АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/200/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48, 50 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н. І. , Вишні Н. В.
при секретаріНаконечній М.М.

за участю:

позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а :

29 вересня 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 лютого 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач ухиляється від утримання дитини, має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, тому на думку позивачки, повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки сторін в розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28 листопада 2014 року позов задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно, починаючи з 29 вересня 2014 року і до повноліття дитини. В частині стягнення аліментів в сумі 1100 грн. відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано всі обставини, що мають істотне значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2005 року, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2014 року, яке набрало законної сили 16 вересня 2014 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції 10.01.2006 року (а.с. 6).

Відповідачем не заперечується той факт, що неповнолітня дочка сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Згідно довідки Черкаського міського центру зайнятості № 4688 /03-19 від 14.11.2014 року ОСОБА_7 перебуває на обліку як безробітний в Черкаському МЦЗ з 12 червня 2014 року, за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року сума нарахувань склала 7928 грн. (а.с. 19, 24).

Судом першої інстанції вірно визначено, що відповідач відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дочку ОСОБА_8 до досягнення нею повноліття, не відмовляється від цього і відповідач.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів в сумі 400 грн., що підлягають стягненню з відповідача, було враховано матеріальний, сімейний стан останнього та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач на даний час не працює, перебуває на обліку як безробітний та отримує відповідні виплати, сума яких за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року в середньому за місяць склала 1585,60 грн. (а.с. 24).

На даний час відповідач не має стабільного доходу, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, а не в частці від заробітку.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, судом першої інстанції враховано положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Так, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років з 1 липня 2014 року (який діяв на час ухвалення рішення) складає 1320 гривень, 30 % від даної суми становить 396 грн.

Таким чином, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не порушено права та інтереси неповнолітньої дитини сторін.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення повно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, правильно встановлено факти і відповідні їм правовідносини, та винесено рішення із дотриманням вимог матеріального і процесуального права, яке ґрунтується на зібраних по справі доказах, рішення суду першої інстанції скасуванню чи зміні не підлягає.

Доводи апелянта не впливають на законність рішення суду першої інстанції, були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції напротязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :