Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15.01.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді - Бедьо В.І.,

при секретарі -Холмогоровій Л.В.,

з участю представника позивача - Опаленик Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ЗОКС «Бескид» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ЗОКС «Бескид» звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 12.07.2013 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 514-13, згідно якого останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 25 000 грн. та зобов'язувався сплачувати передбачені договором відсотки в розмірі 31 % річних від суми залишку кредиту строком на тридцять місяців та повернути кошти у визначений договором строк до 12.01.2016 р., на умовах повного погашення кредитну до встановленого строку та сплатою відсотків за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між позивачем і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені договори порук № 514-13 від 12 липня 2013 року, за яким останні зобов'язувались перед позивачем солідарно з ОСОБА_2 відповідати за виконання свого обов'язку згідно умов кредитного договору.

Однак, взяті на себе зобов'язання відповідачі належним чином не виконували і станом на 11 листопада 2014 року їх заборгованість перед банком становить 25 261, 07 грн., а тому просять суд стягнути вказану суму заборгованості солідарно з відповідачів, а також судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату судового засідання, причина неявки суду невідома.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Так, 12.07.2013 року між ЗОКС «Бескид» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 514-13, згідно якого останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 25 000 грн. та зобов'язувався сплачувати передбачені договором відсотки в розмірі 31 % річних від суми залишку кредиту строком на тридцять місяців та повернути кошти у визначений договором строк до 12.01.2016 р., на умовах повного погашення кредитну до встановленого строку та сплатою відсотків за користування кредитом.

Розділами, 2, 3 Кредитного договору визначено зобов'язання позичальника, зокрема: позичальник взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати проценти, комісію за користування кредитом та повернути кредит у визначені договором терміни.

В судовому засіданні встановлено, що взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 належним чином не виконував, що стверджується розрахунком заборгованості, наявним у матеріалах справи, і відповідно до якого станом на 11 листопада 2014 року його заборгованість перед банком становить 25 261, 07 грн., з них непогашений кредит - 21 208, 26, несплачені відсотки - 4 052, 81 грн.

Вимоги щодо повідомлення боржника про порушення основного зобов'язання та про вимогу усунення порушень позивачем виконані в повному обсязі. Відповідні повідомлення та докази, що підтверджують їх направлення подані разом з даним позовом у якості відповідних додатків.

У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобов'язань.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між позивачем і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені договори порук № 514-13 від 12 липня 2013 року, за яким останні зобов'язувались перед позивачем солідарно з ОСОБА_2 відповідати за виконання свого обов'язку згідно умов кредитного договору.

Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Суд, підсумовуючи всі досліджені докази по справі, зважаючи на те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог підтвердились, відповідачі заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не сплатили, приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Судові витрати понесені позивачем для забезпечення розгляду справи також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача-на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 510, 526, 527 ЦК України, ст.ст.88, 224-228 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ЗОКС «Бескид» заборгованість за кредитним договором № 514-13 від 12.07.2013 року у розмірі 25 261. 07 грн.(двадцять п'ять тисяч двісті шістдесят одна гривня 07 коп.) та 252, 61 грн. (двісті п'ятдесят дві гривні 61 коп.) сплаченого позивачем судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заяву відповідача, яку він вправі подати протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Ужгородського

Міськрайонного суду: В.І.Бедьо