АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1119/2015 Головуючий у І інстанції - Піхур О.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович В.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_9 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Інститут ортопедії та травматології Національної Академії медичних наук України», треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про відшкодування моральної шкоди та відновлення становища, яке існувало до порушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Державної установи «Інститут ортопедії та травматології Національної академії медичних наук України» (далі - Інститут), треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про відшкодування моральної шкоди та відновлення становища, яке існувало до порушення. Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є інвалідом першої групи з дитинства. В 1998 році в Інституті ортопедії та травматології Національної Академії медичних наук України позивача було прооперовано: виконано тотальне ендопротезування лівого кульшового суглобу, а в 1999 році - правого кульшового суглобу. Майже через 10 років після операції, 24 березня 2008 року позивач знову поступив в клініку № 3 Інституту з діагнозом «нестабільність компонентів ендопротезу лівого та правого кульшового суглобу», що потребувало заміни ендопротезу. Поставлений діагноз обумовлюється тим, що термін використання ендопротезів обмежений та через деякий час протез потребує заміни. До цієї медичної установи позивача було направлено Запорізькою обласною лікарнею та Запорізьким обласним управлінням охорони здоров'я. Управлінням охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації безкоштовно виділено позивачу для виконання операції з протезування ендопротез: тотальний протез кульшового суглобу без цементної фіксації Veri Sys, ендопротез кульшового суглобу Zimmer безцементний клиновидного типу. Загальна вартість протезу складала 19 795 грн. 9 квітня 2008 року позивач сплатив 2 500 грн. за планову операцію.

10 квітня 2008 року в Інституті відповідача була проведена операція, в результаті якої було виконано ревізійне тотальне ендопротезування лівого кульшового суглобу із заміною компонента ендопротезу лікарем ОСОБА_6

Післяопераційний період проходив з ускладненнями, одразу після операції погіршився стан здоров'я, однак лікар наполягав на виписці. Позивач домігся проведення рентгену суглоба та, як виявилося з рентген-знімка, в частині стегнової кістки залишилося свердло, що зламалося під час операції. Лише 22 квітня 2008 року частина зламаного свердла була вилучена з дистального епіметафізу стегнової кістки. Отже, через недбале непрофесійне ставлення лікарів до своїх обов'язків позивачу довелося двадцять днів після операції відчувати та терпіти сильний фізичний біль, страждання. Через три дні після видалення частини свердла в ділянці післяопераційного рубця в проксимальному відділі стегна сформувались дві гнійно-некротичні рани, з яких почала виділятися рідина, через що рубець не загоювався. 25 квітня 2008 року у позивача були взяті аналізи, в результаті чого було виявлено синьо-гнійну інфекцію. 7 травня 2008 року позивача було переведено в клініку № 1 Інституту відповідача (відділення кістково-гнійної хірургії). Лікар ОСОБА_5 поставив діагноз «нагноєння після тотального ревізійного протезування лівого тазостегнового суглобу, гнійно-некротичної рани верхньої третини лівого стегна». А згодом був взятий другий аналіз та підтверджена ще одна інфекція - золотистий стафілокок. До проведення операції жодної інфекції не виявлено, отже, зараження сталося в результаті недбалого виконання лікарями своїх функціональних обов'язків, нехтування встановленими санітарними нормами. Вартість лікування інфекційно-запального процесу склала 3 604 грн. 72 коп.

10 червня 2008 року через прогресування поширеної інфекції була проведена операція з видалення протезу лівого тазостегнового суглобу. Тільки після цього рубець на нозі почав поступово загоюватись. На звернення позивача до головного лікаря -відповідача Герасименка С.І. з проханням виправити лікарські помилки та провести операцію тотального ендопротезування лівого кульшового суглобу, позивач отримував формальні відписки та відмови з явно надуманих причин. Знаючи, що позивач відмовився від переливання донорської крові, головний лікар зазначив, що при проведенні операції буде необхідно проводити переливання донорської крові. Іншим чином провести операцію неможливо. Посилання головного лікаря не відповідає дійсності з огляду на можливість використання кровозамінників. Позивач вважає, що внаслідок непрофесійних та недбалих дій відповідача йому було завдано значних матеріальних збитків, що полягають у втраті наданого ендопротезу. Тому просив зобовʼязати передати позивачу новий тотальний протез кульшового суглобу безцементної фіксації Veri Sys, ендопротез кульшового суглобу Zimmer без цементний клиновидного типу або його аналог та стягнути моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Зобовʼязано Державну установу «Інститут ортопедії та травматології Національної академії медичних наук України» передати ОСОБА_2 новий тотальний протез кульшового суглобу без цементної фіксації Veri Sys та ендопротез кульшового суглобу Zimmer безцементний клинового типу або їх аналог. Стягнуто з Державної установи «Інститут ортопедії та травматології Національної академії медичних наук України» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., судовий збір в розмірі 206 грн. 45 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та витрати, повʼязані з проведенням судових експертиз, в розмірі 15 473 грн. 60 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають істотне значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції позивач та його представники просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача та треті особи просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що з 1981 року позивач хворіє на ревматоїдний артрит, поліартрит, сер негативний тип Н 1, повільно прогресуючий перебіг, гормонозалежна форма НФ 11.

Відповідно до історії хвороби № 418474 позивач у 1998-1999 роках перебував на лікуванні в Українському науково-дослідному інституті ортопедії і травматології, під час якого йому були виконані операції: «тотальне ендопротезування кульшових суглобів протезами «Інмед»», «артропластика проксимальних міжфалангових суглобів ІІ-V пальців правої кисті з резекцією головок основних фаланг».

У 2007-2008 роках позивачу за місцем проживання Головним ортопедом - травматологом було рекомендовано консультацію у відповідача щодо його діагнозу: стан після тотального ендопротезування кульшових суглобів, асептична нестабільність та направлення на оперативне лікування.

Управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації безкоштовно виділило позивачу для виконання операції з протезування ендопротез: тотальний протез кульшового суглобу безцементної фіксації Veri Sys, ендопротез кульшового суглобу Zimmer безцементний клиновидного типу.

24 березня 2008 року відбулася планова госпіталізація позивача у перше травматологічне відділення Українського науково-дослідного інституту ортопедії і травматології в зв'язку з нестабільністю ендопротеза лівого кульшового суглоба з метою ревізійного тотального ендопротезування лівого кульшового суглоба протезом «Зиммер-Версис».

При цьому в медичній картці стаціонарного хворого наявне «Волевиявлення щодо медичного втручання» від 25 березня 2008 року, в якому ОСОБА_2 вказує, що він відмовляється за жодних обставин від вливань цільної крові та її компонентів, а при крововтраті під час операційного втручання наполягає на використанні штучних замінників крові та її компонентів.

Ревізійне ендопротезування суглобів виконано 10 квітня 2008 року. Під час видалення кісткового цементу зламалося свердло в дистальній частині стегнової кістки. У зв'язку із закінченням дії спинномозкової анестезії, крововтратою прийнято рішення на цьому етапі частину свердла не видаляти, про що свідчить протокол операції від 10 квітня 2008 року.

Згідно з висновком експерта № 513/11 судово-медичної експертизи від 17 квітня 2012 року, складеним комісією у складі судових експертів Державної установи Головного бюро судово-медичної експертизи (далі - Висновок експерта) (а.с. 156-179), враховуючи компенсований стан ОСОБА_2 перед оперативним втручанням (з огляду на стабільну гемодинаміку та нормальні показники крові за даними медичної картки стаціонарного хворого), слід вважати, що його передопераційна підготовка, яка включала засоби для профілактики анемій, була проведена правильно, у достатньому обсязі. Згідно з записами у медичній картці стаціонарного хворого анестезіологічне забезпечення операції було проведено правильно, у повному обсязі. З урахуванням обсягу крововтрати кількісний та якісний склад кровозамісної терапії можна вважати адекватним.

Відповідно до зазначеного висновку експертизи під час операції, яка проводилась ОСОБА_2, мало місце неналежне надання медичної допомоги, яке полягало у технічно недостатньо досконало проведеному операційному втручанні. З огляду на компенсований стан перед операцією, обумовлений адекватною передопераційною підготовкою, невеликий обсяг крововтрати під час операційного втручання (500 мл) та стабільний стан під час операції (беручи до уваги дані «наркозної карти» від 10 квітня 2008 року № 932), слід вважати тактику відкладення вилучення чужорідного тіла (відламка свердла) з кістково-мозкового каналу стегнової кістки ОСОБА_2 неправильною.

22 квітня 2008 року проведена повторна операція щодо видалення зламаної частини свердла з кістково-мозкового каналу лівої стегнової кістки.

25 квітня 2008 року у ОСОБА_2 було виявлено у верхній третині лівого стегна в ділянці післяопераційного рубця дві нориці з виділеннями.

Згідно з даними мікробіологічних досліджень вмісту рани та нориці 5 травня 2008 року була виявлена синьо-гнійна паличка.

Відповідно до висновку експертизи будь-яких даних про порушення санітарно-епідеміологічних норм під час лікування ОСОБА_2 у травматологічному та кістково-гнійному відділеннях Українського науково-дослідного інституту ортопедії і травматології, які б могли сприяти його інфікуванню, у наданій медичній документації та матеріалах справи не знайдено.

У зв'язку з прогресуванням інфекційного процесу та неефективністю лікування ОСОБА_2 7 травня 2008 року було переведено у відділення кістково-гнійної хірургії.

9 червня 2008 року ОСОБА_2 у зв'язку з хронічним післяопераційним остеомієлітом лівої стегнової кістки, активної норицевої форми була проведена уже третя операція: «некректомія ділянки лівого кульшового суглоба, видалення нестабільних компонентів ТЕП, монтаж ССВ з приводу нагноєння після ревізійного ТЕП лівого кульшового суглоба, нестабільність компонентів ТЕП.

28 липня 2008 року ОСОБА_2 був виписаний у задовільному стані для подальшого амбулаторного лікування за місцем проживання.

Відповідно до висновку експерта № 513/11 Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України зазначено, що після проведеного операційного втручання 10 квітня 2008 року з приводу ендопротезування лівого кульшового суглоба виникли післяопераційні ускладнення, внаслідок яких лікарям довелось під час операції 10 червня 2008 року вилучити встановлений новий ендопротез лівого кульшового суглоба. Проаналізувавши надані матеріали справи та медичні документи, слід вважати, що до несприятливих наслідків лікування ОСОБА_2 в Українському науково-дослідному інституті ортопедії і травматології, призвів комплекс факторів, а саме: тяжка системна патологія сполучної тканини, довготривале лікування гормональними препаратами, яке призвело до зниження захисних сил організму; технічно недосконало проведена операція 10 квітня 2008 року, в результаті чого у порожнині кістково-мозкового каналу лівої стегнової кістки залишилося чужорідне тіло (відламок свердла); неправильна лікувальна тактика - залишення чужорідного тіла в порожнині кістково-мозкового каналу лівої стегнової кістки, що викликало необхідність проведення повторного оперативного втручання. Отже, враховуючи той факт, що недоліки надання медичної допомоги під час оперативного втручання 10 квітня 2008 року ( а саме , технічна недосконалість проведення хірургічних маніпуляцій, яка призвела до зламу сверла та залишення його відламка у кістково-мозковому каналі лівої стегнової кістки і викликала необхідність проведення повторного оперативного втручання з метою вилучення чужорідного тіла), не були єдиною причиною виникнення у ОСОБА_2 післяопераційних ускладнень, слід вважати, що між ними та погіршенням стану здоров'я ОСОБА_2 існує не прямий, а опосередковуваний причинно-наслідковий зв'язок.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що висновок експерта № 513/11 Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України не повинен прийматися до уваги, оскільки відсутні нормативно-правові документи, які б регламентували та стандартизували відповідними протоколами надання медичної допомоги при ендопротезуванні крупних суглобів, а також що вини хірурга у зламі сверла немає, а злам сверла не міг призвести до інфекції.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, що в силу ст.. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення.

Відповідно до ст.. 23 ч.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

П.2) ч.2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ст.. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, відповідачем було порушено передбачене Законом України "Про захист прав споживача» право позивача на отримання медичних послуг належної якості.

Із матеріалів справи вбачається, що виділений ОСОБА_2 Управлінням охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації безкоштовно для виконання операції з протезування ендопротез: тотальний протез кульшового суглобу без цементної фіксації Veri Sys, ендопротез кульшового суглобу Zimmer безцементний клиновидного типу, загальна вартість якого складала 19 795 грн, був лікарями відповідача встановлений позивачу, однак, згідно з висновком експерта № 513/11 судово-медичної експертизи від 17 квітня 2012 року в результаті «технічної недосконалості проведення хірургічних маніпуляцій, яка призвела до зламу сверла та залишення його відламку у кістково-мозковому каналі лівої стегнової кістки і викликала необхідність проведення повторного оперативного втручання з метою вилучення чужорідного тіла» призвела до негативного результату, а саме: позивач не досяг мети, а саме встановлення нового суглобу, мав замість одного, кілька оперативних втручань, зараження інфекціями, що призвело до фізичних та моральних страждань .

Колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції при відмові у задоволенні позову на те, що відсутні нормативно-правові документи, які б регламентували та стандартизували відповідними протоколами надання медичної допомоги при ендопротезуванні крупних суглобів, а також, що вини хірурга у зламі сверла немає, є неправильними, оскільки відсутність прямих нормативно-правових документів, які б регламентували та стандартизували відповідними протоколами надання медичної допомоги при ендопротезуванні крупних суглобів, не звільняє відповідача від обов'язку надання медичних послуг належної якості, а позивача- від права на отримання таких послуг.

Оскільки згідно висновку експертизи № 513/11 від 17 квітня 2012 року між недосконалим наданням медичних послуг та погіршенням стану здоров'я ОСОБА_2 існує не прямий, а опосередковуваний причинно-наслідковий зв'язок , колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню в частині стягнення моральної шкоди, а саме в розмірі 20 000 гривень.

Колегія також прийшла до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача передати позивачу новий тотальний протез кульшового суглобу безцементної фіксації Veri Sys та ендопротез кульшового суглобу Zimmer безцементний клинового типу або їх аналог, оскільки позивач потребує такий протез, який був виділений позивачу безкоштовно, а тому повинен бути йому повернутий.

Оскільки колегія задовольняє частково позовні вимоги ОСОБА_2, то з відповідача на його користь стягує судовий збір в розмірі 243 грн , витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз у розмірі 15 473 грн 60 коп.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 13 травня 2013 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати Державну установу «Інститут травматології та ортопедії Академії медичних наук України» передати ОСОБА_2 новий тотальний протез кульшового суглобу безцементної фіксації Veri Sys та ендопротез кульшового суглобу Zimmer безцементний клинового типу або їх аналог.

Стягнути з Державної установи «Інститут траматології та ортопедії Академії медичних наук України» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз у розмірі 15 473 грн 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: