АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2091/15 Справа № 201/9190/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

27 січня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Ремеза В.А., Свистунової О.В.

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

15 липня 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем одружені з 28 квітня 2007 р., від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_4, яка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не бажає виплачувати позивачці аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, у зв'язку з чим просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері цієї дитини - ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, починаючи стягнення з 15 липня 2014 року; рішення допущено до негайного виконання в межах суми платежу аліментів за один місяць; вирішено питання щодо розподілу судових витрат; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про зміну оскаржуваного рішення в частині розміру стягнутих аліментів та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники процесу повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України; від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та змінення оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони від спільного шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні; між сторонами не досягнуто домовленості щодо сплати відповідачем коштів на утримання дитини; викладене стверджується представленими у справі письмовими доказами.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають Істотне значення, суд за заявою або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги задовільний стан здоров"я та матеріальне становище дитини, яка мешкає разом із позивачкою, потребує піклування та утримання; зважаючи на те, що не спростовані доводи позивачки про задовільний стан здоров"я відповідача, відсутність у нього інших дітей, окрім дочки ОСОБА_4, перебування відповідача у шлюбі з позивачкою, наявність у відповідача стабільного регулярного доходу, - місцевий суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилання позивачки на бажання отримувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, - колегія вважає необґрунтованими, оскільки не доведено наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено судом першої інстанції.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги правильне застосування місцевим судом вимог ст.ст. 367, 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді