Справа № 159/7743/14-ц
Провадження № 2/159/216/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 20 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої - судді Денисюк Т.В.,

за участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Зеленської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із вказаним позовом, в якому просять визнати за кожним із них право власності на 56/300 житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свої вимоги тим, що через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно вони не мають можливості реалізувати свої спадкові права безпосередньо в нотаріальній конторі.

В судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, подали письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача - Зеленської сільської ради в судове засідання також не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи після його смерті має місце спадкування за законом.

В силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є позивачі по справі - ОСОБА_1, як дружина померлого, та діти спадкодавця ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Усі троє спадкоємців прийняли спадщину в порядку встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчать довідка Зеленської сільської ради за №1044 від 17.11.2014 року та відомості міграційної служби.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі матеріалів інвентаризаційної справи по домоволодінню АДРЕСА_1 встановлено, що на час смерті ОСОБА_4 домоволодіння складалось з житлового будинку А-1 та хліва Б-1, побудованих у 1975 році.

44/100 частини даного домоволодіння належали спадкодавцю на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 28.12.1998 року, а 56/100 частини на підставі рішення Зеленської сільської ради від 09.10.1998 року № 7/3 про оформлення права власності на житловий будинок.

Спадкодавцем за життя проведено державну реєстрацію права власності на 44/100 домоволодіння, що засвідчено витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2012 року, право власності на 56/100 частин не зареєстровано.

У зв'язку із частковою реєстрацією спадкодавцем своїх прав на нерухоме в державних органах нотаріусом правомірно 02 жовтня 2014 року видано кожному з позивачів свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 від 44/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 та 11 листопада 2014 року відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на 56/100 спірного домоволодіння.

Відповідно до вимог ст. 68 Закону України "Про нотаріат", п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, за вказаних обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на 56/100 частини спірного майна та відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає необхідним вжити заходи для захист прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування.

Однак, як вбачається з матеріалів технічної документації на спірне домоволодіння після смерті спадкодавця у 2010 році самочинно мешканцями добудовано прибудову "а-2" та "а-3", облаштовано террасу "а-4", переобладнано частину хліва Б-1 на літню кухню В-1 та гараж Г-1, а побудований за життя спадкодавця сарай Д-1 не зданий в експлуатацію.

За вказаних обставин позивачі не мають прав на майно, яке не належало спадкодавцю на час смерті, а тому в порядку спадкування слід визнати лише їх право на житловий будинок А-1 та частину хліва Б-1 площею 17,50 кв.м. В решті позов задоволенню не підлягає з мотивів його безпідставності.

Судові витрати по справі залишити за позивачами.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209-215 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1258, 1262, 1268, 1269 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за кожним на 56/300 частини житлового будинку "А-1" та господарської споруди "Б-1" по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позову відмовити.

Судові витрати по справі залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча: Т. В. Денисюк