Дата документу 22.01.2015
Справа № 320/8740/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року. м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пономаренко Л.Е.,

при секретарі Воробйовій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до ПАТ КБ "Приватбанк", в яких, з урахуванням уточнень, просять визнати недійсним договір іпотеки №ZPM0GA від 20.12.2007, укладений між ПАТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_3, діючого на підставі довіреності від 30.09.2007 та зняти обтяження на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, накладене на підставі договору іпотеки №ZPM0GA від 20.12.2007. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що зазначений договір іпотеки був укладений в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4, однак укладення іпотечного договору не відповідало намірам позивачів та порушило права неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що іпотечний договір був укладений від її імені ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від 30.09.2007. Однак зі змісту довіреності позивачка не уповноважувала ОСОБА_3 виступати майновим поручителем та передавати майно в іпотеку, а, отже, ОСОБА_3 вийшов за межі наданих йому повноважень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що в будинку, що був переданий в іпотеку, на момент укладання договору проживала й малолітня ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 Всупереч нормам діючого законодавства, при укладенні договору іпотеки не було отримано дозволу орану опіки та піклування

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що договір іпотеки був укладений в межах норм діючого законодавства та наявних у сторін повноважень.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відомі.

В судове засідання третя особа приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 не з'явилась, від неї надійшли заперечення на позов та заява про слухання справи за її відсутності.

Вивчивши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.12.2007р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №ZРМ0GA, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% на рік: на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.12.2027.

В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 20.12.2007р. між ПАТ :КБ "ПриватБанк", ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3, діючого на підставі довіреності від 30.09.2007р., був укладений Договір іпотеки №ZРМ0GA.

Згідно з зазначеним договором ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в забезпечення кредитних зобов'язань ОСОБА_4 передали в іпотеку належне їм нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 209,60кв.м., житловою площею 77.10кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що 30.09.2007 нею була видана нотаріально посвідчена довіреність, якою вона надала певні повноваження щодо розпорядження її майном ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (кожен діє самостійно). Вважає, що ОСОБА_3, укладаючи договір іпотеки, вийшов за межі наданих йому повноважень, так як довіреністю передбачено право "заставляти і приймати в заставу будівлі та інше майно", а не право передавати майно в іпотеку. Передавши майно в іпотеку, ОСОБА_3 виступив від імені ОСОБА_1 майновим поручителем, а такого права позивачка йому не давала.

Суд вважає, що такий висновок позивачки ґрунтується на вільному трактуванні діючого законодавства.

Відповідно до Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. Предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке

може бути звернено стягнення.

Відповідно до Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання

боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення

своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що одним з видів застав є іпотека. Таким чином, і в разі передачі майна в заставу і в разі передачі нерухомого майна в іпотеку, особа, яка не є боржником за зобов'язанням виступає в якості майнового поручителя.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 при укладенні договору іпотеки від імені ОСОБА_1 діяв в межах визначених довіреністю повноважень, а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Позивач ОСОБА_2, вважає, що договір іпотеки повинен бути визнаний недійсним, так як на момент укладення договору за адресою: АДРЕСА_1 проживав та був прописаний ОСОБА_10 разом зі своєю малолітньою дочкою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 і при укладенні іпотечного договору не було отримано згоди органу опіки та піклування.

Згідно копії довідки голови квартального комітету від 28.02.201, станом на 01.12.2007 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6.

Слід зазначити, що кожній особі Конституцією України та нормами цивільного законодавства гарантується право на захист своїх прав.

Позивачем ОСОБА_2 не зазначено, в чому ж саме полягає порушення його прав через проживання за цією адресою на момент укладенні договору іпотеки неповнолітньої ОСОБА_6

При цьому позивач посилається, що були порушені права самої неповнолітньої ОСОБА_6 на користування житловим приміщенням. Однак, в порушення ст. 39 ЦПК України, позивачем не надано жодних доказів того, що він є законним представником неповнолітньої ОСОБА_6 або законним представником йому доручено ведення справи в суді.

Оскільки позивачем не доведено порушення його прав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв'язку з недоведеністю підстав для визнання договору іпотеки недійсним, вимога про зняття обтяження на житловий будинок, накладений на підставі договору іпотеки також не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 8, 10, 60, 212-215ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним - залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Л. Е. Пономаренко