Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Бородіні А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1, 3-я особа Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1, 3-я особа Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про відшкодування матеріальної шкоди посилаючись на те, що 21.12.2011 року між СК «Провідна» та ПАТ «ВТБ БАНК», було укладено договір страхування наземних транспортних засобів № 06/0643099/1012/11 за яким позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Фольцваген», д/н НОМЕР_1. 10.07.2012 року відбулось ДТП, учасниками якого був ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який керував застрахованим автомобілем. Винуватцем ДТП було визнано ОСОБА_1 На підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування було виплачене страхове відшкодування у розмірі 32025,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Страховиком, де було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 було сплачено 20444,99 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактично сплаченими коштами страховиком та розміром матеріального збитку на загальну суму 11580,01 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» 11580 грн. 01 коп. відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно сталося ДТП з його вини, але під час ДТП було пошкоджено лише його автомобіль та металеву огорожу. Іншого автомобіля під час ДТП не було пошкоджено адже він взагалі не був учасником ДТП.

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 28.01.2015 року до участі в справі було залучено третю особу «ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна».

Представник 3-ої особи в судовому засіданні висловив думку що даний позов задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 10.07.2012 року о 12-45 годин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 на 195 км + 900 м. автодороги Київ-Харків, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив занос автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на металеву огорожу, що призвело до пошкодження транспортного засобу та пошкодження семи метрів металевої огорожі роздільної смуги (інженерно-транспортного обслуговування), чим порушив п.п. 12.1. 1.5 Правил дорожнього руху України. За результатами ДТП було складено два протоколи про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та за ст. 139 КУпАП., що підтверджується копією адміністративного матеріалу, який було витребувано судом для огляду.

Винним у вчинення вказаної ДТП було визнано ОСОБА_1, що підтверджується копією постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2012 року (а.с.32).

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення зі ОСОБА_1 матеріальної шкоди тим, що в вказані ДТП було пошкоджено інший автомобіль ОСОБА_2, який був застрахований в їхній страховій компанії та на підставі довідки ДАІ, страхового акту, розрахунку суму страхового відшкодування було виплачено страхове відшкодування у розмірі 32025 грн.

З даною позицією позивача суд не погоджується з наступних підстав.

Так, транспортний засіб Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_3, належить ПАТ «ВТБ Банк», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.20).

Даний транспортний засіб було застраховано відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0643099/1012/11 від 21.12.2011 року, що підтверджується копією договору (а.с.5-17).

Станом на 10.07.2012 року транспортним засобом Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_3, належить ПАТ «ВТБ Банк» керував ОСОБА_2 на підставі дорожнього листа службового автомобіля (а.с.21).

12.07.2012 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з заявою про факт настання події (а.с.18,19).

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, однак відповідно до ст. 60 ЦПК України, вона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так, згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких умов, суд вважає доведеним факт того, що дана ДТП, яка мала місце 10.07.2012 року сталася з вини ОСОБА_1

Але, з тесту постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним в ДТП лише за пошкодження семи метрів металевої огорожі роздільної смуги (інженерно-транспортного обслуговування) та пошкодження транспортного засобу Форд Мондео д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

В ході судового розгляду представник позивача, не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що шкода, яка спричинена власнику транспортного засобу Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_3, спричинена саме ОСОБА_1 , а тому підстав для задоволення позову немає.

При цьому, суд звертає увагу, що довідку ДАІ виходячи з норм ст.ст. 57, 58, 60, 66 ЦПК України, визнає не належним доказом, адже, інформація, яка викладена в даній довідці не узгоджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2012 року, тобто викладені у ній відомості є сумнівними наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1, 3-я особа Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О. Яровенко