Справа № 363/3988/14 Головуючий у І інстанції Чірков Г.Є.
Провадження № 22-ц/780/248/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб
Категорія 21.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Таргоній Д.О., Фінагєєва В.О.

за участі секретаря Черепинець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2014 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди Михайла Валентиновича, зацікавлена особа: ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду першої інстанції із вказаною скаргою, посилаючись на те що, державний виконавець не добросовісно ставився до виконання покладених на нього обов'язків, у зв'язку з чим було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного скаржник просив суд зобов'язати державного виконавця здійснити опис та арешт предмету іпотеки та визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2014 року скаргу задоволено частково, оскільки скаржник, під час судового розгляду скарги, відмовився від частини заявлених вимог.

Визнано бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Кеди М.В. у частині тривалого не проведення опису й арешту майна боржника неправомірною.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, відділом примусового виконання рішень ДВС України подано апеляційну скаргу, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ПАТ «Банк Форум» подало скаргу на дії чи бездіяльність державного виконавця з пропуском строку, що передбачений ст. 385 ЦПК України.

Так як виконавче провадження, за заявою банку, було відкрито 23 липня 2012 року, шестимісячний строк, протягом якого державний виконавець зобов'язаний вчинити виконавчі дії, сплив 23 січня 2013 року, таким чином банк повинен був звернутися із скаргою ще у січні 2013 року. Однак скарга була подана до суду лише 16 вересня 2014 року, що явно свідчить про пропуск процесуального строку.

У випадку пропуску строку на оскарження, банк повинен був заявити клопотання про його поновлення, при цьому зазначаючи поважні причини, що перешкоджали вчасному зверненню до суду із такою скаргою. Як вбачається з матеріалів справи банк не заявляв такого клопотання.

На підставі викладеного відділ примусового виконання рішень ДВС України просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 липня 2012 року Державною виконавчою службою України відкрито виконавче провадження.

З моменту відкриття провадження і до 23 жовтня 2014 року опис та арешт предмету іпотеки для звернення стягнення державним виконавцем не проведено.

Визнаючи дії державного виконавця неправомірними, суд першої інстанції виходив з того, що ним при здійсненні своїх повноважень, ним було безпідставно порушено права стягувача та не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення виконавчих дій.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду, враховуюче наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 30 цього Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У випадку, якщо сторони виконавчого провадження вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права, то відповідно до ст. 383 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із скаргою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що державним виконавцем не було вчинено виконавчі дії у строки визначені ст. 30 вище вказаного закону. Так як з моменту відкриття виконавчого провадження до складення акту опису та арешту предмету іпотеки пройшло понад два роки, що значно перевищує шестимісячний строк, визначений Законом. Викладені обставини свідчать про надмірну тривалість виконавчого провадження, що є невиправданим.

Однак, визнаючи дії державного виконавця неправомірними, суд першої інстанції не звернув уваги на процесуальні строки подання такої скарги, які чітко визначені ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 385 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. У випадку пропуску строку, за заявою особи, він може бути поновлений.

При цьому вирішуючи подібного роду справи, суди повинні враховувати роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в Постанові Пленуму «Про практику розгляд судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 16 зазначеної Постанови Пленуму строк на подачу скарги на дії державного виконавця є процесуальним та може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання.

Чинним законодавством не передбачено вичерпного переліку поважних причин, тому їх необхідно здійснювати у кожному конкретному випадку, залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягував, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Банк Форум» було відомо про те, що за його заявою про примусове виконання виконавчого листа 23 липня 2012 року було відкрито виконавче провадження.

Відповідно, державний виконавець зобов'язаний був, згідно зі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», у шестимісячний термін провести необхідні виконавчі дії. Перебіг цього строку розпочався 23 липня 2012 року та закінчився в січні 2013 року.

Банк скаргу на дії державного виконавця подав у вересні 2014 року, що свідчить про пропуск десятиденного строку на подачу таких скарг, якщо відраховувати такий строк з дня коли банк дізнався або міг дізнатися про ймовірність порушення своїх прав. Фактично банк повинен був подати таку скаргу ще у січні 2013 року. Клопотання про поновлення строку банк не заявляв, а тому законних та обґрунтованих підстав для прийняття судом до розгляду вказаної скарги не було.

Відповідно до ст.ст. 72, 207 ЦПК України якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на нормах чинного законодавства та підлягають до задоволення.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не врахував всі обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду - скасувати та постановити нову ухвалу, якою залишити скаргу ПАТ «Банк Форум» без розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди Михайла Валентиновича, зацікавлена особа: ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді