У х в а л а

іменем україни

04 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,
Парінової І.К., Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 02 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся із позовом до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 1990 року по 14 грудня 2009 року. За час спільного проживання подружжям було придбано квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. Вказана квартира НОМЕР_2 була переобладнана у нежиле приміщення - магазин промислових товарів, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_7

Посилаючись на те, що зазначене майно набуте сторонами під час шлюбу та за спільні кошти подружжя, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд задовольнити позов та поділити між сторонами спільне майно.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 02 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Визнано приміщення магазину промислових товарів по АДРЕСА_1, зареєстроване на ім'я ОСОБА_7, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину приміщення магазину промислових товарів, розташованого по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину приміщення магазину промислових товарів, розташованого по АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2014 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 02 жовтня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. (частина 1 статті 317 ЦК України).

За положеннями частини 1 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, зокрема право спільної сумісної власності подружжя, визначені в Сімейному кодексі України (далі - СК України).

За умовами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 стаття 70 СК України).

Відповідно до частини 1 статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 1990 року. Шлюб між сторонами розірвано заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2009 року.

На момент розірвання шлюбу за ОСОБА_7 було зареєстровано нежиле приміщення (магазин промислових товарів) по АДРЕСА_1.

Судами також установлено та сторонами не спростовано, що вказане приміщення було реконструйоване під магазин із квартири АДРЕСА_1.

Квартира АДРЕСА_1 була набута в результаті договору міни від 07 жовтня 2004 року. За умовами вказаного договору ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 передали у власність ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_7 передає у власність ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_2.

За змістом пункту 2 зазначеного договору міни квартира АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю подружжя і належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 квітня 2004 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що спірне нежиле приміщення (магазин промислових товарів) по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між сторонами, оскільки це приміщення було реконструйоване із квартири НОМЕР_2 за вказаною адресою, що відповідно до договору міни від 07 жовтня 2004 року була зареєстрована на ОСОБА_7 взамін квартири АДРЕСА_2, яка була спільним сумісним майном подружжя набутим під час зареєстрованого шлюбу.

При цьому, суди обґрунтовано врахували вимоги пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яким роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До такого висновку суди дійшли на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведені в скарзі доводи не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій з їх оцінки.

За таких обставин, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 02 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.В. Дем'яносов
В.М. Коротун
І.К. Парінова
С.П. Штелик