справа № 333/1278/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Ярошенко А.Г.,

при секретарі: Мінаєва В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

Обґрунтовую чи позовну заяву вказала, що 10 жовтня 2014 року позивач скористалася послугами Запорізької дирекції ОСОБА_3 державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», надіславши на Дніпропетровську адресу приватній особі поштова посилка, загальною вартістю 3 900,0 грн. та вагою 0,780 кг.. В поштовій посилці пересилався ноутбук разом із блоком живлення та комутатором. За поштові послуги мною було оплачено 33,86 грн. та отримано чек за номером посилки з оголошеною цінністю - 146.

Однак, 18.10.2014р. поштова посилка була повернута, про що мені прийшлося додатково доплатити 2,53 грн.. Коли я розпечатала поштову посилку то відразу ж встановила, що в посилці знаходився тільки блок живлення, комутатор та був відсутній ноутбук, про що працівниками Запорізької дирекції Укрпошти складений акт на розкриття та перепакування поштового відправлення, яким зафіксовано вагу повернутої посилки - 0, 478 кг.

З даного приводу неоднарозово зверталася і письмово і в телефонному режимі до Запорізької дирекції Укрпошти та безпосередньо до головного підприємства - ОСОБА_3 державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта». Тільки 14.01.2015р. Запорізька дирекція Укрпошти листом за №13/4-13-16 повідомила позивача, що на даний момент винна особа нестачі не встановлена та для проведення всебічної перевірки та прийняття відповідних рішень її заяву та матеріали перевірки направлені до Генеральної дирекції УДППЗ «Укрпошта». В телефонному режимі повідомили, що на теперішній час не можуть розібратися, працівники якої дирекції - Запорізької або Дніпропетровської винні в даній нестачі.

Оскільки в документах не зафіксовано індивідуальні властивості вкраденого ноутбука, а тільки його грошові показники, позивач просить зобов'язати відповідача сплатити вартість вкраденого ноутбука з врахуванням індексів інфляції та 3 % річних.

Таким чином розрахунок загальних матеріальних збитків наступний:

1.Розрахунок вартості ноутбука з врахуванням індексів інфляції: 3 900,0 грн. * 101,9% (індес інфляції за листопад 2014р.) * 103,0 % (індекс інфляції за грудень 2014р.) * 103,1 % (індекс інфляції за січень 2015р.) = 4 220,22 грн. Розрахунок 3% річних: 3 900,0 * 3% /365 дн. * 131 дн. = 41,99 грн. Розрахунок сплаченої послуги за поштову посилку: 33,86 грн. + 2,53 грн. = 36,39

грн. Загальна сума матеріальних збитків складає: 4 220,22 грн. + 41,99 грн. + 36,39 грн. = 4 298,6 грн.

Враховуючи час, який вона витратила на врегулювання питань стосовно захисту її власності, розчарування в завищеному авторитеті монополіста поштових послуг (УДППЗ «Укрпошта»), просить розмір моральної шкоди встановити в сумі 2 000,0 грн. Крім того стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 500 гривень за надання юридичних послуг.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав вказаних в матеріалах справи.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у запереченні.

Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

10 жовтня 2014 року позивач скористалася послугами Запорізької дирекції ОСОБА_3 державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», надіславши на Дніпропетровську адресу приватній особі поштова посилка, загальною вартістю 3 900,0 грн. та вагою 0,780 кг.. В поштовій посилці пересилався ноутбук разом із блоком живлення та комутатором. За поштові послуги мною було оплачено 33,86 грн. та отримано чек за номером посилки з оголошеною цінністю - 146. (а.с. 3)

Однак, 18.10.2014р. поштова посилка була повернута, про що мені прийшлося додатково доплатити 2,53 грн.. Коли я розпечатала поштову посилку то відразу ж встановила, що в посилці знаходився тільки блок живлення, комутатор та був відсутній ноутбук, про що працівниками Запорізької дирекції Укрпошти складений акт на розкриття та перепакування поштового відправлення, яким зафіксовано вагу повернутої посилки - 0, 478 кг. (а.с. 4)

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення і до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата сталася внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Представник відповідача, жодним чином не зміг пояснити різницю ваги посилки при її відправленні та поверненні, що вказує на часткову втрату вантажу при пересилці. Крім того, з листа № 13/4-13-16 від 14.01.2015 року ОСОБА_3 державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» випливає визнання вини у втраті вантажу. (а.с. 5)

Ст. 920 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено ЦК України, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди.

Розмір фактичної шкоди завданої шляхом втрати вантажу складає - 3900 грн., що підтверджується квитанцією.

Також необхідно стягнути з відповідача вартість вкраденого ноутбука з врахуванням індексів інфляції та 3 % річних. Оскільки відповідач намагався уникнути від відшкодування втраченого вантажу протягом 4 місяців. Розрахунок: вартість ноутбука 3900, 0 (індес інфляції за листопад 2014р.) * 103,0 % (індекс інфляції за грудень 2014р.) * 103,1 % (індекс інфляції за січень 2015р.) = 4 220,22 грн. Розрахунок 3% річних: 3 900,0 * 3% /365 дн. * 131 дн. = 41,99 грн. Розрахунок сплаченої послуги за поштову посилку: 33,86 грн. + 2,53 грн. = 36,39 грн. також підлягає стягненню у звязку з неналежним наданням послуг з перевезення вантажу. У звязку з чим загальна сума матеріальних збитків складає: 4 220,22 грн. + 41,99 грн. + 36,39 грн. = 4 298,6 грн.

Отже, позовні вимоги, щодо стягнення матеріальної шкоди при втраті вантажу «ноутбук» підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розмір компенсації завданої моральної шкоди позивачу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що позивач не надав жодних доказів про понесенні нею душевні, фізичні чи будь-які інші страждання, що призвели до зміни її побуту та звичного її життя. Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу то, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з урахуванням положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» в ст. 1 якого визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що Визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Стаття 84 ЦПК України визначає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги ; адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Однак позивачем не надано достовірних доказів про витрачення 500 гривень на складення позовної заяви. Так, суду не надано договір про надання таких послуг із складання позовної заяви, акту виконаних робіт у відповідності до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». У звязку з чим слід відмовити у задоволенні вимог про стягнення з відповідача судових витрат у виді надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 526, 611, 908, 909, 920, 924, ЦК України, ст.ст. 57, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 вартість втраченого вантажу у розмірі 4298, 60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко