АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/770/15 Головуючий 1 інст. - Божко В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» січня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», третя особа - директор Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» Махота Любов Степанівна про скасування наказу, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України». В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона працює на посаді завідуючої Харківської міської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби», якою прийнято наказ без вихідного номеру реєстрації та без зазначення дати його прийняття за підписом директора вказаної установи Махота Л.С. про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання посадових обов'язків, а саме за неналежну організацію роботи мікробіологічної лабораторії та відсутність контролю за підлеглими працівниками на підставі акту перевірки від 06.06.2014 року та її пояснень, з яким її ознайомлено 16.06.2014 року. Вважала, що вказаний наказ є незаконним, оскільки його прийнято з порушенням Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів від 30.11.2011 року № 1242, зокрема відсутня дата його прийняття, реєстраційний індекс документа та будь - яка нумерація, відсутні підписи завідувача організаційного відділу ОСОБА_4 та юрисконсульта ОСОБА_5 Зазначила, що з актом перевірки від 06.06.2014 року та будь - якими іншими документами її не ознайомлено, тому їй не відомо, які саме трудові обов'язки нею не виконані або виконані неналежним чином з її вини. У зв'язку з незаконним застосуванням дисциплінарного стягнення її позбавлено у червні та липні 2014 року надбавку 50% за складність та напруженість праці в розмірі 1278,00 грн., премії в розмірі 2000,00 грн., які нараховувались щомісячно, та премії в розмірі 500,00 грн., яка приурочена до Дня медичного працівника. Зазначила, що незаконне прийняття оскаржуваного наказу спричинило погіршення її фінансового стану та негативно сплинуло на її робочий ритм, вона знаходиться в стані постійного стресу та емоційного напруження, що заважає їй вести нормальний, звичайний спосіб життя, що завдало їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 8000,00 грн. Просила визнати незаконним та скасувати п.1 наказу Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» (без дати та номеру) за підписом директора вказаної установи Махота Л.С.; стягнути з Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» на її користь премію у розмірі 2000,00 щомісячно, починаючи з червня 2014 року до розгляду справи по суті; 50% надбавку за складність та напруженість роботи у розмірі 511,00 грн. щомісячно з червня 2014 року до розгляду справи по суті; премію в розмірі 500,00 грн. та суму моральної шкоди в розмірі 8000,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду - скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. При цьому посилалася на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що з її боку не було ніякого дисциплінарного порушення, жодним наказом або розпорядженням не регламентовані порядок та періодичність здійснення нею контролю за проведенням внутрішнього контролю відповідальними особами бактеріологічної лабораторії Харківської міської філії; що вона неодноразово повідомляла відповідача про потреби філії, зокрема про необхідність забезпечення достатніми обсягами живільних середовищ, що використовуються працівниками бактеріологічної лабораторії Харківської філії у дослідженнях; що до її компетенції не входить заповнення робочих журналів та ведення обліку температурного режиму, питання фінансування та забезпечення необхідними для роботи матеріалами.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу - відхилити, рішення суду - залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 у вигляді догани застосовано правомірно.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» № 37-0 від 02.01.2013 року ОСОБА_1 прийнято на посаду завідувача Харківської міської філії, лікаря з комунальної гігієни Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" з 02.01.2013 року.

Наказом Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» № 240-0 від 12.06.2014 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання своїх посадових обов'язків, а саме неналежну організацію роботи мікробіологічної лабораторії, яка входить до складу Харківської міської філії, та відсутність контролю за підлеглими.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали результати перевірки стану роботи мікробіологічної лабораторії Харківської міської філії Центру за адресою: пров. Мовчанівський, № 31 від 06.06.2014 року, під час якої виявлені порушення Державних санітарних правил ДСП 9.9.5.-0802002 «Правила влаштування і безпеки роботи в лабораторіях (відділах, відділеннях) мікробіологічного профілю», затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 28.01.2002 року № 1, а саме: не проводився внутрішній контроль, не дотримувались методики досліджень на патогенні ешеріхії (посів на одну чашку проводився від 4-5 осіб), робочі журнали не заповнені, не вівся облік температурного режиму роботи автоклавів, бактерицидних випромінювачів, холодильників для зберігання середовищ і діагностичних препаратів та інше; мав місце факт виписки результатів досліджень наперед за кілька днів, не дочекавшись закінчення дослідження згідно методики. Зазначені порушення стали наслідком невиконання позивачем своїх посадових обов'язків, а саме неналежна організація роботи мікробіологічної лабораторії філії та відсутність контролю з боку ОСОБА_1 за підлеглими працівниками мікробіологічної лабораторії, що призвело до негативних наслідків, а саме до недостовірних результатів лабораторних досліджень, що не дає змоги своєчасно встановити причинно-наслідкові зв'язки при виявленні захворювань, негативно впливає на якість проведення протиепідемічних заходів в осередках та може сприяти виникненню групового захворювання і спалахів, зокрема в організованих колективах. 10.06.2014 року ОСОБА_1 надані пояснення по суті виявлених порушень. Наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання своїх посадових обов'язків оголошено їй протягом 3 робочих днів, про що свідчить її особистий підпис від 16.06.2014 року.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції стосовно того, що при притягненні до дисциплінарної відповідальності позивача Центром та директором Центру були дотримані вимоги встановленні чинним законодавством для застосування заходів дисциплінарного стягнення є правомірним.

Із змісту статті 21 КЗпП України вбачається, що працівник, згідно з укладеним трудовим договором між ним і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, зобов'язується виконувати роботу, визначену цим договором, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Із акту перевірки від 06.06.2014 року вбачається, що під час перевірки виявлені наступні порушення: реєстраційно-робочі журнали заповнювалися несвоєчасно, пронумеровані та прошнуровані, але відсутня печатка; при дослідженні харчових продуктів та змивів не дотримуються методики, а саме в роботі відсутні посіви на середовищі ВСА, відсутні інші посіви на дослідження змивів від 04.06.2014 року загальноосвітньої школи № 64, але вже виписані позитивні результати від 10.06.2014 року; пробірки, які знаходилися в робочому термостаті, не підписані (відсутня назва середовища, реєстраційні номери); не представлені журнали знищення та ідентифікації культур; температурні листи на холодильники та термостати не ведуться (останній запис - квітень 2014 року). Журнал контролю роботи автоклаву, в якому проводиться знищення не заповнюється з 28.03.2014 року; журнал контролю поживних середовищ не заповнюється з 18.12.2013 року; робочий журнал не заповнюється з 14.05.2014 року. Не дотримується методика дослідження на ПЕ. В цілому в лабораторії в порушення вимог інструкції, затвердженої директором Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», не проводився внутрішній контроль, (офіційна документація не представлена), порушувалися методики посівів з санітарної бактеріології та на кишкову групу досліджень, не своєчасно заповнювалися реєстраційно-робочі журнали. Мало місце порушення виписки результатів досліджень (попередня виписка позитивних результатів без дотримання методик та строків посівів) та офіційних записів в робочих та реєстраційних журналах - фальсифікація результатів досліджень.

Положенням про відокремлений структурний підрозділ «Харківська міська філія» Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», затвердженого наказом Центру від 01.02.2013 року № 6.1 та підписаного завідувачем філії ОСОБА_1, в п.4.1 розділу 4 «Керівництво» встановлено, що керівництво філії здійснює завідувач, який призначається на посаду і звільняється директором Центру.

Підпунктами 4.4.1, 4.4.2 та 4.4.6. пункту 4.4 розділу 4 Положення визначено, що завідувач філії здійснює керівництво філією, несе персональну відповідальність за організацію та результати її діяльності, сприяє створенню належних умов праці; організовує та забезпечує виконання Харківською міською філією актів законодавства, нормативно - правових актів Міністерства охорони здоров'я України та наказів Держсанепідслужби України, його заступників; наказів, доручень та розпоряджень директора Центру; вживає заходів до удосконалення організації та підвищення ефективності роботи Харківської міської філії.

Посадовою інструкцією завідувача філії, затвердженою 14.02.2013 року № 17.0 в. о. директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» Махотою Л.С., визначені завдання та обов'язки завідувача філії у розділу 2 «Завдання та обов'язки», а саме, в підпунктах 2.1.-2.3, 2.7, 2.8 пункту 2 зазначено, що завідувач філії керується чинним законодавством України про охорону здоров'я, нормативно - правовими актами, які визначають діяльність установ, що належить до сфери управління Держсанепідслужби України, санітарним законодавством, діючими санітарними нормами і правилами, законодавством з охорони праці, Положенням про філію та цією посадовою інструкцією; здійснює керівництво філією відповідно до чинного законодавства України та нормативно - правових актів, що визначають діяльність установ і організацій охорони здоров'я; організовує діяльність філії, співпрацює з іншими структурними підрозділами Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України»; здійснює належну розстановку кадрів та організовує їх роботу; створює належні виробничі умови, забезпечує додержання співробітниками правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці та протипожежного захисту.

Пунктом 4.1. розділу 4 зазначеної посадової інструкції передбачено, що завідувач філії несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, а також за невикористання або неповне використання своїх функціональних прав, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю та кримінальним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи з цією інструкцією ОСОБА_1 ознайомлена, проте при здійсненні керівництва філією всупереч вимогам Інструкції та Положенню свої посадові обов'язки належним чином не виконувала, що призвело до неналежної організації роботи мікробіологічної лабораторії, відсутності контролю за підлеглими, спричинило порушення нею трудової дисципліни та потягло за собою застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Погоджується судова колегія і з висновком суду стосовно того, що ОСОБА_1 належним чином була ознайомлена зі змістом акту перевірки, оскільки як вбачається з протоколу № 1 наради від 10.06.2014 року результати перевірки розглянуті на нараді від 10.06.2014 року, що проведена Центром в присутності ОСОБА_1 та працівників мікробіологічної лабораторії, за результатами якої ОСОБА_1 та фахівцям мікробіологічної лабораторії запропоновано надати письмові пояснення стосовно виявлених порушень та причин, за якими вони виникли; юрисконсульту ОСОБА_5 - за результатами наданих пояснень запропоновано надати пропозиції щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб Харківської міської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України».

Посилання ОСОБА_1 на те, що оскаржуваний наказ не містить вихідного номеру реєстрації, без зазначення дати його прийняття та будь - якої нумерації, що унеможливлює визначення дати його прийняття, що відсутні підписи завідувача організаційним відділом та юрисконсульта, тому він є незаконним, судовою колегією не приймаються, оскільки наказ має номер, дату його прийняття, підписаний директором Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» та його ознайомлено під підпис ОСОБА_1

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що до застосування дисциплінарного стягнення від неї як порушника трудової дисципліни відповідач не зажадав письмових пояснень є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи 10.06.2014 року на підставі протоколу наради установи № 1 від 10.06.2014 року надано нею письмові пояснення, в яких зокрема вона посилається на те, що у зв'язку з розташуванням мікробіологічної лабораторії за трьома адресами, вона не має можливості здійснювати контроль за її роботою щодня особисто, (а. с. 42).

Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що жодним наказом або розпорядженням відповідача не регламентовані порядок та періодичність здійснення нею контролю за роботою мікробіологічної лабораторії; що вона неодноразово відповідними листами повідомляла відповідача про потреби філії, в тому числі про необхідність забезпечення достатніми обсягами живільних середовищ під час проведення досліджень, що до її компетенції не входить заповнення робочих журналів та ведення обліку температурного режиму, а з боку керівництва відсутні накази або розпорядження, які б визначали періодичність здійснення нею такого контролю та вимоги до його проведення, що на час перевірки робочі журнали та ведення обліку температурного режиму були заповнені, але не в повному обсязі, що недостовірні результати лабораторних досліджень не відповідають дійсності, тому її позов необхідно задовольнити, судовою колегією не приймаються, оскільки спростовано матеріалами справи, зокрема Положенням про відокремлений структурний підрозділ «Харківська міська філія» Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», посадовою Інструкцією завідувача філії, де чітко визначено обов'язки завідувача, які ОСОБА_1 як вбачається з акту перевірки та її пояснень належним чином не виконала.

Погоджується судова колегія і з висновком суду щодо відмови в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача премії у розмірі 2000,00 щомісячно, починаючи з червня 2014 року до розгляду справи по суті; 50% надбавки за складність та напруженість роботи у розмірі 511,00 грн. щомісячно з червня 2014 року до розгляду справи по суті; премії в розмірі 500,00 грн. з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1.6 Наказу Міністерства праці та соціальної політики та Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» визначено, що конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати. Розмір премії працівника залежить від особистого внеску в загальні результати роботи Центру.

Відповідно до пункту 7.24. розділу VII Колективного договору Центру на 2013 - 2015 роки встановлено здійснювати за погодженням з профспілковою стороною преміювання працівників установи у межах фонду заробітної плати згідно з Положенням про преміювання, та відповідно до п.п.5.11. п.5 спільного наказу Міністерства праці і соціальної політики, Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення».

Пунктами 7.24. та 7.25. розділу VII Колективного договору Центру затверджено порядок преміювання відповідно до особистого внеску, за фактично відпрацьований час, за наявності задовільних показників в роботі, а саме виплачувати премії за рахунок коштів по загальному та спеціальному фондах; за наявності фонду економії заробітної плати преміювати працівників за бездоганну працю і участь у громадському житті до професійних свят - Дня медичного працівника, Дня працівників санітарно-епідеміологічної служби, до ювілейних дат (50 років - для жінок та 60 років - для чоловіків) у розмірі посадового окладу, незалежно від фактично відпрацьованого часу на момент виплати.

Згідно з додатком № 4 до Колективного договору «Положення про преміювання» від 18.06.2013 року визначені умови для преміювання, зокрема за підсумками професійної діяльності за певний період (місяць, квартал, рік). При цьому пунктом 2.6. розділу Положення про преміювання встановлено, що не преміюються працівники при наявності догани та лише після закриття догани працівник може бути премійований. Положенням про преміювання не встановлено конкретного розміру преміювання, а тому такий розмір визначається директором Центру в залежності від особистого внеску працівника, в межах кошторису, затвердженого фонду оплати праці та при наявності фінансування.

Оскільки до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення та відсутній особистий внесок в загальні результати роботи філії Центру, відповідачем не здійснювалось преміювання позивача з червня місяця 2014 року, в тому числі - з нагоди Дня медичного працівника.

Пунктом «а» підпункту 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» установлено надбавки працівникам у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки) за складність, напруженість у роботі. Граничний розмір зазначених надбавок для одного працівника не повинен перевищувати 50 відсотків посадового окладу. Таке обмеження не поширюється на працівників національних закладів (установ). У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначені надбавки скасовуються або зменшуються.

Пунктом.3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298 та Наказу Центру про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності наказом Центру від 01.07.2014 року № 267-О «Про зняття надбавки» знято з 01.07.2014 року надбавку за складність, напруженість у роботі у розмірі 50% посадового окладу з ОСОБА_1

Таким чином, починаючи з 01.07.2014 року відповідач не здійснював виплату надбавки за складність, напруженість у роботі у розмірі 50% посадового окладу ОСОБА_1 на підставі наказу Центру від 01.07.2014 року № 267-О «Про зняття надбавки», при цьому за червень 2014 року вона отримала у липні 2014 року таку надбавку у розмірі 1278,00 грн.

Судова колегія погоджується і з висновком суду щодо відмови в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а ч.3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкоду слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України підлягає відшкодуванню шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Пунктом 5 зазначеної Постанови Пленуму роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому необхідно з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В пункті 9 цієї Постанови Пленуму передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди необхідно визначати залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, виходити необхідно із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що внаслідок дій відповідача позивачу завдано фізичних та душевних страждань, або він зазнав інше ушкодження здоров'я, або порушення законних прав позивача, не надано підтвердження розміру моральної шкоди в сумі, яку позивач оцінила у 8000,00 грн.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 таких доказів також не надала.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія відповідно до ст. 308 ЦПК України вважає, що воно є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1.ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії