АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Юзькова О.Л.
№ 22-ц/796/2399/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсними договорів позики та іпотеки, стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсними договорів позики та іпотеки, стягнення грошових коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою зупинити провадження в справі до вирішення цивільної справи за його позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: Міністерство юстиції України, про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса та скасування нотаріальної дії. На думку апелянта суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зупинення провадження в справі, оскільки в даній справі про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса та скасування нотаріальної дії можуть бути вирішені питання, від яких залежить вирішення спору про визнання недійсними договорів позики та іпотеки.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та просять відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, в якому з урахуванням уточнень просив визнати недійсним договір позики від 18 жовтня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, від імені якого діяла на підставі довіреності ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ; визнати недійсним договір іпотеки, укладений на забезпечення виконня умов договору позики від 18 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_1, від імені якого діяла на підставі довіреності ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі еквівалентній 2 000 000,00 доларів США по курсу НБУ станом на день постановлення судом рішення; стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти в сумі еквівалентній 2 000 000,00 доларів США по курсу НБУ станом на день постановлення судом рішення.

23 грудня 2014 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення цивільної справи за його позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: Міністерство юстиції України, про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса по нотаріальному посвідченню договору позики від 18 жовтня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1296; скасування нотаріальної дії та вилучення з Державного реєстру правочинів запису про реєстрацію вказаного договору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

На підставі п. 4 ч. 1 вказаної статті суд зупиняє провадження у справі, коли її неможливо розглянути у зв'язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, свої вимоги про визнання недійсними договору позики від 18 жовтня 2007 року, договору іпотеки від 18 жовтня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та стягнення коштів ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він не надавав ОСОБА_2 повноважень на отримання від його імені позики, грошових коштів за договором позики від 18 жовтня 2007 року від ОСОБА_2 і ОСОБА_3 особисто він не отримував.

Крім того, ЦК України не містить вимоги щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору позики, відповідно до положень ст. 1047 цього кодексу договір позики укладається у простій письмовій формі, а тому, той факт, що він не був нотаріально посвідчений не тягне за собою його недійсність.

Відтак, враховуючи підстави та предмет заявленого позову, вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа: Міністерство юстиції України, про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса по нотаріальному посвідченню договору позики від 18 жовтня 2007 року та скасування нотаріальної дії не перешкоджає вирішенню позову ОСОБА_1 про визнання недійсними договору позики від 18 жовтня 2007 року, договору іпотеки від 18 жовтня 2007 року та стягнення коштів.

З'ясувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України підстав для зупинення провадження в справі.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального чи матеріального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді