22-ц/775/176/2015(м)
Категорія 39 Головуючий у 1 інстанції Подліпенець Є.О.
Суддя-доповідач Кочегарова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Ігнатоля Т.Г., Попової С.А.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_2 до Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 26 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивачка просила визнати за нею право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 7,140 га, розташовану на території Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області, кадастровий номер :07:000:0744, загальною площею 4,6 га, кадастровий номер :07:000:1425, загальною площею 1,38 га, кадастровий номер :07:000:1424 загальною площею 1,16 га.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 26 грудня 2014 року у позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України, апеляційний суд розглянув справу у відсутності представника Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяви про відкладення судового засідання не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими

3) невідповідність висновків суду обставинам справи

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 722838 від 14 лютого 2007 року ОСОБА_4 належала земельна ділянка, площею 7,140 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року від ОСОБА_5 померла. Позивачка ОСОБА_2 є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

За повідомленням Володарської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5, на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №128/2012 від 27 квітня 2012 року. Інші спадкоємці за законом відмовились від прийняття спадщини на користь гр. ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами спадкової справи наданої апеляційному суду Донецької області (а.с.67-86).

Постановою від 08 вересня 2014 року державний нотаріус Володарської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на предмет спадкування - земельну ділянку площею 7,140 га.

Відповідно до оголошення в газеті «Зоря Приазов'я», державний акт на землю на ім'я ОСОБА_5 серія ЯГ № 722838 втрачений.

Відмовляючи у позові ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано доказів того, що вона приймала будь-які дії, а саме, зверталася до відповідних органів та намагалася відтворити чи отримати дублікат державного акту на землю. Крім того, позивачкою не надано жодних доказів щодо присвоєння кадастрових номерів спірним земельним ділянкам та не заявлено клопотань суду про витребування цих доказів на підтвердження своїх вимог. Наявність оголошення у пресі про втрату правовстановлюючих документів та відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій не свідчать про порушення прав позивачки.

З висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Стаття 1273 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, після видачі розпорядження голови Володарської районної адміністрації від 11 грудня 2006 року № 593, оформлення плану земельних ділянок та кадастрових номерів, за життя отримала державний акт № 722838 про право власності на земельну ділянку, площею 7,140 га, розташовану на території Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 15100330 (а.с.14). Вказана земельна ділянка була передана в оренду ДП «Ілліч-Агро Донбас» (а.с.15).

Згідно повідомлення у пресі від 6 березня 2013 року, державний акт № 722838 втрачений, а тому, запропоновано його вважати недійсним (а.с.16).

Згідно Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року N 325 (в редакції на день відкриття спадщини), при втраті (пошкодженні) державного акта землевласнику (землекористувачу) видається новий державний акт. Для отримання нового державного акта землевласнику (землекористувачу) необхідно письмово звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему. У заяві (клопотанні) зазначається: де, коли і за яких обставин втрачено (пошкоджено) державний акт. До заяви (клопотання) додаються: копія акта приймання-передавання межових знаків на зберігання; копія акта перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; копія документа, на підставі якого набуто право на землю. При втраті державного акта землевласник (землекористувач) розміщує відповідне повідомлення в місцевих друкованих засобах масової інформації. Якщо протягом місяця з дня публікації ніяких повідомлень щодо втраченого державного акта не надійшло, землевласнику (землекористувачу) видається новий державний акт.

Отже, можливість отримання нового державного акту, замість втраченого, в порядку визначеному вказаною Інструкцією, належить землевласнику (землекористувачу).

Встановлено, що до відкриття спадщини позивачка ОСОБА_2 не була власником або користувачем спірної земельної ділянки, а тому, висновок суду першої інстанції про те, що позивачкою не надано доказів того, що вона приймала будь-які дії, а саме, зверталася до відповідних органів та намагалася відтворити чи отримати дублікат державного акту на землю, є безпідставними.

Не можна погодитися і з висновком суду, що відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про спадщину не свідчать про порушення прав позивачки, оскільки в даному випадку можливість реалізувати своє право на спадкування ОСОБА_2 може тільки після звернення до нотаріальної контори та надання відповідних документів, а оскільки оригінал державного акту втрачений, визнання права позивачки на спадщину можливе в судовому порядку.

Апеляційний суд вважає безпідставним і висновок суду про те, що позивачкою не надано жодних доказів щодо присвоєння кадастрових номерів спірним земельним ділянкам та не заявлено клопотань суду про витребування цих доказів на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з журналів судового засідання, суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального закону, не роз'яснив позивачці наслідки вчинення або не вчинення відповідних дій та не сприяв витребуванню доказів відносно кадастрових номерів земельних ділянок (а.с.30-31,45-46). Крім того, в рішення не зазначено, чому, за відсутності заперечень відповідача, судом не взяті до уваги кадастрові

номери земельних ділянок, вказані позивачкою у позові та у плані меж земельної ділянки (а.с.13,37).

Отже, колегія суддів, з урахуванням норм матеріального права та обставин справи, дійшла висновку, що на підставі ст.15 ЦК України, позивачка ОСОБА_2 має право вимагати визнання за нею права власності на земельну ділянку, площею 7,140 га в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_5, а тому, її апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню із задоволенням позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 26 грудня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 7,140 га, розташовану на території Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області, кадастровий номер :07:000:0744, загальною площею 4,6 га, кадастровий номер :07:000:1425, загальною площею 1,38 га, кадастровий номер :07:000:1424 загальною площею 1,16 га, яка залишилася після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: Т.Г. Ігнатоля

С.А. Попова