Номер провадження: 22-ц/785/738/15
Головуючий у першій інстанції Бондарь В. Я.
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Калараш А.А., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору дарування удаваним, визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17 квітня 2014 року,

встановила:

В березні 2002 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом і після уточнення позову посилався на те, що під час шлюбу з відповідачкою подружжям 3 січня 1995 року було куплено у ОСОБА_4 382/1000 частин квартири АДРЕСА_1. Однак відповідачка без його згоди видала довіреність своєму батьку ОСОБА_5, який на підставі цієї довіреності уклав договір дарування з ОСОБА_4 Позивач просив визнати договір дарування удаваною угодою, яка приховує договір купівлі-продажу, взнати за позивачем право власності на ? частину 382/1000 частин квартири, як на майно, яке придбане під час шлюбу.

Відповідачка позов не визнала.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 17 квітня 2014 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивача ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та доводи заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на законі та підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходилися в шлюбі з 1977 року по 27 червня 2001 року (т.1 а.с.210). 3 січня 1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, був укладений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_3 прийняла у дар 382/1000 частин квартири АДРЕСА_1(т.1, а.с.5-6).

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що до спірних відносин застосовується закон, який діяв на час укладення угоди, а саме ст.58 ЦК УРСР, яка передбачала, якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не довів відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України наявність волевиявлення двох сторін договору на укладення договору купівлі-продажу спірної частки квартири, замість договору дарування.

Судом враховані роз"яснення, які містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Посилання апелянта на лист від 14.02.1995 року(т.1, а.с.253), як на письмовий доказ удаваності спірного правочину, є безпідставним, оскільки зазначений документ не підтверджує отримання однією стороною договору - ОСОБА_4 грошових коштів, та не встановлено, що зазначений документ виконаний ОСОБА_5, який укладав спірний договір, а в подальшому помер. Комплексна експертиза відносно листа від 14.02.1995 року не була проведена в наслідок недостатності порівняного матеріалу(т.2, а.с.34). Ознак ухилення відповідачки від участі в експертизі не має, а тому відсутні підстави для застосування наслідків, передбачених ч.1 ст.146 ЦПК України - визнання фактів, для з"ясування яких була призначена експертиза.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

А.А.Калараш

Н.В.Комаровська