РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді - Григор'єва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І., Буняєвій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з серпня 2014 року вони з відповідачкою однією родиною не проживають, майже одночасно з припиненням між ними сімейних стосунків, відповідачка відмовляє у побаченнях з дитиною, всіляко перешкоджає йому у спілкуванні з сином ОСОБА_4, 2011 року народження. Він приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, не ухиляється від спілкування з сином, в його вихованні, а напроти наполягає на цьому. Між ним та сином завжди існували дуже теплі стосунки, він любить свою дитину, сумує за нею. Просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначити такі способи її спілкування та участі у вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2: систематичні побачення з дитиною два рази на місяць з відвідуванням дитиною його місця проживання та залишення дитини за його місцем проживання з другої половини дня п'ятниці до ранку понеділка, з наступним діставленням дитини ним до дитячого садка в понеділок вранці, систематичні побачення з дитиною за місцем проживання відповідачки в День народження дитини, на новорічні свята, Різдво Христове, 8-ме березня, Пасху;систематичне відвідування дитиною його місця проживання та травневі свята (всі неробочі дні); спільний відпочинок з дитиною (на території України) протягом його щорічної двадцятиденної тарифної відпустки; систематичне та безперешкодне відвідування всіх суспільних заходів, в тому числі батьківських зборів, за участю дитини в дитячому садку, а в подальшому - в школі.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили позов задовольнити.

Відповідачка та представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та вказали, що враховуючи неадекватну поведінку позивача - ОСОБА_1, а також скоєння ним кримінального правопорушення відносно відповідачки та сина, відсутність вибачень та матеріальної підтримки, ОСОБА_2 не бачить можливості надати позивачу дитину на умовах, які він ставить.

Представник третьої особи Служби у справах дітей управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради в судовому засіданні підтримала вимоги позивача, та просила їх задовольнити відповідно до наданого до суду висновку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 15.10.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1651.

Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на теперішній час постійно мешкає разом з відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ст. 141 СК України, і мати, і батько дитини мають рівні права та обов'язки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Стаття 159 СК України визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання) місце та час їх спілкування з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року (статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34 , 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року.

Згідно висновку органу опіки та піклування Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, управління вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2: перша та третя субота кожного місяця з 09-00 до 14-00 та друга та четверта неділя кожного місяця з 09-00 до 14-00.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків з боку позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що сторони проживали разом, після погіршення відносин, вони стали проживати окремо, ОСОБА_2 постійно перешкоджала позивачу у спілкуванні з дитиною. У позивача з сином гарні відносини. Позивач та відповідачка гарні батьки, які люблять свою дитину, але через взаємовідносини, які склались між ними особисто, відповідачка чинить перепони у спілкуванні з дитиною. Бабуся дитини ОСОБА_5 пояснила, що також займалась дитиною, водила до лікаря, слідкувала, щоб дитині були зроблені щеплення. ОСОБА_1 ніколи в присутності дитини нецензурною лайкою не висловлювався.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків з боку відповідачки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є батьками відповідачки, пояснили, що позивач 05.09.2014 року приїхав до них додому, намагався забрати дитину, вчинив скандал, наніс тілесні ушкодження відповідачці,була викликана міліція, все це відбувалось в присутності сусідів. Свідок ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_1 дитину під час конфлікту не бив. Також пояснили, що одного разу вони не дали дитини позивачу, через те, що дитина захворіла. Коли ОСОБА_2 хворіла позивач знав, що дитина знаходиться не з нею та вона не може її дати. ОСОБА_10, ОСОБА_11 пояснили, що вони є сусідами відповідачки та чули конфлікт, з цього приводу викликалась міліція, бачили як дитина плакала. Свідок ОСОБА_11 бачив тілесні ушкодження на дитині, відповідачка розповідала йому, що не довіряє дитину батьку.

Суд оцінює критично показання свідків допитаних з обох сторін, оскільки всі свідки заявлені сторонами є родичами, або знайомими сторін та мають заінтересованість у бік сторони, яка заявила клопотання про допит їх в якості свідків.

В матеріалах справи мається висновок експерта № 2733-С/14, згідно якого була проведена судово-медична експертиза малолітньому ОСОБА_4 2011 року народження, де в описанні обставин справи вказано, що з постанови про призначення судово-медичної експертизи відомо, що 05.12.2014 року перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження.

Представник відповідачки посилався, що вказані тілесні ушкодження дитині наніс батько та відносно нього відкрито кримінальне провадження, але крім висновку експерта до суду не надано доказів про скоєння ОСОБА_1 кримінального правопорушення відносно своєї дитини, також у висновку експерта не вказано, що тілесні ушкодження були нанесені саме позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кримінального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має гарантоване законом, рівне з матір'ю дитини, право на спілкування зі своїм сином та право на його виховання, а відповідач ОСОБА_2 не вправі перешкоджати йому в цьому. Тому відповідачку належить зобов'язати не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з їх малолітнім сином та визначити режим спілкування згідно до встановленого в висновку Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради.

Разом з тим, визначаючи конкретний порядок участі позивача ОСОБА_1 у вихованні сина та спілкуванні з ним, суд приймає до уваги малолітній вік дитини, поведінку батьків, інтереси дитини, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 159, 257,263 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов*язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та участі у його вихованні у встановлені день та час.

Визначити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з сином - ОСОБА_4, 27.04.2011 року: перша та третя субота кожного місяця з 09-00 до 14-00 та друга та четверта неділя кожного місяця з 09-00 до 14-00.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. П. Григор'єв