Справа №481/897/14-ц 21.01.2015 21.01.2015 21.01.2015
Провадження №22-ц/784/215/15
Провадження № 22ц/784/215/15 Головуючий у 1-ї інстанції Васильченко Н.О.
Категорія 56 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

при секретарі: Романенко Ю.О.,

за участю: представників позивача - Ключника Л.В., Довгополого О.Б.,

представників відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Золота Нива»

(далі - ПОСП «Золота Нива»)

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2014 року

за його позовом

до ОСОБА_6

про відшкодування шкоди, заподіяної працівником підприємству,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ПОСП «Золота Нива» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення 34 154 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, завданої підприємству внаслідок нестачі товарно-матеріальних цінностей.

Позивач зазначав, що до 23 серпня 2013 року відповідач ОСОБА_6 працював на посаді завідуючого відгодівельною фермою ПОСП «Золота Нива», звідкіля був звільнений за власним бажанням.

При звільненні на підприємстві була проведена інвентаризація, в процесі якої була встановлена нестача товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 34 154 грн. 00 коп., частина з яких була видана відповідачу під звіт, а відносно іншої з ним як керівником структурного підрозділу було укладено договір про колективну матеріальну відповідальність.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПОСП «Золота Нива», посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність його висновків обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким його вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що при наявності колективної матеріальної відповідальності позивачем не доведена вина виключно відповідача у нестачі певних матеріальних цінностей, переданих не зберігання колективу у 2013 році, та не надано доказів на підтвердження розміру шкоди з врахуванням зносу матеріальних цінностей, які були передані у користування відповідача за накладними у період з 2005 року по 2012 рік.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки вони є вмотивованими та відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до п. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у випадку, коли між працівником і підприємством відповідно до ст. 135? цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей.

Статтею 133 КзпП України передбачені випадки обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної з вини працівників та керівників шкоди, але не більше їх середнього місячного заробітку, а у відповідності до пункту 2 статті 134 КЗпП України повну матеріальну відповідальність у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

За змістом ч. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємством, установам, організаціям їх працівниками» суд, керуючись вимогами цивільного процесуального законодавства, у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135?, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Як убачається із матеріалів справи, з 9 серпня 2005 року по 23 серпня 2013 року відповідач ОСОБА_6 працював у ПОСП «Золота Нива» на посаді керівника структурного підрозділу - завідуючого відгодівельною фермою, звідкіля був звільнений за власним бажанням.

За період роботи з відповідачем договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність керівництвом ПОСП «Золота Нива» не укладено, та розроблені посадові інструкції за кожен робочий рік, якими пунктом 4.1.4 передбачена відповідальність завідуючого за схоронність закріплених за фермою поголів'я, споруд, техніки, інвентарю та інших матеріальних цінностей.

При призначенні на посаду 9 серпня 2005 року, відповідачу як завідуючому фермою від колишнього керівника передано 12 одиниць матеріальної бази підприємства за актом, в якому перелічено деяке обладнання, але без зазначення його ідентифікації та вартісних показників (а.с.61).

Також в період з 2005 року по 2012 рік відповідачем як керівником ферми за накладними отримано в користування малоцінний та швидкозношуваний інвентар і спецодяг загальною первісною ціною на час передачі в розмірі 6 187 грн. 00 коп. (а.с.33-49).

Окрім цього, 25 грудня 2007 року, 10 січня 2012 року і 14 січня 2013 року з відповідачем як представником колективу структурного підрозділу укладено договір про колективну матеріальну відповідальність, за яким під відповідальність колективу на підставі складених актів передано поголів'я, споруди та обладнання (а.с.22-24, 62-64).

При передачі майна колективу інвентаризація товарно-матеріальних цінностей в порушення під. «в» п. 2 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Мінфіну України від 11 серпня 1994 року №69 не проведена, опис і стан майна в актах на час прийому-передачі не зазначено.

В той же час, 23 серпня 2013 року при звільненні відповідача з посади ПОСП «Золота Нива» проведена інвентаризація, в процесі якої встановлена нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 34 154 грн. 00 коп., в тому числі тих, які були передані під повну матеріальну відповідальність колективу ферми.

Разом з тим, керівництвом підприємства перевірки щодо вини кожного члена колективу у нестачі товарно-матеріальних цінностей, переданих ним під звіт, не проведено, пояснення з цього приводу у них не відібрані, даних про стан даху корпусу №6 переданого колективу у січні 2013 року, та наявного на час інвентаризації у серпні 2013 року, не зібрано.

Позовні вимоги в частині статті 135? КЗпП України пред'явлені тільки до ОСОБА_6 як керівника підрозділу, без вирішення питання про участь в якості співвідповідачів інших членів колективу.

Одночасно, позивачем у судові засідання не надано доказів щодо проведення інших щорічних інвентаризації за період з серпня 2005 року по серпень 2013 року у відповідності до положень пунктів 2,3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Мінфіну України від 11 серпня 1994 року №69.

Не надано позивачем ПОПС «Золота Нива» і даних щодо постановки на баланс та передачі під звіт ОСОБА_6 малоцінного та швидкозношуваного інвентарю та спецодягу, а також оцінка його вартості з урахуванням зносу як такого, що використовується не більше одного року або нормального операційного циклу, якщо він більше одного року, списання у відповідності до положень Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Мінфіну України від 11 серпня 1994 року №69, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 28 «Зменшення корисності активів», затвердженого наказом Мінфіну України від 24 грудня 2004 року №817 і Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Мінфіну України від 20 жовтня 1999 року № 246.

Бухгалтерські та фінансові документи (в тому числі оборотно-сальдова відомість кількісно-сумового обліку, тощо) стосовно приналежності цього майна, переданого в користування ОСОБА_6, до накладних не приєднані та суду не надані.

Подана до апеляційного суду копія книги обліку продуктів та матеріалів за 2012-2013р.р., навпаки, свідчить про наявність у залишку усього зазначеного в акті інвентаризації від 23 серпня 2013 року майна, окрім газової плити.

Також в акті інвентаризації від 23 серпня 2013 року зазначено майно, яке під звіт, або іншу відповідальність відповідачу за належно оформленими фінансовими або бухгалтерськими документами не передавалося, а саме: ваги 500кг, клітини дерев'яні 52шт., одіяла 2 шт., стільці 13шт., термос для продуктів 2шт., сокира 1шт., бідони молочні 18шт., решітки чавунні 84шт..

Таким чином, немає достовірних даних щодо постановки підприємством на облік майна, переданого в користування відповідачу, його інвентаризація, залишкова вартість, наявність або нестача на час інвентаризації, так як надані до суду бухгалтерські документи містять у собі суперечливу інформацію.

Окрім цього, під час вирішення справи місцевим судом встановлено, що керівництвом ПОСП «Золота Нива» за час роботи відповідача не створено необхідних умов для проведення інвентаризації та обліку товарно-матеріальних цінностей, а також умов, необхідних для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого працівникам майна підприємства у відповідності до частини 1 статті 131 КЗпП України.

Отже, судом установлені дійсні обставини справи і правильно застосовано матеріальне законодавство про відсутність, передбачених статтями 130, 131, 134, 135? КЗпП України, підстав для притягнення відповідача до повної матеріальної відповідальності, а також безпідставності вимог щодо відшкодування ним на користь роботодавця (власника) шкоди у відповідності статті 135? КЗпП України, якою регулюються правовідносин між роботодавцем та колективом, якій взяв на себе повну матеріальну відповідальність.

При встановлені зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального закону та правильно застосовано норми матеріального права.

Посилання ПОСП «Золота Нива» в апеляційній скарзі на неповноту встановлених обставин, порушення правил дослідження доказів, неправильну оцінку доказів не ґрунтуються на матеріалах справи, та не спростовують висновків суду.

За таких обставин рішення суду першій інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Золота Нива» відхилити, а рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді