Справа № 369/1788/14-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/780/139/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова
Категорія 3 15.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 березня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особи: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної держаної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення над ним опікуна.

Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що її батько ОСОБА_2 впродовж останніх років страждає на хронічній стійкий психічний розлад, який утворився у зв'язку з низкою серйозних хвороб, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, через що потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги й контролю.

При цьому зазначила, що він зловживає алкогольними напоями та постійно знаходиться в нетверезому стані. У зв'язку із відмовою батька від лікування та проходження відповідного обстеження заявниця звернулась до дільничного інспектора міліції з проханням вжити відповідних заходів та примусового проведення експертизи щодо психічного стану батька. Проте останній порадив звернутись до суду.

Посилаючись на те, що вказані обставини, створюють багато проблем як для заявниці та її родини взагалі так і для оточуючих в цілому, тому оскільки вона є найближчим родичем ОСОБА_2, надає йому постійну допомогу у веденні господарства та догляді, тобто здійснює фактичне опікунство над батьком, забезпечуючи реалізацію ним його законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів, заявниця просила визнати її батька ОСОБА_2 недієздатним та призначити її опікуном над останнім.

Орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА направив до суду подання, яким просив встановити опіку над ОСОБА_2 та призначити його опікуном заявницю ОСОБА_1 для захисту прав та законних інтересів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 березня 2014 року заяву задоволено.

Суд визнав громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатним та призначив ОСОБА_1, що мешкає за тією ж адресою, опікуном над ОСОБА_2.

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який не брав участі у справі, мотивуючи тим, що дане рішення порушує права та законні інтереси Банку, подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та винести нове про відмову у задоволенні заяви. Посилається, що суд не перевірив заяву ОСОБА_1 на наявність дійсних обставин викладених в ній, крім того вважає, що висновок судової психіатричної експертизи є необґрунтованим та таким, що суперечить дійсним обставинам справи та порядку проведення судово-психіатричної експертизи.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що згідно акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 87ц, ОСОБА_2 страждає на хронічний психічний розлад у вигляді посттравматичного стресового розладу, який ускладнений хронічним алкоголізмом. Психічні розлади виражені у ОСОБА_2. значно, вони позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це, а тому з цього ж моменту виникають відповідні правові наслідки, визначені ст. 41 ЦК України

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення заяви, на підставі положень ст. ст. 39, 60 ЦК України та враховуючи висновок амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 24.03.2014 року і подання органу опіки та піклування з рекомендацією призначення опікуна.

Обставини, на які посилається ПАТ «Укрсоцбанк» про порушення цим рішенням прав і інтересів Банку в апеляційній скарзі на увагу не заслуговують, оскільки у даній справі визнання недієздатним ОСОБА_2 не має правових наслідків щодо договору кредиту та іпотеки, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 у 2008 році, а також рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2014 року про визнання недійсними цих договорів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив заяву ОСОБА_1 на наявність дійсних обставин викладених в ній безпідставні, оскільки питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров'я.

Також, матеріалами справи спростовуються і доводи апеляційної скарги з приводу необґрунтованого призначення судово-психіатричної експерти, оскільки ОСОБА_1 в своїй заяві до суду зазначила, що її батько за станом здоров'я не може здійснювати свої права та обов'язки, тому просила призначити судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану останнього. Під час розгляду справи, суд своєю ухвалою від 05.03.2014 року, врахувавши надані заявником довідки з медичного центру про лікування ОСОБА_2, відповідно вимог ст.239 ЦПК України, призначив у справі судово-психіатричну експертизу, не проведення якої усуває можливість встановити наявність або відсутність підстав вважати, що у ОСОБА_2 наявний психічний розлад здоров'я.

Частинами 1 та 2 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішніх переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Інші наведенні у скарзі доводи фактично ґрунтуються на припущеннях та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :