РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14562/14-ц

пр. № 2/759/462/15

19 січня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -Величко Т.О.

при секретарі - Самайді А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що з 2005 року по червень 2014 року перебував із відповідачкою у громадянському шлюбі. Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася донька ОСОБА_3. Позивач зазначав, що з 2005 року та в перші два роки життя дитини він з дитиною та відповідачкою проживав за адресою АДРЕСА_2, а потім відповідачка переїхала проживати за своїм зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1, де дитина мала відвідувати навчальний заклад. Позивач зазначав, що по виповненню їх дитині ОСОБА_3 одного місяці, відповідачка вийшла на роботу, пояснюючи,що їй необхідно утримувати старшого сина від першого шлюбу та свою матір. Позивач зазначав, що з самого народження піклувався про доньку готував їй їжу, дитячі суміші, займався всією необхідною дитячою гігієною, організовував дозвілля. Позивач зазначав, що відповідачка самоусунулася від виховання доньки, не розповідала їй казки, вкрай рідко виходила з нею на прогулянку. Позивач зазначав, що відповідачка не займалася домашнім господарством, постійно зазначала, що вона втомилася після роботи, почала затримуватись на роботі, приходити з роботи на підпитку та дуже пізно. Позивач зазначав, що в 2009 році мати відповідачки запросила його та відповідачку пожити в неї на Борщагівці, на що позивач надав згоду, бо не мав наміру залишати дитину. Позивач зазначав, що продовжував піклуватися про дитину, про оселю, купував продукти прибирав. Зазначав, що відповідачка не витрачала грошей на доньку. Взуття доньці і одежу завжди присилала його бабуся із Німеччини. Позивач зазначає, що останні два роки відповідачка порушувала шлюбні відносини, має коханця. Що в кінці червня 2014 року її звільнили з роботи, вона забрала дитину та поїхала в село в Уманський район на три тижні. Позивач зазначав, що в селі позивачка знайшла собі іншого чоловіка неодноразово засудженого та повідомила позивачу про припинення їх відносин та залишення доньки з собою. Позивач зазначав, що відповідачка не підготувала дитину до школи не займалася її вихованням, він дізнався, що відповідачка за місцем свого мешкання вживає алкогольні напої. Позивач зазначав, що він попросив у відповідачки забрати дитину до себе в м. Київ, про що написав розписку, а потім не повернув, оскільки дитина не хотіла повертатися до матері та повідомила, що співмешканець матері скоїв замах на неї щодо її розбещення, а тому побоючись за життя своєї доньки та відсутності догляду з боку матері просить суд позов задовольнити та визначити місце проживання його доньки з ним. заначав, що в даний час донтка ОСОБА_3 забезпечена всім необхідним, що він займається її розвитком та вихованнім, донька відвідує уроки танців та басейн, він готує їй їжу, пере, прибирає в квартирі, прасує її одяг, робить зачіски. Зазначав, що донька не бажає повертатися до матері та боїться її та її поведінки, по відношенню до неї. Позивач зазначав, що звернувся до правоохоронних органів із заявою про розбещення його доньки з боку співмешканця відповідачки, якимй раніше був вжезасуджений,про що внесено відомсті в ЄРДР.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтвердили суду обставини викладені у позовній заяві та просили суд позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти позову заперечували, зазначали, що відповідач до досягнення дитиною взагалі не цікавився її життям, у зв»язку із чим відповідачка була змушена йти працювати, щоб утримувати себе та двох дітей. Зазначали, що позивач доньку ОСОБА_3 не утримував її життям не цікавився. Зазначали,що після втрати роботи відповідачка була змушена переїхати проживати в Уманський район. с. Колодисте, де їй на праві власності належить земельна ділянка та будується будинок,а тому вона разом із донькою та старшим сином проживає за адресою свого співмешканця АДРЕСА_3. Зазначали, що відповідачка проживає разом із співмешканцем ОСОБА_4, з яким має бажання укласти шлюб. Зазначали, що відповідачка належно піклувалася про доньку ОСОБА_3, брала участь у її вихованні, що за місцем її проживання створені належні умови для виховання та проживання доньки, її розвитку та дозвілля,а тому вважає, що визначення місця проживання доньки разом із батьком, це спосіб уникнення позивача від мобілізації, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити.

Треті особи: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явились надіслали свої пояснення щодо позову, просили ухвалити рішення в інтересах та на користь дитини ( а.с.167-169,171-173).

Суд заслухавши пояснення сторін їх представників, свідків, дослідивши письмові докази подані сторонами в обґрунтування позовних вимог, заперечень проти позову встановив наступне.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони у справі у зареєстрованому шлюбі не перебували, з2005 по червень 2014 року проживали у цивільному шлюбі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 у сторін у справі народилася донька ОСОБА_3, батьками якої є сторони у справі ( а.с.10).

Судом встановлено,що позивач у справі проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2. Власник квартири ОСОБА_5 не заперечує проти проживання її онуки ОСОБА_3 за вказаною адресою. За вказаною адресою створені належні умови для проживання та виховання дитини, що підтверджується письмовими доказами ( а.с.12,14,16-17,128-132).

Судом встановлено,що позивач за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується доказами ( а.с.23-25,27).

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3, після народження протягом одного місяця в 2007 році проживала разом із матір»ю за адресою АДРЕСА_1 в інший час проживала разом із матір»ю та батьком за адресою АДРЕСА_2.( а.с.116-125).

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3, згідно довідки №24 від 22.07.2014 року (а.с.26) з серпня 2009 року по 20.06.2014 року відвідувала Дошкільний навчальний заклад №694. Згідно характеристики на дитину ( а.с.28) вказано, що вихованням доньки в основному займався батько, який відвідував батьківські збори та дитячі ранки, мати дитини ОСОБА_7 приймала участь у вихованні дитини формально, при забиранні дитини з дитячого закладу, майже систематично від неї відчувався запах алкоголю. Вказували, що матір дитини, дуже часто з»являлася в закладі неадекватною, агресивно налаштованою, що призводило до конфліктних ситуацій з працівниками закладу та вихованцями. Згідно довідки ( а.с.34,166) малолітня ОСОБА_3 відвідує індивідуальні заняття танців та відвідує басейн. Згідно акту від 16.10.2014 року встановлено, що відповідач з»явилася за місцем навчання доньки ОСОБА_3 та зірвала навчальний процес, поводила себе нервово,кричала від чого її донька почала плакати та нервувати.

Судом встановлено із свідчень свідків ОСОБА_8,ОСОБА_9, що позивач у справі є їх сусідом по під»їзду, що постійно піклується про доньку ОСОБА_3, яка завжди охайна вдягнута, сучасно прибрана, проводжає її до школи, зустрічає зі школи, готує їй їжу, займається її вихованням та дозвіллям. ОСОБА_3 з ним гарно спілкується. Вважають, що найкращого батька не знайти. Щодо відповідачки повідомили, що остання мало часу приділяла вихованню доньки, що за час проживання з позивачем, він її відвозив на роботу та забирав з роботи, що відповідачка влаштовувала сварки, часто бачили її з пляшкою пива в руках.

Судом встановлено, що згідно свідчень свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13, що відповідачка приділяла достатньо часу для виховання своїх дітей, діти були вдягнути, нагодовані, вдома були достатньо іграшкок для розваг, що відповідачка рано вийшла на роботу, оскільки не вистачало коштів на утримання сім»ї та дітей. Зазначали, що малолітній ОСОБА_3 навіть наймали няню, для її догляду при її народженні. Та вважають, що донька ОСОБА_3 має залишитись проживати разом із матір»ю.

Судом встановлено, що згідно характеристики (а.с.29) співмешканець відповідача гр. ОСОБА_4 зареєстрований по АДРЕСА_3

Судом встановлено, що згідно довідки ( а.с.68)станом на 18.09.2014 року в селі Колодисте без реєстрації проживає по АДРЕСА_3 ОСОБА_4,ОСОБА_11,ОСОБА_2, донька ОСОБА_3 в селі відсутня.

Згідно характеристики на відповідача виданою Сільською радою с.Колодисе ,Уманського району, Черкаської області,( а.с.70) остання тимчасово не працює, в період з липня 2014 року по 18.09.2014 року компрометуючих матеріалів не поступало.

Судом встановлено, що згідно Акту умов проживання за адресою АДРЕСА_3, в будинку належному гр. ОСОБА_12 виділено одну кімнату розміром 16 кв.м. де чисто, є дитячі іграшки, в кімнаті є ліжко та письмовий стіл, що дає змогу дитині навчатися та відпочивати.

Згідно Акту обстеження сім»ї складеної комісією загальноосвітньої середньої школи №45 (а.с.127) встановлено,що навчанням та вихованням доньки ОСОБА_3 займається батько, який відвідує школу з початку навчання, дитина охайна, чиста, доглянута. За місцем проживання АДРЕСА_2 дитина має окрему кімнату, в якій є місце для навчання та виконання домашнього завдання, шафа, диван та крісло, присутні дитячі книжки та іграшки, кімната охайна та чиста.

Судом встановлено, що згідно поданої відповідачем трудової книжки( а.с.76-80) остання не працює з вересня 2010 року.

Судом встановлено, що за місцем роботи відповідача, згідно наданої характеристики ( а.с.103) відповідач характеризується із позитивної сторони.

Судом встановлено, що згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 07.11.2014 року (а.с.175) за адресою Черкаська обл., Уманський р-н, АДРЕСА_3, згідно якого встановлено, що відповідачка проживає у домоволодіння свого співмешканця ОСОБА_4, малолітній ОСОБА_11,2000 р.н. проживає за адресою АДРЕСА_4, навчається у 9-му класі Колодистеньської ЗОШ. Житловий будинок складається із двох кімнат кухні та веранди. Облаштована одна кімната, де є диван, письмовий стіл, телевізор, шафа та сервант,наявні іграшки. У другій кімнаті є односпальне ліжко з матрацом (без постільної білизни) та дзеркало. Санітарний стан задовільний. В підсобному господарстві утримують птицю,кролі,свині. Дохід не встановлений. Згідно довідки ( а.с.176) відповідач та її співмешканець ОСОБА_4 не працюють.

Судом встановлено, що згідно інформації Подільського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді ( а.с.169) встановлено, що під час спілкування з малолітньою ОСОБА_3 з психологом, вона виглядала впевнено, малювала і говорила про матір спокійно та впевнено, не виявляла бажання бачитись з нею, говорити по телефону або отримувати подарунки. Малюнки дитини та в висловлене ставлення до матері свідчать про страхи, потребу в захисті, у відсторонення від травматичних подій. Батьку довіряє, ставиться прихильно.

Згідно висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 19.12.2014 року ( а.с.172-173) рекомендовано визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 разом із батьком ОСОБА_1.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов»язків є обов»язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему пріоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім»ю та родину. Принципом Конвенції існує принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов»язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами та особисте виховання дитини, а потім згідно ч.2 цієї статті батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, а також згідно ч. 3 цієї статті батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які не суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають права вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, зважаючи на те, що згідно ч.ч.1,2ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, суд дійшов висновку що у задоволенні основного позову необхідно відмовити, а зустрічний позов задовольнити частково.

А тому суд дійшов висновку, що позивач у справі має постійне місце проживання, місце роботи, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем його проживання створені належні умови щодо виховання та розвитку малолітньої ОСОБА_3, зі слів сусідів є найкращім та люблячим батьком, який самотужки виховує доньку та дає їй все необхідне для її розвитку, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідач у справі не просила суд визначити місце проживання дитини з нею, окрім того відповідачка не надала суду доказів, та не повідомила про підстави звільення від доказування, про її постійне місце проживання у належній їй власності чи користуванні, місце роботи, за місцем проживання її співмешканця гр. ОСОБА_4 для трьох осіб не створено належні умови для проживання їх та дитини, оскілки кіината розміром 16 кв.м де є одне ліжко бкде замало для двох дорослих людей та однієї дитини. Окрім того , що із доказів поданих до суду судом встановлено, що відповідачка за своїм нестійким емоційним станом не може забезпечити психлолгічний спокій дитині та належно піклуватися про неї проживаючи з нею у сторонніх людей.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати, що підтверджено квитанцією ( а.с.1) у розмірі 243,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.3,4, 10, 11,57- 61, 88, 208-209, 212-218, 294 ЦПК України, ст.ст. 140-163 Сімейного Кодексу України, Конвенції про права дитини, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 разом із батьком ОСОБА_1, за його зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_12,зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , індетифікаційний номер не відомий на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_14,зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 243 ( двісті сорок три) грн.60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з часу його проголошення, у разі відсутності осіб, протягом десяти днів з часу отримання копії рішення суду.

Суддя Т.О. Величко