Провадження № 22-ц/780/1556/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв
Категорія 52 03.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2015року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Фінагєєва В.О.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Яворського М.А.,

за участю секретаря: Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фурсівської сільської ради про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом та просив суд зобов'язати голову Фурсівської сільської ради внести зміни у розпорядження № 08/01-12 від 31 липня 2014 року в частині підстав припинення трудового договору № 1 від 03 травня 2013 року та привести формулювання підстави припинення трудового договору між Фурсівською сільською радою та ОСОБА_1 у відповідність до п. 1) ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.05.2013 року позивач уклав з Фурсівською сільською радою Білоцерківського району Київської області трудовий договір № 1, відповідно до якого він виконував обов'язки юрисконсульта, посада, якого була затверджена рішенням 14-ї сесії Фурсівської сільської ради 6-го скликання від 16.02.2012 року № 14-293, Трудовий договір був укладений на невизначений строк на підставі статей 21, 23 та 24 КЗпП України. Наприкінці липня 2014 року сільський голова повідомив позивача про те, що через фінансові труднощі та складнощі з виконанням місцевого бюджету Фурсівська сільська рада не має фінансових можливостей утримувати позивача на роботі і запропонував припинити вказаний трудовий договір. Позивач вказував на те, що він не наполягав на розірванні трудового договору на підставі ст. 40 КЗпП України ( з ініціативи власника або уповноваженого ним органу) і надав свою згоду на припинення трудового договору на підставі п. 7.3 договору та п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін). Згодом позивачу стало відомо, що розпорядження Фурсівської сільської ради від 31.07.2014 року № 08/01-12 щодо припинення з ним трудового договору містить інші підстави, ніж це було обумовлено. Зокрема, у якості підстави для припинення трудового договору зазначається Постанова Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 року № 65 та складна фінансова ситуація. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, через порушення норм матеріального та процесуального права, неповного та не об'єктивного дослідження обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач надав усі докази на підтвердження своїх вимог, проте суд першої інстанції не надав їм належної правової оцінки та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 03.05.2013 року між Фурсівською сільською радою Білоцерківського району Київської області в особі сільського голови Фурсенка Миколи Івановича та громадянином ОСОБА_1 був укладений трудовий договір (контракт) № 1.

Відповідно до п. 1.1. вказаного трудового договору (контракту), предметом даного трудового договору є трудові відносини між Роботодавцем і Працівником в межах прав і обов'язків визначених цим Договором та відповідно до чинного трудового законодавства України.

Згідно до п. 1.2. трудового договору (контракту) цей Договір є угодою, відповідно до якої працівник, виконує обов'язки, які відповідають посаді юрисконсульта затвердженої рішенням 14-ї сесії Фурсівської сільської ради 6-го скликання від 16.02.2012 року № 14-293, а роботодавець зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати матеріальні та організаційні умови праці, необхідні для виконання працівником обов'язків, передбачених умовами цього Договору.

Відповідно до п. 7.1 трудового договору (контракту), Договір набуває чинності з 03.05.2013 року і є безстроковим.

Згідно п. 7.3. трудового договору (контракту), цей Договір припиняє свою дію у випадках: за взаємною згодою сторін; із зарахуванням Працівника в штат сільської ради на посаду юрисконсульта відповідно до п. 7.2 Договору; з інших підстав та в порядку, передбаченому трудовим законодавством України.

01.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся із листом до Фурсівського сільського голови Фурсенка М.І. до якого додав проект розпорядження голови Фурсівської сільської ради «Про припинення трудового договору» та оригінал заяви ОСОБА_1 про звільнення його з роботи на підставі п. 1) ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін) з 31.07.2014 року.

Згідно витягу із рішення 40-ї сесії шостого скликання від 02.09.2014 року № 40-876 «Про розгляд звернення ОСОБА_1.», сільська рада визнала дії Фурсівської сільської ради та сільського голови правомірними та такими, що не суперечать чинному законодавству та відмовила ОСОБА_1 в задоволенні його звернення.

Відповідно до витягу із рішення Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 27.12.2012 року № 24-513 «По затвердження штатних розписів установ сільської ради на 2013 рік» та Додатку №1 до вказаного рішення, серед штатних одиниць сільської ради на 2013 рік відсутня посада юрисконсульта.

Відповідно до витягу із рішення Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 28.01.2014 року № 34-718 «По затвердження штатних розписів установ сільської ради на 2014 рік» та Додатку №1 до вказаного рішення, серед штатних одиниць сільської ради на 2014 рік відсутня посада юрисконсульта.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП України, діючої на момент укладання трудового договору між сторонами, передбачалося, що укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Таким чином, трудовий договір між сторонами був укладений, оскільки позивача було фактично допущено до роботи, що підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати та не заперечується сторонами у справі.

Разом з тим, стаття 36 КЗпП України передбачає виключні підстави припинення трудового договору, якими в тому числі є угода сторін;

Заявляючи вимоги про внесення змін в розпорядження сільського голови в частині зміни формулювання підстав припинення трудового договору, позивач не звернув уваги, що звільнення працівника на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін можливо виключно за наявності згоди як працівника так і роботодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не згоден на припинення трудового договору (контракту) за угодою сторін, а відтак і немає підстав для задоволення позову та зміни підстав розірвання трудового договору.

Суд першої інстанції надав вірну оцінку обставинам справи, висновки суду ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи не спростовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В..

Яворський М.А.