Справа № 438/1908/12 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/783/2684/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Гацій І.І.,

за участю: представника позивача Фот А.Є..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 16 лютого 2015 року,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням Бориславського міського суду Львівської області позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість за кредитом у розмірі 10 923 долари США 93 центи.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, покликається на те, що старшим державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Тетюком Р.М., було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (позивачу по справі). Відповідно до цієї постанови за рахунок коштів, отриманих від реалізації приміщення гаражу по ремонту автомобілів, пропонується задовольнити вимоги Банку, а виконавчий документ повернути стягувачеві. Таким чином, вважає, що у нього немає заборгованості перед Банком. Із врахуванням вищевикладеного просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити Банку у позові.

Апелянт (відповідач) ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання, не з`явились, хоча як вбачається з матеріалів справи були належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання. (а.с. 149-150).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов ПАТ «КБ «Хрещатик», суд першої інстанції, керуючись ст. 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_4 зазначених вимог закону та договору не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, а відтак така підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Згідно ст. 1054 ЦК України зв кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати гроші кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплати проценти.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 26 грудня 2005 року, між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Хрещатик» в особі Львівської філії, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 149-05, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 49 500,00 (сорок дев'ять тисяч пятсот) доларів США 00 центів (готівкою) на споживчі потреби під 13% (тринадцять відсотків) річних терміном на три роки до 25 грудня 2008 року.(а.с. 5-7)

Крім того в забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним кредитним договором був укладений іпотечний договір. (а.с. 8-11)

Відповідач ОСОБА_4 не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків відповідно до графіків погашення кредитів, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства.

Крім того, судом встановлено, що 20 березня 2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за реєстровим № 1492 вчинено виконавчий напис та звернено стягнення на заставлене майно та задоволено вимоги Банку на суму 41 17,90 доларів США та 4 942 гривень. (а.с. 12)

Згідно акта від 10 вересня 2012 року державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Львівській області вказане майно передано стягувачу ПАТ «КБ «Хрещатик» за ціною 222 600 гривень.(а.с. 13-14)

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа від 19 вересня 2012 року державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Львівській області виконавчий напис повернуто стягувачу (банку) в звязку з фактичним його виконанням та недостатністю коштів для задоволення вимог стягувача. (а.с. 17-15)

16 листопада 2012 року приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Гавдяк Л.Б. видано свідоцтво за реєстровим №542, яким засвідчено належність ПАТ «КБ «Хрещатик» на праві власності 6 нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, вартість шести приміщень складає 222 600 гривень.

Як вбачається із зведеного меморіального ордеру позивач 19 листопада 2012 року прийняв на свій баланс в рахунок часткового погашення боргу відповідача зазначені нежитлові приміщення. В цей же день вартість оприбуткованого майна у розмірі 222 600 гривень, була конвертована у долари США 26 450, 40 доларів США. (а.с. 55)

Із врахуванням попереднього часткового погашення боргу сума непогашеної заборгованості відповідача ОСОБА_4 перед банком становить 10 923,93 доларів США.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої кількості, що були передані переданні йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «КБ "Хрещатик", суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що боржник допустив заборгованість за користування кредитом, не виконав взятих на себе зобовязань, а відтак заборгованість за кредитним договором в сумі 10 923, 93 долари США підлягає стягненню з ОСОБА_4.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Також, колегія суддів вважає, безпідставними твердження апелянта про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 16 лютого 2015 року -залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Б.М. Гриновець