АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2637/15 Справа № 206/7819/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Румянцев О. П. Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2015 року

по цивільній справі за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця», яке діє в інтересах відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» ДП «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що відокремлений структурний підрозділ «Дніпропетровське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» ДП «Придніпровська залізниця» (далі - Управління) надає послуги з постачання теплової енергії у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає відповідач. Станом на 01 листопада 2014 року заборгованість за спожиті послуги складає 1773,91 грн., яку позивач просив стягнути на його користь з відповідача, а також покласти на останнього судові витрати по справі (а.с. 1-4, 29-33).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2015 року позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Управління заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 1773,91 грн. та судовий збір - 243,60 грн. (а.с. 43-44).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим ставить питання про його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с. 50-53).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються позивачем та стягнув з нього суму заборгованості за спожиті послуги у розмірі 1773,91 грн.

Проте повністю погодитись такими висновками не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, у квартирі АДРЕСА_1 з 1998 року зареєстрований та проживає ОСОБА_2 (а.с. 6, 26), а власником вказаної квартири є ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 25.02.1989 року, про що свідчать витяги із реєстрації нерухомості.

Управління є постачальником теплової енергії в даному будинку, тарифи на яку були затверджені рішенням Дніпропетровської міської ради №2633 від 08 жовтня 2009 року (а.с. 16-17).

Відповідно до довідки, наданої позивачем, заборгованість зі сплати послуг з теплопостачання станом на 01 листопада 2014 року склала 1773,91 грн. (а.с. 7).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до таких послуг віднесені зокрема комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться і у ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», де зазначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Положеннями ст.151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жили

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданого апелянтом, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с. 75), однак позовні вимоги до власника квартири щодо стягнення витрат за теплопостачання заявлено не було, питання щодо її залучення стороною у справі в суді першої інстанції не обговорювалося.

Місцевий суд не з'ясував обставини в повному обсязі щодо обов'язків утримання квартири її власником, а також щодо обов'язків інших осіб які проживають у квартирі, що йому належить та користуються жилим приміщенням, угода між ними про порядок користування цим приміщенням відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст. 156 ЖК Української РСР.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно стягнув суму заборгованості з ОСОБА_2, який не є наймачем та власником вищевказаного житла.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Придніпровська залізниця», яке діє в інтересах відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» ДП «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: