Єдиний унікальний номер 741/1599/14-ц
Провадження № 2/741/30/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 23 січня 2015 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Мотляха О.О.

та представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 Вона (позивач) спадщину прийняла, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в нотаріальній конторі не може в зв'язку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів.

ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, не бажала уточнити позовні вимоги, пояснила, що позивач є троюрідною племінницею ОСОБА_3, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 з тих підстав, що на будинок відсутні правовстановлюючі документи. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували будинок в рівних частинах після смерті відповідно батька та чоловіка ОСОБА_5 Свідоцтво про право на спадщину на будинок не було зареєстровано в БТІ. У вересні 1988 року ОСОБА_3 замовила та отримала технічний паспорт цей будинок. Станом на вересень 1988 року ОСОБА_4 померла, а тому і не було отримано правовстановлюючі документи на перебудований будинок. Позивач не має правовстановлюючих документів на старий будинок.

В судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, міський голова Пугач І.І. до суду направив заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника міської ради.

Суд розглядає справу у відсутності позивача та представника відповідача за наявними у справі доказами.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

З копії свідоцтва про право на спадщину від 2 квітня 1970 року (а.с. 33) вбачається, що ОСОБА_4, як дружина, та ОСОБА_3, як дочка, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, успадкували в рівних частинах житловий будинок АДРЕСА_2 який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Носівської міської Ради депутатів трудящих 7 лютого 1962 року № 1504, та зареєстрованого Ніжинським міським бюро технічної інвентаризації 7 лютого 1962 року № 1519. Це свідоцтво підлягало реєстрації в Ніжинському МБТІ на протязі шести місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього ж Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Станом на 1970 рік державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Відповідно до п. 4 цієї Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, в тому числі й ті домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягали реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих.

Відповідно до додатку № 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріальними конторами, є правовстановлюючими документами, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не зареєстрували у встановленому на той час порядку право власності на спадковий житловий будинок.

З матеріалів справи вбачається, що виконком Носівської міської Ради депутатів своїм рішенням № 74 від 30 червня 1969 року надав дозвіл ОСОБА_4 на перебудову будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2

В судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_1 після 1972 року був перебудований, будівництво було завершене у 1980 році, що підтверджується копією технічного паспорта оформленого 2 вересня 1988 року (а.с. 36-41) та поясненнями представника позивача.

З копії технічного паспорта на жилий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 41а) вбачається, що перебудований будинок підлягає інвентаризації, після чого власники повинні оформити нові правовстановлюючі документи. Для цього необхідно було отримати акт про закінчення будівництва та пред'явити в БТІ старі правовстановлюючі документи з актом про закінчення будівництва.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано, що підтверджується копією довідки комунального підприємства «Носівське БТІ» (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 62).

З повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 14/01-17 від 8 січня 2015 року (а.с. 63) вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, Носівською державною нотаріальною конторою не заводилася.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_3, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті матері, що підтверджується поясненнями представника позивача та копією домової книги.

ОСОБА_3 за життя не зареєструвала право власності на успадковану від батька 1/2 частину старого житлового будинку та на перебудований будинок після смерті матері.

ОСОБА_3 фактично успадкувала після смерті матері право на забудову.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

З копії спадкової справи № 5/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 (а.с. 20-29) видно, що спадщину після смерті останньої прийняла ОСОБА_2, як спадкоємець п'ятої черги за законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, а саме правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується копією постанови приватного нотаріуса ОСОБА_7 № 316/02-31 від 11 листопада 2014 року (а.с. 6).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

За таких обставин ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_3 права забудовника, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1218, 1265 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права забудовника житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 37,8 кв. м, житловою площею 20,8 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, ганок, сарай, погріб, криниця, хвіртка, огорожа).

На рішення сторонами може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв