Номер провадження: 22-ц/785/5585/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Сегеди С.М.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2008 року. Від спільного шлюбу в них є неповнолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на її утриманні. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний. Оскільки відповідач не надає їй постійної матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка була змушена звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 гривень.

Сторони в судове засіданні не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи 22.10.2014 року до виповнення донькою повноліття, а саме до 16.12.2026 року, а також судовий збір.

На рішення суду ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши суму стягнення в розмірі 2000 гривень, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи в апеляційному порядку повідомлялися належним чином (а.с. 71-72).

Від ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, про розгляд її апеляційної скарги за її відсутності.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.05.2014 року був розірваний.

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 приймає участь в утриманні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та в добровільному порядку сплачує на її утримання аліменти, що підтверджується копіями квитанцій.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У звязку з вищевикладеним, суд обґрунтовано визначив аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи 22.10.2014 року до виповнення донькою повноліття, а саме до 16.12.2026 року.

Більш того, станом на 01 січня 2015 року прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років встановлено 1286 гривен, а тому сума, яку стягнув суд, більш ніж 30% від встановленого прожиткового мінімуму.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції стягуючи аліменти з відповідача у розмірі 400 гривень, не прийняв до уваги усі її доводи, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інше.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_5