Номер провадження 2-о/754/442/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Журавської О.В.

за участі секретаря - Лісовської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження його дружиною ОСОБА_2 у м. Севастополь сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивує тим, що заявник та заінтересована особа - ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 2010 року, зареєстровані та проживають в м. Севастополь. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ялті в Ялтинському пологовому будинку ОСОБА_2 народила дитину - хлопчика. Проте, у зв'язку з тим, що Автономна Республіка Крим на даний час визнана тимчасово окупованою територією, він не має можливості зареєструвати народження хлопчика, оскільки довідка про народження дитини від 04.03.2015 року, видана державною бюджетною установою охорони здоров'я Республіки Крим «Ялтинський пологовий будинок», Міністерства охорони здоров'я Республіки Крим, не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позбавлений можливості в іншому порядку, а ніж судовому встановити факт народження своєї дитини.

В судове засідання представник заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 не з'явилися, надіслали на адресу суду заяву, в якій вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації ГТУ у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслали письмові пояснення щодо заявлених вимог, проти встановлення факту народження дитини не заперечували, розгляд справи просили провести у їх відсутності.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб 30 липня 2010 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що, зроблений актовий запис № 483 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила хлопчика - сина заявника в Ялтинському пологовому будинку, що підтверджується довідкою № 94 від 04.03.2015 року, видана державною бюджетною установою охорони здоров'я Республіки Крим «Ялтинський пологовий будинок», Міністерства охорони здоров'я Республіки Крим.

Як вбачається з наданої заявником копії свідоцтва про народження, народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що 04.04.2014 року зроблений відповідний актовий запис № 378 (а.с.12).

На запит ОСОБА_1 начальник Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області надав відповідь від 04 вересня 2015 року за № 109П/04/09-44, що державна реєстрація народження його сина відсутня в державному реєстрі актів цивільного стану громадян, а також, що бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, що залишися на території АРК та м. Севастополя є недійсними ( а.с.14).

Згідно з п.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що не реєстрація народження дитини позбавляє заявника та його дружину, які є громадянинами України, отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Згідно заяви заявника наданої суду, медичне свідоцтво про народження видане в Криму затвердженої форми медичного закладу РФ, оскільки територія Автономної Республіки Крим тимчасово окупована та форма цього бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р., на теперішній час не використовується, отже така довідка не може бути використана заявником для реєстрації дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження малолітнього ОСОБА_3 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявниці є громадянином України як особа, обидва батьки якої на момент її народження були громадянами України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження ОСОБА_3 у м. Севастополь АР Крим. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому провести державну реєстрацію факту народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Відповідно до п.п.4 п.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства Юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що місце державної реєстрації народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного із них.

В зв'язку з чим, визначення імені дитини, її прізвища, по батькові, та місце державної реєстрації буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не судовим рішенням.

На підставі викладеного, ст.ст. 3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст.11, 60, 212, 213, 214-215, 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.7, 259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт народження уродженкою м. Севастополя, громадянкою України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та уродженцем м. Запоріжжя, громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, дитини хлопчика - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах РАЦС України.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: