Справа № 371/1885/14-ц Головуючий у І інстанції Рудик Ю.В.
Провадження № 22-ц/780/884/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк
Категорія 29 02.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Коцюрби О.П., Мережко М.В., із участю секретаря Химинець Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Національної академії внутрішніх справ на рішення Миронівського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ, третя особа на стороні позивача - Головне управління МВС України у м. Києві до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі,

В С Т А Н О В И Л А :

03 жовтня 2014 року Національна академія внутрішніх звернулася до суду із позовом, де просить стягнути із ОСОБА_1 витрати за період навчання в сумі 25 896,18 грн. та розмір сплаченого судового збору.

На обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідач, відповідно до умов договору №Ко-44 від 5 грудня 2007 року про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство», в період з 1 вересня 2007 року по 17 червня 2011 року перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом, із наданням відповідних комунальних послуг.

22 травня 2011 року між Академією внутрішніх справ та Головним управлінням МВС України у м. Києві укладений додатковий договір, відповідно до якого усі права та обов'язки первісного замовника за договором переходять до нового замовника, яким є Головне управління МВС України у м. Києві.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору, відповідач направлений для подальшого проходження служби до ГУ МВС України у місті Києві, де він був призначений на посаду дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів першого ТВМ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Таким чином, Національна академія внутрішніх справ повністю виконала умови договору про підготовку фахівця.

В порушення умов договору та ч. 2 указу Президента України від 16 травня 1996 року №342/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», ОСОБА_1 від проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відмовився, звільнившись з органів внутрішніх справ 23 лютого 2012 року за власним бажанням.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення суд першої інстанції зазначив, що в порушення п. 2.2.3. договору №Ко- 44 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ від 5 грудня 2007 року, відповідно до якого замовник зобов'язувався, в тому числі призначити особу, яка після завершення навчання прибула за направленням, на посаду, визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду, про призначення на яку є письмова згода особи, наказом начальника ГУ МВС України в м. Києві №449 від 29 липня 2011 року ОСОБА_1 був призначений на посаду дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції 1-го територіального відділу міліції Деснянського управління та житлом не забезпечувався.

ОСОБА_1 неодноразово звертався з рапортами до керівництва ГУ МВС України в м. Києві та ГУ МВС України в Київській області про переведення для подальшого проходження служби на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Гостомельського СВМ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, проте його рапорти були залишені керівництвом ГУ МВС України в м. Києві без задоволення, що об'єктивно підтверджується письмовими запитами про надання особової справи з атестацією за останній період служби ОСОБА_1 №2875 від 7 жовтня 2011 року, №3087 від 3 листопада 2011 року та повідомленням на них №14/вх 14719 від 27 жовтня 2011 року про ненаправлення особової справи у зв'язку некомплектом дільничних інспекторів міліції у Деснянському районному управлінні.

Разом з тим, некомплект дільничних інспекторів міліції у Деснянському районному управлінні не став перешкодою для звільнення ОСОБА_1 з посади дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції 1-го територіального відділу міліції Деснянського управління 29 лютого 2012 року.

Отже, суд вважає, що саме неналежне виконання ГУ МВС України у м. Києві зобов'язань за договором, є підставою для розірвання договору, а тому доводи відповідача є обґрунтованими і в задоволенні позову необхідно відмовити.

Не погоджуючись із ухваленими рішенням, Національна академія внутрішніх справ подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Миронівського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 21 липня 2007 року наказом №655 ректора Київського національного університету внутрішніх справ ОСОБА_1 зараховано на 1 курс за спеціальністю «Правознавство», з 1 вересня 2007 року ( а.с. 7 ).

5 грудня 2007 року між вищим навчальним закладом, Головним управлінням МВС України у Київській області та відповідачем ( особа ) укладений договір №Ко-44 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ за державним замовленням на здобуття вищої освіти на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямком ( спеціальністю ) «Правознавство» ( а.с. 8-9 ).

Відповідно до п. 2.3.5 правочину, після закінчення навчання особа зобов'язується прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку визначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років ( там же ).

У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору, особа зобов'язується відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком ( п. 2.3.6. договору ).

22 травня 2011 року між Національною академією внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України у м. Києві та відповідачем укладений додатковий договір, відповідно до умов якого усі права та обов'язки первісного замовника за договором переходять до нового замовника, яким є Головне управління МВС України у м. Києві ( а.с. 10 ).

В період з 1 вересня 2007 року по 17 червня 2011 року ОСОБА_1 перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг і витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, становлять 25 896,18 грн. ( а.с. 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22 ).

Згідно направлення на роботу №46/6-40 від 17 червня 2011 року відповідач направлений у розпорядження ГУ МВС України у місті Києві для роботи на посаді оперуповноваженого ВКР Деснянського РУ з посадовим окладом згідно штатного розпису та забезпеченням житлом - згідно чинного законодавства ( а.с. 40 ).

Наказом №449 о/с начальника ГУ МВС України в м. Києві від 29 липня 2011 року ОСОБА_1, за його згодою, призначений на посаду дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції 1-го територіального відділу міліції Деснянського районного управління ( а.с. 11, 85 ).

Згідно поданого 17 грудня 2011 року рапорту, наказом начальника ГУ МВС України в м. Києві №97 о/с від 23 лютого 2012 року ОСОБА_1 - дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції 1-го територіального відділу міліції Деснянського управління звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за власним бажанням ( а.с. 12, 81, 86 ).

Таким чином, як правильно встановив суд першої інстанції, в порушення п. 2.3.5 умов договору, відповідач не відпрацював встановлений договором трирічний термін та згідно із затвердженого розрахунку, наданого позивачем, повинен відшкодувати витрати на його утримання в період навчання - 25 896,18 грн.

Однак, у порушення зазначеного висновку, вимог ст.ст. ст.ст. 525, 526, 610, 626, 629 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про міліцію», якими регламентуються правовідносини між сторонами, ст.ст. 11, 15, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд першої інстанції ухвалив помилкове рішення про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин, суд першої інстанції неправильно прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог і, без додержання зазначених норм матеріального і процесуального права, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення та без врахування належних та допустимих доказів по справі.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 526, 623 ЦК України, на думку апеляційного суду, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог згідно положень ст. 309 ЦПК України та на підставі ст.ст. ст.ст. 525, 526, 610, 626, 629 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 388,44 ( 25 896,18 х 1 : 100 + 25 896,18 х 1 : 100 х 50 : 100 ) грн.

Посилання відповідача про невиконання замовником зобов'язань за правочином, зокрема, призначення не на ту посаду, що зазначена у направленні на роботу, ненадання житла, відмова у переведенні до іншого підрозділу, на переконання апеляційного суду, не спростовує висновок апеляційного суду про обґрунтованість заявлених вимог та не є підставою для відмови у позові.

При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений був можливості, у свій час, вирішити зазначені питання у відповідності до умов договору та положень чинного законодавства.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ задовольнити. Рішення Миронівського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ, третя особа на стороні позивача - Головне управління МВС України у м. Києві до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі скасувати і ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ витрати на утримання в навчальному закладі у розмірі 25 896,18 грн. та судовий збір - 388,44 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

М.В. Мережко