Справа № 171/2293/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2015 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

· головуючого судді - Хоруженко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А.,

за участі - представника позивача - ОСОБА_1,

· відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні приватною власністю, -

В С Т А Н О В И В :

18.08.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні приватною власністю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира, загальною площею 50,36 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20 вересня 2002 року, видане Зеленодольським комунальним підприємством. Вищевказане свідоцтво було зареєстровано в КП «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» 23.05.2003 року в реєстровій книзі № 20.09-91, за номером 80. Після реєстрації вищевказаної квартири позивач зареєстрував в ній свою доньку, ОСОБА_2, яка по сьогоднішній день в ній зареєстрована. Просить суд звернути увагу на той факт, що відповідачка понад один рік без поважних причин не з'являється за своїм місцем реєстрації та на скільки йому відомо мешкає та працює в м. Кривому Розі. В зв'язку з тим, що відповідачка зареєстрована в належній йому квартирі, позивач змушений сплачувати комунальні та інші послуги, які нараховуються і на неї. Враховуючи той факт, що позивач вільно бажає користуватися та розпоряджатися належною йому квартирою, а відповідачка досі зареєстрована у належній квартирі, він не має можливості вільно розпоряджатися своєю власністю. На сьогоднішній день позивач бажає продати належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1, але у зв'язку з тим, що в ній досі залишається зареєстрована відповідачка, що значно порушує його право у розпорядженні належної квартири.

Відповідачкою ОСОБА_2 надано заперечення на позовну заяву, відповідно до якої просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що вимоги позивача не відповідають дійсності, так як не вона на завдає перешкоди в користуванні житлом ОСОБА_3 тому що навчається у Криворізькому Педагогічному Інституті Криворізького Національного Університету на 4-му курсі денного відділення та знімає квартиру в АДРЕСА_3, плату за квартиру здійснює її мати ОСОБА_4, але ніде не працює. Ключі ввід квартири за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 восени 2012 року останній обманним шляхом змусив віддати і не повернув відповідачці, оскільки у нього з'явилась співмешканка. До цього відповідачка відвідувала квартиру постійно і доглядала за хворим батьком позивача. Після смерті дідуся в червні 2012 року відповідачка ще 5 місяців доглядала за квартирою, доки ОСОБА_3 був на заробітках в Росії де і зараз перебуває. ОСОБА_3 не сплачує за відповідача комунальні послуги тому що в квартирі за адресою АДРЕСА_1 встановленні лічильники холодної та гарячої води, за вивіз сміття та користування газом не нараховується плата тому що відповідачка надає довідку з міста навчання згідно п.6 ст. 20 Закону «О житлово-комунальних послугах». ОСОБА_3 не надавав відповідачці матеріальної допомоги. За 2014 рік сплатив аліменти 2900 грн., за ці кошти не можливо прожити рік, оскільки відповідчака не працює. ОСОБА_3 вже двічі звертався до суду за справою про усунення перешкод в користуванні приватної власністю та зняття з реєстраційного обліку, але справу закрили без розгляду 22.01.2014 року та 25.06.2014 року .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав. Вказаних у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснивши, що є донькою позивача, він прописав її за вказаною адресою, на даний час вона навчається у м. Кривому Розі, тому винаймає там житло, іншого житла вона не має і має намір після закінчення навчання вселитьсь до квартири батька.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири за адресою - АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6, 7).

Відповідач є донькою тобто членом сімї позивача і зареєстрована за вказаною адресою (а.с.8).

Відповідач у спірній квартирі не проживає, оскільки навчається у ВНЗ «Криворізький національний університет», що підтверджується довідкою ВНЗу, договором оренди житла (а.с. 24, 19-21).

Згідно ст.. 156 ЖК УРСР члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартир), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сімї власника зобов'язані брати участь по утриманню житла та прибудинкової території, спори з цих питань вирішуються в судовому порядку.

Отже відповідач ОСОБА_2 має право користуватись житловим приміщенням нарівні з позивачем.

Згідно ст. 9 ч. 3 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку передбачених законом. Ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР визначає, що житлові права громадян охороняються законом.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з поважних причин - у зв'язку з навчанням, суд приходить до висновку, що вона не втратила право на користування житлом, будь-яких перешкод у користуванні житлом вона позивачу не чинить, його вимоги про участь у сплаті комунальних послуг може бути захищена шляхом пред'явлення відповідного позову згідно ст.. 156 ЖК України.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив в судовому засіданні, що він має намір придбати спірну квартири за умови відсутності зареєстрованих осіб.

Однак дана обставина не є істотною умовою договору купівлі-продажу квартири, оскільки відповідач повнолітня особа, тому наявність реєстрації повнолітньої особи не є перешкодою в розпорядженні позивача його майном.

Враховуючи, що відповідач не надав доказів порушення відповідачкою його прав, та те що відповідач не втратила право користування вказаною квартирою суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 214, 215, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити у повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:Н. В. Хоруженко