Справа № 192/2104/14
Провадження № 2/192/29/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.

при секретарі - Короті Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Солоне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 17 листопада 2014 року, звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, при цьому на обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 квітня 2004 року між ВАТ "Державний Ощадний Банк України" в особі філії - Солонянське відділення №3002 ВАТ "Державний Ощадний Банк України" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір не відновлюваної кредитної лінії №701/1 на суму 15 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22 квітня 2019 року, відповідно до умов якого банк передав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти, а остання зобов'язалася в строки, обумовлені кредитним договором, та згідно графіка повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а також в разі порушення зобов'язань за кредитним договором сплачувати штрафні санкції згідно договору.

На забезпечення виконання умов кредитного договору 23 квітня 2004 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 1 та договір поруки № 2 відповідачем ОСОБА_2, відповідно до яких у випадку не виконання або неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність перед позивачем по сплаті основного боргу, відсотків та пені в разі несвоєчасного погашення кредиту.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач була зобов'язана погашати суму кредиту в строки згідно умов договору та сплачувати банку нараховані проценти за користуванням кредитом, повернувши кредит в повному обсязі, сплатити нараховані проценти за фактичний час його використання та можливі штрафні санкції в порядку та у випадках, визначених договором, однак систематично порушувала умови кредитного договору та не виконувала належним чином зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користуванням ним, в зв'язку з чим станом на 31 липня 2014 року заборгованість по кредиту складає 53 382 гривні 90 копійок, з якої поточна заборгованість по кредиту становить 4 333 гривні 76 копійок, прострочена основна сума боргу - 10 222 гривні 30 копійок, поточна заборгованість по відсоткам - 296 гривень 70 копійок, прострочена заборгованість по відсоткам - 7 921 гривня 34 копійки, пеня за порушення строків платежів за тілом кредиту - 7 878 гривень 50 копійок, пеня за порушення строків платежів за відсотками - 6 590 гривень 38 копійок, штраф в розмірі 5% за невиконання п. 7.2 договору застави № 701/1 від 23 квітня 2004 року - 275 гривень 00 копійок, 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу - 1 538 гривень 45 копійок, 3% річних за несвоєчасну сплату - 1 325 гривень 30 копійок, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу - 5 085 гривень 49 копійок, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати відсотків - 7 915 гривень 68 копійок, які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

Представник позивача в судовому засіданні 14 січня 2015 року позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Стосовно позовних вимог в частині штрафу в розмірі 5% за невиконання п. 7.2 договору застави № 701/1 від 23 квітня 2004 року - 275 гривень 00 копійок пояснила, що оскільки на підтвердження цих позовних вимог надати договір застави в судовому засіданні можливості не має, а до позову такий доказ не додано, то спір підлягає вирішенню на підставі лише тих доказів, які дослідженні в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що за спірним кредитним договором нею не виконувались зобов'язання по поверненню кредиту у встановлені договором строки у зв'язку з тяжким фінансовим становищем, при цьому з відповідачем ніякої угоди про зміну строків повернення кредиту та розміру щомісячних сум платежів по поверненню кредиту вона не укладала та не має можливості і на даний час погасити заборгованість по кредиту в повному розмірі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, не оспорювала розміру заборгованості по кредиту та відсотках, але прохала зменшити розмір заборгованості за рахунок нарахованих позивачем інфляційних витрат, розмір яких вона не визнає.

Відповідач ОСОБА_3, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання 14 січня 2014 року не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.102).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами.

Судом встановлено, що 23 квітня 2004 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є ПАТ "Державний Ощадний Банк України" (а.с.22-46) та ОСОБА_1 був укладений договір не відновлюваної кредитної лінії №701/1, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору кредит в сумі 15 000 гривень, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути в передбачені договором строки кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 24% не пізніше 22 квітня 2019 року, а в разі порушення виконання зобов'язань за кредитним договором - сплатити на користь позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, при цьому відповідно до п.1.7 кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язана погашати суму кредиту в такому порядку: прострочені проценти за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце), страхові проценти за користування кредитом, прострочена основна сума боргу за кредитом (якщо прострочення буде мати місце), строкова сума основного боргу за кредитом, пеня за непогашення в строк процентів (якщо непогашення буде мати місце), пеня за непогашення в строк основного боргу за кредитом (якщо непогашення буде мати місце), а зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України (а.с.11-12).

23 квітня 2004 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору №701/1 між банком та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_2 були укладені договори поруки №1 та № 2. відповідно до умов яких поручителі зобов'язувалися перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання за кредитним договором боржником ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань (а.с.13, 82-83).

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 систематично порушувала умови кредитного договору та не виконувала належним чином зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користуванням ним, позивачем їй як божнику та відповідачу ОСОБА_2 як поручителю 05 червня 2014 року направлялись письмові вимоги-претензії про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.14) та про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку (а.с.16) у зв'язку з укладенням між банком та ОСОБА_2 іпотечного договору від 23 квітня 2004 року в якості забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором, які вони отримали, про що свідчить повідомлення про вручення їм письмових вимог (а.с.15,17), але до розгляду справи судом, ані кредитор, ані її поручителі заборгованість не погасили.

Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 15000 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, що свідчить про істотне порушення нею в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого за розрахунком позивача (а.с.8-10) станом на 31 липня 2014 року поточна заборгованість по кредиту становить 4 333 гривні 76 копійок, прострочена основна сума боргу - 10 222 гривні 30 копійок, поточна заборгованість по відсоткам - 296 гривень 70 копійок, прострочена заборгованість по відсоткам - 7 921 гривня 34 копійки, пеня за порушення строків платежів за тілом кредиту - 7 878 гривень 50 копійок, пеня за порушення строків платежів за відсотками - 6 590 гривень 38 копійок, 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу - 1 538 гривень 45 копійок, 3% річних за несвоєчасну сплату - 1 325 гривень 30 копійок, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу - 5 085 гривень 49 копійок, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати відсотків - 7 915 гривень 68 копійок, а всього 53 107 гривень 90 копійок (а.с.13-14), яку суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів солідарно.

При цьому не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів штрафу в розмірі 5% за невиконання п. 7.2 договору застави № 701/1 від 23 квітня 2004 року в розмірі 275 гривень 00 копійок, оскільки позивачем не надано суду доказів укладення такого іпотечного договору від 23 квітня 2004 року, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі і доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідачів необхідно стягнути в рівних частках з кожного витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 197 ч.2, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 530, 610-612, 625, 1048, 1050, 154 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за договором невідновлювальної кредитної лінії №701/1 від 23 квітня 2004 року поточну заборгованість по кредиту в сумі 4333 (чотири тисячі триста тридцять три) гривні 76 копійок, прострочену основну суму боргу по кредиту в розмірі 10222 (десять тисяч двісті двадцять дві) гривні 30 копійок, поточну заборгованість по відсотках в сумі 296 (двісті дев'яносто шість) гривень 70 копійок, прострочену заборгованість по відсотках в сумі 7921 (сім тисяч дев'ятсот двадцять одна) гривня 34 копійки, пеню за прострочення платежів по кредиту та відсотках в сумі 14468 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 88 копійок, 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу та процентів в сумі 2863 (дві тисячі вісімсот шістдесят три) гривні 75 копійок, витрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу та процентів в сумі 13001 (тринадцять тисяч одна) гривня 17 копійок, а всього - 53107 (п'ятдесят три тисячі сто сім) гривень 90 копійок, відмовивши в задоволенні решти позову.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" витрати по сплаті судового збору в сумі по 177 (сто сімдесят сім) гривень 02 копійки з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя