Справа № 369/1295/14 Головуючий у І інстанції Нікушин В.В.
Провадження № 22-ц/780/2500/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 26 19.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого судді: Іванової І.В.

суддів: Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі: Микитенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинського району Київської області на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом прокурора Києво-Святонинського району Київської області в інтересах держави в особі: Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся з позовом прокурор Києво-Святошинського району в інтересах держави в особі: Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 15 грудня 2014 року було відкрито провадження у справі.

20.02.2015 року голова Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області через канцелярію суду подав клопотання про залишення цього позову без розгляду.

В судовому засіданні прокурор клопотання голови Дмитрівської сільської ради не підтримав.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що відповідно до ч. 4 ст. 46 ЦПК України відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову, подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати розгляду справи по суті.

Тому просив ухвалу скасувати та направити справу на продовження розгляду.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

Такі випадки передбачені, зокрема, ст. ст. 20, 33, 36-1 Закону України "Про прокуратуру", ч. ч. 1, 2 ст. 45 ЦПК, відповідно до яких прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах; прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Згідно ч.2 ст.46 ЦПК України: відмова органів та інших осіб, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулись до суду в інтересах інших осіб, від поданої ними заяви або зміна вимог не позбавляє особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано заяву, права вимагати від суду розгляду справи та вирішення вимоги у первісному обсязі.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 314 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на продовження розгляд до суду першої інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Ураховуючи, що суд першої інстанції постановив незаконну ухвалу, яка не відповідає вимогам процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі, її потрібно скасувати, а справу направити до Києво-Святошинського районного суду Київської області для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинського району Київської області задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року скасувати і направити справу для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку згідно ст.324 ЦПК України не підлягає.

Головуючий

Судді :