УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до комунальної установи «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання наказу незаконним та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи та просила визнати незаконним та скасувати наказ №268-К від 11 червня 2014 року «Про відміну виплати надбавки та тривалість безперервної роботи»; зобов'язати комунальну установу «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» виплатити їй зароблені в період з 1 січня 2014 року набавки із подальшою їх виплатою у майбутньому.

Позов мотивовано тим, що наказами від 27 березня 2014 року №139-К «Про призупинення виплат за тривалість безперервної роботи» та від 1 квітня 2014 року №193-К «Про продовження призупинення виплат за тривалість безперервної роботи у зв'язку з передачею всіх необхідних документів до Департаменту Охорони Здоров'я» позивачу призупинено виплати надбавки за безперервний стаж до детального з'ясування правомірності її встановлення. В подальшому наказом від 11 червня 2014 року №268-К «Про відміну виплати надбавки за тривалість безперервної роботи» позивачу скасовано виплату вказаної надбавки. Позивач вважає вказаний наказ незаконним з огляду на наявність достатнього трудового стажу та відповідність займаних посад, для отримання таких надбавок.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати з направленням справи до місцевого суду на новий розгляд.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи в межах касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_4 не має достатнього для отримання відповідної надбавки трудового стажу.

Відповідно до п.4.1.1 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України. Міністерства охорони здоров'я від 5 жовтня 2005 року №308/519 старші лікарі, лікарі та фахівці з базовою неповною вищою медичною освітою виїзних бригад, водії та молодші медичні сестри виїзних бригад станції (відділення) швидкої медичної допомоги передбачено встановлення надбавки за тривалість безперервної роботи, а саме від 3 до 5 років - 20 відсотків, від 5 до 7 років - 40 відсотків, понад 7 років - 60 відсотків посадового окладу.

Відповідно до п. 12 Умов оплати праці за лікарями бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги та відділень швидкої медичної допомоги у складі лікарень, які перейшли на посади головних лікарів, їх заступників з числа лікарів та керівників структурних підрозділів центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф і станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги, а також за працівниками з числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, які перейшли на посади головного (старшого) фельдшера, фельдшера (медичної сестри) з інформування бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги про виклик екстреної медичної допомоги, зберігається надбавка за тривалість безперервної роботи у розмірах, що відповідають стажу роботи у бригадах екстреної (швидкої) медичної допомоги.

З урахуванням наведених норм, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що умовами одержання надбавки у розмірі 60 відсотків посадового окладу є безперервність роботи, а також робота у складі виїзних бригад.

При цьому, судами встановлено, що відповідно до запису у трудовій книжці №9,10 від 23 серпня 2002 року ОСОБА_4 була прийнята на посаду медсестри з прийому викликів та змінена назва посади на сестру медичну станції (відділення) швидкої та невідкладної медичної допомоги. При цьому назва посади не містить зазначення виїзної бригади. Посадова інструкція фельдшера (сестри медичної) диспетчера з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам від 21 березня 2011 року, з якою була ознайомлена ОСОБА_4 не належить до посад фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою виїзних бригад.

За таких обставин, місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для врахування стажу роботи на посаді медичної сестри станції (відділення) швидкої та невідкладної медичної допомоги, яку займала позивач на попередньому місці роботи, без зазначення «виїзної бригади», оскільки вказаний стаж не входить до стажу, що дає право на надбавку за тривалість безперервної роботи.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права і процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.С. Ткачук