Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/685/15 Головуючий у 1 інстанції: Ясинський О.В.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Селидівського міського суду Донецької області від 13 листопада 2014 року по справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з Ворошиловської районної ради м. Донецька нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Ворошиловської районної ради м. Донецька нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, у якій просив суд видати судовий наказ про стягнення з Ворошиловської районної ради м. Донецька нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати в сумі 17306 грн. 62 коп.

Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області від 13 листопада 2014 року ОСОБА_3 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з Ворошиловської районної ради м. Донецька нарахованої, але не виплаченої заробітної плати відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та видати судовий наказ про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівнику суми заробітної плати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з Ворошиловської районної ради в м. Донецьку нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, суддя послався на те, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право. Проте, з яких саме поданих документів видно, що між заявником та боржником мається спір про право суддя не зазначив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Як слідує із змісту заяви, ОСОБА_3 з 2013року і до теперішнього часу працює у вказаному ним органі місцевого самоврядування - Ворошиловській районній раді м. Донецьку, про що до заяви була додана довідка з місяця роботи.

З 2014р. ОСОБА_3 не виплачувалась заробітна плата, у зв'язку з чим станом на 31.10.2014р. утворилась заборгованість у розмірі 17 306,62 грн., про що до заяви була додана довідка про нараховану, але не виплачену зарплату.

Отже, з поданих ОСОБА_3 заяви та додатків до неї не відслідковується спір про право.

Зі змісту ухвали судді вбачається, що висновок про наявність спору про право ним зроблено на підставі тих обставин, що в якості боржника заявником зазначено Ворошилівську районну раду м. Донецька, яка є бюджетною установою та знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють своїх повноважень.

Проте, вказані обставини не свідчать про існування спору про право між працівником ОСОБА_3 та органом місцевого самоврядування, в якому він працює, за наявності довідок з місця роботи та про заборгованість по заробітній платі, а лише вказують на визначену Тимчасовим порядком, затвердженим постановою КМУ від 07.11.2014р. № 595, процедуру фінансування бюджетних установ, надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям, здійснення соціальних виплат населенню Донецької та Луганської областей, що не впливає на трудові правовідносини сторін.

Таким чином, суддя безпідставно вважав, що між заявником і боржником існує спір про право, тому оскаржувана ухвала у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню із направлення матеріалів за заявою ОСОБА_3 на новий розгляд питання.

При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості самостійно видати судовий наказ, як просить апелянт, оскільки предметом перевірки є лише законність ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, так як заява про видачу судового наказу по суті місцевим судом не розглядалась.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Селидівського міського суду Донецької області від 13 листопада 2014 про відмову в прийнятті заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу скасувати. Матеріали за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд питання про відкриття наказного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: