Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2204/15-ц
Провадження № 2/376/1172/2015
"13" листопада 2015 р. Сквирський районний суд Київської області
ускладі: головуючого судді - Клочко В.М.,
при секретарі - Галюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_1 ПриватБанк звернувся до суду із зазначеним позовом.
В позовній заяві позивач вказує, що 14.05.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач 14.05.2010 року отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовим клопотанням, в якому просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надав, тому суд, за відсутності заперечень з боку позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.
Судом установлено, що 14.05.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач 14.05.2010 року отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати відборжника виконання його обов'язку.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 549, ч. 1 ст. 550, ст. 551, ст. 552 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках відсуми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, плата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то вимоги щодо відшкодування судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 1218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. підлягають згідно ст. 88 ЦПК України задоволенню.
Керуючисьст.ст.11,509,525,526,530,536,549,550-552,611,612,623-625,629,631,634,1050,1054 ЦК України, ст.ст.3-5,10,14,15,27,60,88,118,119,131,213-215,218,224-228 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" 1218,00 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційнускаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
:Суддя:ОСОБА_3