АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/5333/2015 Головуючий у 1-й інстанції Литвинова І.В.
Доповідач Шахова О.В.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого Шахової О.В.

суддів Невідомої Т.О., Соколової В.В.

при секретарі - Боярській І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_2, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» звернулось до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 лютого 2013 року між ним та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 6 320 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36 процентів на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2014 року. Відповідач свої зобовязання за зазначеним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за основним договором у сумі 6 320 000 грн; заборгованості зі сплати процентів у сумі 2 769 438,01 грн; пені 46 136 000 грн та штрафу 1 643 200 грн, яку банк просив стягнути.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2013 року, яка складається із: заборгованості за основним договором у сумі 6 320 000 грн; заборгованості зі сплати процентів у сумі 2 769 438,01 грн; пені 46 136 000 грн та штрафу 1 643 200 грн.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що рішення суду ухвалено за відсутності доказів про належне повідомлення відповідача про час, місце розгляду справи та неправильно стягнуто неустойку сумі 6 320 000 грн, що суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав з підстав в ній викладених та просив її задовольнити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечувала,просила відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін,яке на її думку ухвалено з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,пояснення представників сторін та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходи з того, що позичальник не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором. При цьому, оскільки розмір пені значно перевищує розмір збитків підлягає застосуванню ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Такі висновки суду ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених судом, і відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що 28 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 6 320 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36 процентів на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2014 року.

Унаслідок неналежного виконання умов кредитного договору з боку ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за основним договором у сумі 6 320 000 грн; заборгованості зі сплати процентів у сумі 2 769 438,01 грн; пені 46 136 000 грн та штрафу 1 643 200 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ст.611 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання неналежне виконання) ( ст.610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував.

Виходячи з наявних у матеріалах справи письмових доказів, висновки суду першої інстанції щодо порушення відповідачем умов кредитного договору, наявності підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 320 000 грн та відсоткам за його користування в розмірі 2 769 438,01 грн, що зазначені позивачем, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Вирішуючи питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції встановивши, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, дійшов правильного висновку про можливість зменшення розміру такої до 6 320 000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності доказів про належне повідомлення відповідача про час, місце розгляду справи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення (судової повістки про виклик до суду на 17 лютого 2015 року), яке останнім отримано особисто.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення пені у розмірі 6 320 000 грн суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства, судом до уваги не приймаються, оскільки суд першої інстанції застосувавши ч. 3 ст. 551 ЦК України дійшов правильного висновку про зменшення розміру передбаченої договором пені до суми завданих позикодавцю збитків.

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність зроблених в рішенні висновків фактичним обставинам справи на правильність висновків суду в оскаржу вальній частині не впливають та їх не спростовують.

Судом першої інстанції на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та вірно застосовано норми матеріального права.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді