Справа № 689/306/15-ц
Провадження № 2/689/123/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2015 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Кульбаби А. В.,

при секретарі Білоус Г.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за змішаним договором,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за змішаним договором. В позові зазначила, що під час шлюбу її донька, ОСОБА_4, та син відповідача, ОСОБА_5, 5 червня 2013 року придбали автомобіль ВАЗ 2107, однак договір купівлі-продажу не оформили, а, натомість, отримали від власника автомобіля довіреність на право розпорядження цим транспортним засобом. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідач разом із сином вирішили автомобіль залишити собі, а їй повернуть частину коштів від вартості автомобіля. Вона домовилася з відповідачем, що він до грудня 2014 року поверне частину коштів від вартості автомобіля в розмірі 10 000 грн. Відповідач 10 жовтня 2013 року написав позивачу розписку, згідно якої позичив у останньої 10 000 грн. та зобов'язувався повернути до грудня 2014 року. До грудня 2014 року відповідач борг не повернув і в добровільному порядку повертати відмовляється.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що її донька та син відповідача в період шлюбу придбали автомобіль ВАЗ за 26 тис. грн. Після розірвання шлюбу син відповідача залишив автомобіль собі. Вона домовилася з відповідачем, що він віддасть їй 10 000 грн., тобто частину коштів за придбання автомобіля. 10.10.2013р. відповідач написав їй розписку, в якій зобов'язувався повернути 10 000 грн. до грудня 2014 року. Однак, зазначених грошових коштів станом на день звернення до суду не повернув.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що за час шлюбу донька позивача та син відповідача придбали автомобіль. Після розірвання шлюбу відповідач та його син залишили автомобіль собі. 10 жовтня 2013 року відповідач написав позивачу розписку, згідно якої отримав грошові кошти в сумі 10 000 грн., які зобов'язується віддати до грудня 2014 року.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що під час шлюбу його син та донька відповідачки придбали по довіреності автомобіль за 26 тис. грн. Після розлучення дітей вони домовилися, що автомобіль залишиться його сину, а він поверне позивачу 10 тис. грн. 10 жовтня 2013 року він написав розписку про отримання від позивача, ОСОБА_1, 10 000 грн. і про їх повернення останній до грудня 2014 року. Однак, до грудня 2014 року він грошових коштів не повернув. Не заперечив, що між ними був укладений договір позики.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

Судом встановлено, що в період з 25 травня 2013 року по 8 квітня 2014 року донька позивача, ОСОБА_6, та син відповідача, ОСОБА_5, перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу 5 червня 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 придбали автомобіль ВАЗ 2107 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, в ОСОБА_7 за 26 000 грн., однак договору купівлі-продажу вони не укладали, а, натомість, власником автомобіля ОСОБА_7 була видана довіреність на право розпорядження транспортним засобом. Зазначені фактичні обставини визнані сторонами, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

10 жовтня 2013 року позивач та відповідач домовилися, що автомобіль після розірвання шлюбу залишиться у відповідача та його сина, але ОСОБА_3 сплатить ОСОБА_1 10 000 грн. Цього ж дня відповідачем була написана розписка позивачу, згідно якої ОСОБА_3 позичив ОСОБА_1 10 тис. грн., які зобов'язувався повернути до грудня 2014 року. Станом на день розгляду справи в суді відповідач не повернув позивачу 10 000 грн. Ці обставини підтверджуються розпискою відповідача від 10.10.2013р. та визнаються сторонами, тому в силу припису ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребують доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 1046 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж саму кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, суд приходить до висновку, що 10 жовтня 2013 року між сторонами був укладений договір позики, згідно умов якого позикодавець (позивач) передав у власність позичальникові (відповідачу) грошові кошти в сумі 10 000 грн., а позичальник зобов'язувався повернути позикодавцю таку ж саму суму грошових коштів (10 тис. грн.) до грудня 2014 року. Однак, відповідач до грудня 2014 року позивачу позику (грошові кошти в розмірі 10 000 грн.) не повернув.

Таким чином, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України; ст. 16, 1046, 1049 Цивільного Кодексу України,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Мотивувальна частина рішення виготовлена 10 березня 2015 року.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В. Кульбаба