Провадження №2/761/1519/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

16 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Гаркуші Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "БАНК ПЕРШИЙ" (далі по тексту - ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ") про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 07 квітня 2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу, відповідно до умов якого позивач передав ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ" на депозитний рахунок на зберігання грошові кошти у розмірі 732500,00 грн. на строк 91 день з 07.04.2014 року по 07.07.2014 року. Після закінчення строку дії договору, ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ" не були повернуті грошові кошти. У зв'язку із вказаними обставинами, позивач просив суд стягнути з ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ" суму банківського вкладу в розмірі 732500,00 грн. та судовий збір.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ" грошові кошти за договором банківського вкладу у розмірі 732500,00 грн. та судовий збір.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

В процесі розгляду справи, позивачем було подано до суду заяву про заміну відповідача у справі з ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ" на ПАТ "БГ Банк" та заяву про зміну підстав позову, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, позивач просить стягнути з ПАТ "БГ Банк" на його користь належні йому кошти у розмірі 732500,00 грн., які знаходяться на його рахунку НОМЕР_2.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні, яке відбулося 16.02.2015 року, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі, не заперечили проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ПАТ "БГ Банк" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки на час розгляду справи не повідомив, а тому, суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ" було укладено договір банківського вкладу №ДФ-059714 (далі по тексту - договір).

Відповідно до п.п. 1.1; 1.2 договору, позивач передав, а відповідач ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ" прийняв на себе зобов'язання зберігати грошові кошти, що надійшли від вкладника на його власний рахунок НОМЕР_2 в сумі 732500,00 грн. на строк 91 день з 07.04.2014 року по 07.07.2014 року (а.с. 6).

Факт внесення відповідної суми грошових коштів позивачем на депозитний рахунок Банку підтверджується копією платіжного доручення №62372 від 07.04.2014 року (а.с. 8).

11.06.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про дострокове повернення вкладу, однак відповідач жодним чином не відреагував на відповідну заяву (а.с. 35).

Крім того, після закінчення строку дії договору 15.07.2014 року позивачем була направлена вимога на адресу відповідача про повернення депозитних коштів, однак дана вимога також залишилась без задоволення (а.с. 17).

Відповідно до ст. 1060 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), за договором банківського вкладу, незалежно від виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Умова договору про відмову від права на отримання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Постанови Національного банку України є підзаконним нормативним актом і не може вносити зміни до законів.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" № 2121-III від 07.12.2000, поняття "Вкладу" визначається як кошти у готівковій чи безготівковій формі, у валюті України чи іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладникові відповідно до Законодавства України та умов договору.

Водночас, судом встановлено, що 17.10.2013 року на виконання Договору банківського вкладу №ДФ-059714 між сторонами було укладено Договір банківського рахунку НОМЕР_2 (пакет мультивалютний) (а.с. 77-79).

Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_2, позивачу, відповідно до п. 1.4. Договору, було повернуто вклад в повному обсязі на даний рахунок з урахуванням процентів на суму вкладу (а.с. 73-76).

Згідно п. 1.2. Договору банківського рахунку НОМЕР_2 (пакет мультивалютний), Банк надає Клієнту послуги з приймання та зарахування на Рахунок грошових коштів, що йому надходять, виконує розпорядження Клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з Рахунку та проводить інші операції по Рахунку відповідно до умов цього Договору та законодавства України, а Клієнт здійснює оплату наданих Банком Послуг у розмірі, визначеному діючими тарифами в Банку, які є Додатком №1 та є невід'ємною частиною цього Договору.

Так, на виконання умов вказаного пункту Договору банківського рахунку НОМЕР_2 (пакет мультивалютний) відповідачем було перераховано належні позивачу кошти на рахунок НОМЕР_2.

Разом з тим, відповідно до п. 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою Правління Національного Банку України від 12.11.2003 року, кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок.

У правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України № 6-140 цс13 від 25.12.2013 року зазначено, що відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач перерахував кошти на зазначений у Договорі банківського рахунку НОМЕР_2 (пакет мультивалютний) поточний банківський рахунок, однак позивач позбавлений можливості використовувати ці кошти, зобов'язання відповідача з повернення вкладу не є виконаним. Крім того, слід зазначити, що позивач звертався з вимогою про повернення вкладу на інший рахунок.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином зобов'язання, оскільки позивач позбавлений можливості використовувати належні йому кошти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки, встановлено, що відповідач ПАТ "БГ Банк" в односторонньому порядку порушив умови договору та не повернув належні позивачу грошові кошти, суд вважає за необхідне стягнути з нього неповернуту суму в розмірі 732500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223, 224-233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" () на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) грошові кошти у розмірі 732500 (сімсот тридцять дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: