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю банку, крім питань, що належать до виключної компетенції Загальних зборів та Спостережної ради відповідно до закону та Статуту. В межах, передбачених законодавством та Статутом Правління затверджує систему заохочення працівників банку; затверджує штатний розклад банку в розрізі кількості штатних одиниць і фонду основної та додаткової оплати праці (абзац 1 п.9.4.4. Статуту, п.2.7. Положення про Правління ПАТ "Банк Форум").

Обмеження щодо прийняття рішень без відповідного рішення Спостережної ради визначені у п.2.8 Положення про Правління ПАТ "Банк Форум" та стосуються здійснення придбання активів, акцій, часток у статутному капіталі інших фінансових установ, а також вчинення значних правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом становить від 10 до 25% вартості активів банку.

У п.9.3 Статуту ПАТ "Банк Форум" визначено, що спостережна рада є органом управління банку, що здійснює захист прав акціонерів банку, і в межах компетенції, визначеної законодавством та Статутом, контролює та регулює діяльність Правління.

Виключна компетенція Спостережної ради визначена в абз.2 п.9.3.3. та п.2.4, до якої віднесено, окрім іншого, затвердження в межах своєї компетенції положення про Правління банку та інших положень, якими регулюються питання, пов'язані з діяльністю банку, крім питання керівництва поточною діяльністю банку.

Відповідно до п.9.3.6. Статуту Спостережна рада не має права втручатись в оперативну діяльність Правління, крім випадків, коли діяльність банку є збитковою та коли Правління банку чи окремі його посадові особи перевищують свої статутні повноваження, а також при суттєвих порушенням Правлінням чи окремими його членами прав та законних інтересів акціонерів банку, а також інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п.8.1 Положення про Правління ПАТ "Банк Форум", рішення Правління оформляються протоколом засідання Правління. Так само, протоколом оформлюються і рішення Спостережної ради, що передбачено у п.8 Положення про Спостережну раду ПАТ "Банк Форум".

Зважаючи на викладене, враховуючи визначений Статутом відповідача та відповідними Положеннями розподіл повноважень між Спостережною радою та Правлінням банку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що затвердження Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ "Форум", як і внесення до нього змін та зупинення дії віднесено до компетенції Правління банку і саме по собі погодження такого внутрішнього документу Спостережною радою не віднесено до її виключної компетенції, у зв'язку з чим не може бути обов'язковою умовою чинності прийнятого Правлінням банку рішення з цього питання за умови додержання Правлінням форми прийняття такого рішення, визначеної п.8.1 Положення про Правління, а відтак, Правління банку прийняло рішення 25 травня 2010 року про зупинення Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ "Банк Форум" в межах своєї компетенції.

Посилання апелянта на те, що Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ "Форум", після призупинення його дії, вибірково застосовувалось відповідачем відносно деяких працівників - не впливає на правильність наведених висновків суду, оскільки не спростовує факту відсутності підстав для застосування до позивачки вимог вказаного Положення, дія якого була зупинена на час досягнення саме позивачкою п'ятирічного безперервного трудового стажу у даному банку (17 липня 2012 року). Колегія звертає увагу, що правомірність отримання заохочень, винагород фізичними особами, які не є сторонами даної справи - перебуває за межами предмету спору, що розглядається.

Доводи представника позивачки про те, що зміни до колективного договору, прийняті 27 червня 2012 року, зареєстровані 04 липня 2012 року, в яких пунктом 6.5 пункт 4.5. викладений в новій редакції, з зазначенням того, що крім пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством, банк встановлює винагороду за вислугу років, свідчать про чинність Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ "Банк Форум", суд обгрунтовано не взяв до уваги, оскільки, як редакція колективного договору від 30 листопада 2006 року (п.4.2, 4.7.), так і редакція зі змінами, зареєстрованими 04 липня 2012 року (п.4.1, 4.2), передбачали, що види матеріального стимулювання, заохочувальних виплат визначаються чинними внутрішніми нормативними документами банку і такий документ був прийнятий (Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ "Форум"), проте на час набуття позивачкою права на винагороду чинним не був і саме по собі визначення такого виду додаткової винагороди як за вислугу років у зміненій редакції колективного договору свідчить про обов'язкову наявність відповідного локального спеціального документу банку, який застосовується за умов, передбачених колективним договором, зокрема, за наявності фінансової можливості банку (п.4.8 старої редакції, п.4.10 нової редакції).

Колегія погоджується з висновком місцевого суду, який в оскаржуваному рішенні навів відповідне детальне обґрунтування, про безпідставність тверджень позивачки щодо перевищення Правлінням банку меж своєї компетенції при вирішенні питання про призупинення дії рішення Спостережної ради банку від 26 січня 2007 року, протокол №3/2007. Районний суд дійшов правильного висновку про прийняття Правлінням рішення щодо призупинення дії Положення про заохочення в межах своєї компетенції.

Місцевий суд правомірно не взяв до уваги посилання позивачки в обґрунтування своїх вимог на невідповідність оформлення рішення та протоколу (його витягу) нормам ДСТУ 2732:2004, оскільки наведена невідповідність не тягне безумовну недійсність рішення Правління та такі доводи не спростовують викладених висновків суду.

Суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача вручити відзнаку корпоративної етики банку за вислугу років, зобов'язання відповідача вручити подяку банку за вислугу років та внести запис про це в трудову книжку з підстав порушення строку позовної давності без поважних причин, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, що визначено ст. 1 Закону України "Про оплату праці".

Стаття 2 Закону України "Про оплату праці" визначає структуру заробітної плати наступним чином. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Місцевим судом встановлено, що позивачка досягла п'ятирічного безперервного стажу роботи у відповідача 17 липня 2012 року, про що позивачка була обізнана. Позивачка також була обізнана з порядком виплати винагороди за вислугу років до дня заснування банку відповідно до п.3.1 Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ "Форум", оголошення подяки, нагородження відзнакою корпоративної етики відданості банку, які згідно з п.2.1 цього Положення визначені як види морального заохочення та елементу нематеріального стимулювання працівника.

Проте, не зважаючи, що п'ятирічного стажу роботи досягнуто 17 липня 2012 року, а днем заснування банку є 31 січня 1994 року, дисциплінарних стягнень позивачка не мала, очікувана винагорода не виплачена, не оголошена подяка з занесенням у трудову книжку і не відбулася нагорода відзнакою корпоративної відданості банку - позивачка з позовними вимогами про зобов'язання відповідача вручити відзнаку корпоративної етики банку за вислугу років, зобов'язання відповідача вручити подяку за вислугу років та внести запис в трудову книжку звернулася лише 20 серпня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності, визначеного ст. 233 КЗпП України, що тягне наслідком відмову у позові.

Доводи позивачки про те, що строк позовної давності за вимогами про зобов'язання відповідача вручити позивачці відзнаку корпоративної етики банку за вислугу років (5 років), вручити подяку за вислугу років та внести запис в трудову книжку, не пропущений, місцевий суд правомірно не взяв до уваги, оскільки такі види нематеріального заохочення за змістом ст. ст. 1, 2 Закону України "Про оплату праці" не входять до структури заробітної плати, не є виплатами взагалі, у зв'язку з чим строк звернення до суду за вирішенням таких вимог відповідно до ст. 233 КЗпП України - три місяці з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, та такий строк не застосовується у даній справі лише до вимог щодо виплати грошової винагороди за вислугу років.

Приймаючи до уваги, що судом не встановлено факту порушення відповідачем трудових прав позивачки, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивачки моральної шкоди.

Отже, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та ухвалив законне рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги правильне застосування районним судом вимог ст. 88 ЦПК, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами закону, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді