Провадження 4-с/185/49/15
У Х В А Л А

06 жовтня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області у справі 429/12633/12,

В С Т А Н О В И В :

19.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця,якою просив визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 06.08.2015р. про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №429/12633/12 виданого 08.11.2013р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

В обґрунтування скарги посилався на те, що у заступника начальника відділу ОСОБА_2 були відсутні підстави, встановлені процесуальним законом для поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №429/12633/12 виданого 08.1 1.2013р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області. В обґрунтування винесеної постанови заступник начальника відділу послався на те, що 24.04.2015р. боржнику відмовлено у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а 08.07.2015р. апеляційна інстанція залишила вказане рішення без змін. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчо листа №429/12633/12 виданого 08.1 1.2013р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було призупинено постановою заступника начальника відділу ОСОБА_2 від 14.04.2015р. на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015р.

Дана ухвала суду постановлена в порядку ст.ст. 151-153 ЦПК України, з метою забезпечення заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду від 29 травня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення.

В резолютивній частині ухвали суду зазначено, що стягнення на підставі виконавчого листа №429/12633/12, виданого 08 листопада 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про зобов'язання ОСОБА_1 перенести залізобетонний забір, розташований між земельними ділянками домоволодінь № 6,8 по вул.Севастопольській в М.Павлограді зупиняється до ухвалення рішення по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду від 29 травня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення.

27.07.2015р. скаржник звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015р. Остаточне рішення по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду від 29 травня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення не ухвалено.

Також на сьогоднішній час відсутнє судове рішення про скасування заходів забезпечення заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду від 29 травня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення.

В судове засідання заявник, субєкт оскарження, заінтересована особи не зявилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець в межах повноважень відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, та чи оскаржувані дії вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд доходять висновку, що оскаржувані дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваних постанов відповідають закону.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 29 травня 2013 року року у цивільній справі № 429/12633/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації речових прав нерухомого майна та їх обтяжень реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції, Відділ Держземагенства у м. Павлограді Дніпропетровської області, про захист права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення, позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_1 перенести залізобетонний забір, який розташований між земельними ділянками домоволодінь №№ 6, 8 по вулиці Севастопольській м. Павлограда Дніпропетровської області на 0,39 м вглиб земельної ділянки № 8 таким чином, щоб сторона земельної ділянки домоволодіння № 6 по вулиці Севастопольській м. Павлограда Дніпропетровської області, яка вказана у Державному акті поворотними точками А та Б дорівнювала 17,04 м, а сторона земельної ділянки, яка вказана у Державному акті поворотними точками В та Г дорівнювала 17,12 м.

Відповідно до Основного Закону України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Розглядаючи цю справу, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Горнсбі проти Греції", Reports of Judgments and Decisions, 1997-II, с. 510, п. 40).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України (Набрання рішенням суду законної сили) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У свою чергу, згідно ст. 319 ЦПК України (Законна сила рішення і ухвали апеляційного суду) ,рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

За ст. 328 ЦПК України (відкриття касаційного провадження у справі), за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суддя-доповідач у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

У статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (пункт 4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право (пункт 6).

У Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 серпня 2015 р, якою відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2013 року у звязку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, відділ Держкомагенства у м. Павлограді Дніпропетровської області, про захист права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 349 ЦПК України, рішення і ухвала суду касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення

За ч. 2 ст 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється у випадках, пунктами 3, 4, 6-10 і 12-14 частини першої статті 37 цього Закону, пунктами 2-5 частини першої статті 38 цього Закону, - до закінчення строку дії зазначених обставин.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у

триденний строк.

Вказане спростовує доводи скаржника стосовно неправомірності винесення заступникамначальника Відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 06.08.2015р. постанови про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №429/12633/12 виданого 08.11.2013р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

У звязку з вищевикладеним та керуючись ст.ст. 383, 387, 388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Бабій