Справа № 404/145/15-ц
Номер провадження 2-о/404/41/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Кулінка Л.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду в м. Кіровограді, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки № 865, заведеної на ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За частиною 1 статті 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 235 ЦПК України, передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заяви подані в порядку окремого провадження повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, які встановлені статтями 119, 120 ЦПК України.

За вимогами статті 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення розяснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В порушення вищевикладених норм права заявником подано до суду заяву яка не відповідає вимогам статтей 119, 120, 258 ЦПК України, зокрема з матеріалів заяви не вбачається, чи було заінтересованою особою відмовлено заявнику у внесенні відповідного виправлення у правовстановлюючий документ, про що йдеться в заяві та що по суті породжує юридичні наслідки нереалізоване право на оформлення пенсії та необхідність встановлення факту, про що зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Також не надано до заяви та не зазначено в самій заяві доказів про те, що у трудову книжку не має можливості внести відповідні виправлення. Крім того, із змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду в м. Кіровограді з заявою, яка направлена рекомендованим листом на адресу заінтересованої особи 09.01.2015 року, відповіді не отримав. В звязку з цим вважаю за необхідне розяснити, що згідно статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Таким чином, до заяви застосовуються наслідки статті 121 ЦПК України, у відповідності до якої позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду в м. Кіровограді, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати заявнику надати суду обґрунтовану відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, а також зазначити про докази неможливості внесення виправлення у трудову книжку.

Розяснити заявнику, що за приписом частини 2 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, якщо заявник відповідно до ухвали суду виконає вимоги у встановлений судом строк, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_3