Провадження № 2/537/17/2015
Справа № 537/3805/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
Головуючого судді - Фадєєвої С.О.,
при секретарі Герасименко Л.Г.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, де просить визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 в м. Кременчуці.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 є її донькою та проживала разом з нею у вказаній квартирі з 09.09.2009 року. В серпні 2010 року відповідач забрала з квартири свої особисті речі та виїхала до Російської Федерації, добровільно знятися з реєстрації вона не бажає. Зважаючи на те, що відповідачка зареєстрована як проживаюча за вказаною адресою, хоча фактично там не проживає тривалий час, вона (ОСОБА_1.) вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача, що значно погіршує її матеріальне становище та призводить до порушення її прав.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує позивач.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачці ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором міни від 25.02.2009 року. Згідно довідки (витягу з домової книги про склад сім»ї та реєстрацію) ТОВ «Добробит» від 02.07.2014 року у вказаній квартирі зареєстровані як постійно проживаючі з 24.03.2009 року позивачка ОСОБА_1 та з 09.09.2009 року - відповідачка ОСОБА_2, яка є дочкою позивачки.
Актом про не проживання від 09.07.2014 року підтверджено факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 з 2010 року по теперішній час.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з моменту реєстрації, виїхала до Російської Федерації з наміром проживати там постійно.
Відповідно ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В силу статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст..405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно роз»яснень, наданих у п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Пунктом 39 постанови визначено, що оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1, де зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, яка не проживає у квартирі понад один рік без поважних причин, суд приходить до висновку, що діями відповідача порушується право власності позивача ОСОБА_1, тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 8, 15, 60, 212, 213, 215, 218, 224, 226, 228 ЦПК України, ст..41 Конституції України, ст.ст.405, 317, 319, 391 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати, що ОСОБА_2 втратила право користування квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: С.О.Фадєєва
Повний текст рішення виготовлено 25.01.2015 року.