Справа № 463/3710/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/4278/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

з участю: представника ПАТ «Банк Альянс» - Філіповича М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Альянс до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства Банк Альянс заборгованість за кредитним договором в розмірі 141 329,19 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату і час ухвалення рішення еквівалентно 2 744 771,16 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства Банк Альянс 3654 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, чим порушено принцип змагальності в судовому процесі. Вважає помилковим висновок суду про належне виконання умов кредитного договору позивачем, так як на відсутні докази на підтвердження вказаної обставини. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Банк Альянс» - Філіповича М.О. про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

19 жовтня 2004 року ПАТ «Банк Альянс» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір. (а.с.22-24)

Відповідно до договору та додаткових договорів банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з максимальною сумою кредиту 143 500 євро 00 євроцентів, або еквівалент цієї суми в українській гривні по курсу НБУ, встановленому на дату підписання додаткового договору, що складає 1 483 847 грн. 26 коп. з терміном погашення 15 січня 2015 року та сплатою 18,9 % річних в євро або 21,6 % річних в гривні.

З метою належного виконання зобов»язань між банком та позичальником також укладено договір іпотеки від 20.10.2004 року та договір застави від 17.05.2007 року. (а.с.77-84, 98-100)

Позичальник належно умови договору не виконував.

Згідно з розрахунком, поданого позивачем, заборгованість відповідача станом на 31 жовтня 2014 року складає 141 329,19 євро. (а.с.147)

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином.

Згідно з ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо строків платежів, а тому підставною є вимога кредитора про повернення кредиту, сплату процентів, штрафу та пені.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Посилання апелянта на неналежне виконання умов договору позивачем, колегією суддів не береться до уваги.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак як безспірно вбачається з матеріалів справи апелянтом ні суду першої, ні апеляційної інстанції не подано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неналежного виконання кредитного договору позивачем, як і не подано доказів на спростування розрахунку заборгованості позивача, зокрема квитанцій про сплату коштів по договору, власного розрахунку заборгованості і т.д.

Безпідставним є твердження апелянта, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки останній повідомлявся про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1. (а.с.133)

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 грудня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.