Справа № 466/6419/14 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/1317/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначала, що самостійно несе всі витрати по утриманню сина, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов"язку утримувати дитину. Посилалася на те, що відповідач нікому аліменти не сплачує, стягнення по виконавчих листах не проводиться, інших неповнолітній дітей, непрацездатних батьків в останнього нема. Просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь кошти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не враховано матеріальне становище відповідача. Стверджує, що хоча шлюб між сторонами розірвано, однак вони й надалі продовжують проживати разом в квартирі її довірителя, ведуть спільне господарство. Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги, що відповідач не має постійного місця праці, його дохід є нестабільним. Зазначає, що розмір аліментів, визначений судом, є занадто великим для сплати, жодним чином не обгрунтований, та ставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Просить рішення змінити в частині розміру аліментів та визначити такий у розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.4)

Задовольняючи частково позов, суд обгрунтовано виходив з того, що відповідач згідно з ст.180 СК України зобов"язаний утримувати дитину.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів судом недостатньо враховані вимоги ст.182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Однак, суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, не взяв до уваги матеріальне становище відповідача.

Зокрема, матеріалами справи встановлено, що останній не працює, постійного заробітку немає.

Також поза увагою суду залишилось те, що відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2014 року встановлений у розмірі 1032 грн.

А відтак, враховуючи вказані обставини, положення закону, а також обов"язок позивачки брати участь в утриманні сина до його повноліття, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи при визначенні розміру аліментів та необхідність в зв"язку з цим зміни рішення суду, тобто зменшенні розміру аліментів і визначенні такого з врахуванням прожиткового мінімуму на дитину у сумі 550 грн. щомісячно.

При цьому колегією суддів приймається до уваги і те, що в разі зміни матеріального становища сторони вправі звернутись до суду з позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14 листопада 2014 року в частині визначення розміру аліментів та стягнення платежу за один місяць змінити та визначити такі в сумі 550 (п"ятсот п"ятдесят) грн. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.