УХВАЛА

іменем україни

6 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Гримич М.К., Євтушенко О.І.,

Мартинюка В.І., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Балаклійська державна нотаріальна контора Харківської області, про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Балаклійська державна нотаріальна контора Харківської області, про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 Після її смерті відкрилась спадщина, але прийняти в установлений законом строк спадщину він не мав можливості. З 2001 року проживав на території Російської Федерації, у нього була міграційна картка, строк дії якої сплинув 4 квітня 2010 року, але добровільно він не покинув територію Російської Федерації. 8 жовтня 2013 року він перебував у м. Валуйки Бєлгородської області, де був затриманий УУП ОМВС Росії по м. Валуйки і Валуйському районі та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з адміністративним видворенням у формі контролюючого самостійного виїзду з Російської Федерації, але постанову судді від 8 жовтня 2013 року він самостійно не виконав, тому 28 жовтня 2013 року також був притягнутий до адміністративної відповідальності суддею Валуйського районного суду Бєлгородської області, і йому було призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з примусовим видворенням за межі Російської Федерації, з 1 жовтня 2013 року по 15 січня 2014 року, до виконання постанови судді, він утримувався в ізоляторі тимчасового тримання.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11).

12 вересня 2013 року ОСОБА_4, яка є онукою померлої, звернулась з заявою про прийняття спадщини до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області (оскільки її батько та син спадкодавці ОСОБА_6 помер раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2), що підтверджується листом від 31 липня 2014 року вих. № 1766/01-16. 25 жовтня 2013 року ОСОБА_4 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та грошової суми. 21 січня 2014 року ОСОБА_4 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Валуйського районного суду Бєлгородської області від 08 жовтня 2013 року ОСОБА_3 був затриманий на території Російської Федерації та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що перебував на території Російської Федерації без відповідного дозволу, тобто незаконно, та ухилявся від виїзду до України.

Згідно з постановою районного суду Бєлгородської області від 28 жовтня 2013 року ОСОБА_3 примусово поміщений до ІТУ ВМВС Росії по м. Валуйки і Валуйському району до примусового адміністративного видворення за межі Російської Федерації.

Відповідно до довідки від 15 січня 2014 року, виданої заступником начальника поліції по ООП підполковником поліції Ткач А.В., ОСОБА_3 перебував в ІТУ ВМВС Росії по м. Валуйки і Валуйському району з 28 жовтня 2013 по 15 січня 2014 року (а. с. 11). Тобто на момент фактичного взяття під варту ОСОБА_3 пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270, ч. 2 ст. 1220 ЦК України строком для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 є період часу з 07 квітня по 07 жовтня 2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшли правильного висновку, що позивачем не надано належних доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини та не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 проживав на території Російської Федерації з 2001 року, тому виїзд за межі України не є для нього непередбачуваною обставиною, і заяву про прийняття спадщини він міг надіслати поштовим відправленням згідно з главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, ОСОБА_3 4 березня 2014 року отримав паспорт громадянина України, а з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини звернувся 15 липня 2014 року.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає положенням ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України підстави для скасування вказаного судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

При цьому судом дотримано вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що ухвалені судові рішення попередніх інстанцій відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.К. Гримич О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк О.В. Ступак