АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Макаренко І.О.
№ 22-ц/796/1193/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Ліпської Олени Віталіївни, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про зобов'язання виплатити кошти,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії») про зобов'язання виплатити кошти.

Зобов'язано ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» виплатити ОСОБА_2 кошти в розмірі 150 000,00 євро, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення еквівалентно 2479500,00 грн., відповідно до договору № 263/65/585189 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Стабільний») в рамках договору щодо банківського обслуговування.

Стягнуто з ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» в дохід держави судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» правомірно відмовило позивачу у видачі одразу всієї суми у валюті через касу відділення банку з посиланням на п. 9 постанови Правління Національного банку України № 540 від 29 серпня 2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», яким передбачено обмеження у видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валют поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Вказані обмеження стосуються саме обмежень в сумі повернення вкладів, а не відмови банків повертати вклади. На думку апелянта, судом було безпідставно відмовлено в залученні до участі в справі Національного банку України як третьої особи.

В апеляційній інстанції представник ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 березня 2014 року між АТ «Сбербанк Росії» та ОСОБА_2 було укладено договір №263/65/585189 про відкриття депозитного рахунку (вклад - «Стабільний») в рамках договору щодо банківського обслуговування, відповідно до якого ОСОБА_2 вніс на депозитний рахунок, відкритий у АТ «Сбербанк Росії» кошти в сумі 162157,44 євро на строк 185 днів з терміном повернення 04 квітня 2014 року. Згідно п. 2.5. вказаного договору процентна ставка за вкладом становить 6,50% річних (а. с. 14-15).

19 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» із заявою про повернення готівкою частини вкладу у розмірі 150000 євро 04 вересня 2014 року, а залишок вкладу разом з нарахованими процентами перерахувати на вкладний рахунок № НОМЕР_1, відкритий за договором №2620/65/401330 про відкриття вкладного рахунку (вклад «Ощадний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 27 березня 2013 року (а. с. 8). Листом від 04 вересня 2014 року №74/7/50-10 ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» відмовило у задоволенні вимог ОСОБА_2 пославшись на те, що на даний момент видача коштів з поточного рахунку в іноземній валюті здійснюється з врахуванням обмежень, встановлених Постановою Правління Національного банку України №540 від 29 серпня 2014 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ і проведення валютних операцій» (а. с. 6).

ОСОБА_2 порушив перед судом питання про зобов'язання ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» виплатити йому готівкою кошти в розмірі 150 000,00 євро, що за офіційним курсом Національного банку України на день ухвалення рішення еквівалентно 2479500,00 грн., відповідно до договору № 263/65/585189 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Стабільний») в рамках договору щодо банківського обслуговування.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частинами 1 та 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

29 серпня 2014 року Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову №540 від 29 серпня 2014 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ і проведення валютних операцій», відповідно до пп. 9 п. 1 якої уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, врахувавши положення ст. ст. 1058, 1060, 1074 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Ліпської Олени Віталіївни, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді