У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Максимчук З.М., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицькій С.С.,

з участю представника позивача - Лукашина Є.В.,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду від 05 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 05 грудня 2014 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29.04.2009 року в розмірі 8 884 грн. 43 коп.. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене за неповного з'ясування обставин справи та з порушенням вимог закону, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що жодного договору в письмовій формі із банком не укладав та не підписував. Одночасно вказує, що 29.04.2009 року між ним та Банком був укладений договір споживчого кредиту, за яким він зняв із кредитної карти 2000 грн.. Пояснює, що свої зобов'язання за договором не виконував, не сплачував ні щомісячні платежі, ні комісію, ні відсотки. Доводить, що з часу порушення ним зобов'язання минуло п'ять років, а отже, позивачем пропущено строк позовної давності. Покликаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за договором кредиту, у Банку виникло право примусового стягнення суми заборгованості, відсотків, плати за обслуговування кредиту та штрафних санкцій.

З даним висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погоджується.

За положенням ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

______________________________________________________________________________________________________________________

Справа 570/5012/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Кушнір Н.В.

Провадження № 22-ц 787/139/2014 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Судом встановлено, що 29 квітня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та

ОСОБА_3 укладено договір, у відповідності до якого останній отримав від банку кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Вказана угода являє собою Заяву, яка була підписана відповідачем, та Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 9, 10-15).

ОСОБА_3 погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки ним не оспорюється, а тому у відповідності до ч 1 ст. 61 ЦПК України, зазначене не підлягає доказуванню.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу невиконання відповідачем умов кредитного договору і, як наслідок, утворення заборгованості в сумі 8 884,43 грн., куди включено 1 998,58 грн. заборгованості за кредитом, 3 997,97 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 2 226,72 грн., штраф в розмірі 250,00 грн (фіксована частина) та 411,16 грн. (процентна складова) (а.с. 6-8).

За змістом ст.ст. 1054 і 526 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи долучені до матеріалів справи докази та вимоги закону, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач на подав до суду доказів, які спростовували б наявність у нього боргу перед позивачем, а тому, позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування строку позовної давності колегія суддів вважає безпідставними і такими, що підлягають відхиленню.

За вимогами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, які є невід»ємною частиною кредитного договору, закінчення дії Карти співпадає з датою закінчення дії договору. Карта позичальнику видана банком строком на три роки і її дія закінчилась у квітні 2012 року.

У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначив, що кінцевий строк повернення відповідає строку дії картки та закінчується у листопаді 2012 року (а.с. 44).

Згідно ч.1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Узгоджуючи норми законодавства, що регулюють строки позовної давності, та умови кредитного договору, колегія суддів прийшла до висновку, що початок строку перебігу позовної давності почався з дня закінчення дії картки, тобто з квітня 2012 року, і на час звернення із позовом до суду трирічний строк не закінчився.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, належних, достовірних та переконливих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, що звернулась із апеляційною скаргою, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 05 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Максимчук З.М.

підпис Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.