Справа № 226/1210/15-ц
Провадження №2/226/740/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Заговорич Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про, з врахуванням уточнених позовних вимог, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди в обґрунтування якого вказала, що з 25.03.1977р. по 30.01.2015р. вона працювала у відповідача та була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію згідно ст.38 КЗпП України. У порушення ст.116 КЗпП України, їй не були сплачені всі суми, що належать їй при звільненні. Повний розрахунок з нею проведений 30.04.2015р. Її звільнили 30.01.2015р., в останній день роботи вона не працювала, а з вимогою про розрахунок звернулася 04.03.2015р. Відповідно до ст.117 КЗпП України, підприємство повинно їй сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку: 38 робочих днів х 297,62 грн. середньоденного заробітку = 11309,56 грн. Несвоєчасно виплативши заробітну плату, їй також завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку з порушенням її законного права на своєчасне отримання коштів за працю та викликаних у зв'язку з цим матеріальних труднощах на протязі тривалого часу. Це привело до порушення її звичайного укладу життя, внутрішнім хвилюванням з приводу затримки виплати. Це привело до порушення її звичного життєвого устрою, вона стала замкнутою, малотовариською, втратила інтерес до життя, так як змушена була неодноразово приїздити на підприємство з метою з'ясування строків погашення заборгованості. Для забезпечення нормального життєвого рівня, їй доводилося брати у борг гроші у знайомих, вона не мала змоги в обумовлені строки повертати борги, що зруйнувало відносини з його кредиторами, які до теперішнього часу не налагоджені. Для налагодження стосунків у неї виникла необхідність додатково витрачати кошти. Свою моральну шкоду він оцінює у розмірі 11309,56 грн. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 11309,56 грн. та моральну шкоду у розмірі 11309,56 грн.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що вона займала гроші у кумів, зі своїм чоловіком мешкає на теперішній час окремо. Мешкає одна, до медичних закладів не зверталася у цей період. Вона отримує пенсію. За весь час затримки розрахунку, виплачували заборгованість по заробітній платі частково. Порушували законодавство про виплату зарплати лише останній час, а не весь час її роботи на підприємстві.

Представник відповідача ДП «Красноармійськвугілля» у судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, визнає суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Дійсно була затримка зарплати, яка повністю виплачена 30.04.2015р. Моральну шкоду не визнає у повному обсязі. Ніяких даних на підтвердження свого емоційного стану, позивачем не надано. Позивач отримує пенсію. Тому моральна шкода у цій сумі не відповідає матеріалам справи.

Моральну шкоду не визнає, оскільки позивач не навів доказів спричинення моральної шкоди, а зазначив у позові лише загальні висловлювання.

Судом встановлено, що позивач з 25.03.1977р. по 30.01.2015р. знаходилася у трудових відносинах з відповідачем та була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком згідно ст.38 КЗпП України, вимогу про розрахунок підприємство отримало 04.03.2015р., повний розрахунок проведений 30.04.2015р., що встановлено на підставі пояснень позивача, представника відповідача, заяви позивача та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.7-8).

Згідно довідки відповідача від 31.03.2015р., середньоденний заробіток позивача складає 297,62 грн. (а.с.10).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як встановлено судом, позивач звільнилася 30.01.2015р., але остаточний розрахунок з позивачем був здійснений 30.04.2015р.

Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку.

Суд вважає, що стягненню підлягає сума: 11309,56 грн. з розрахунку 297,62 грн. х 38 робочих днів за період з 06.03.2015р. по 30.04.2015р.

Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищенаведене, надані суду докази, наявність в період затримки часткового погашення боргу та отримання у цей період пенсії, суд вважає, що розмір моральної шкоди складає 500 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості.

На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 117, 2371 КЗпП України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 11309 (одинадцять тисяч триста дев'ять),56 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь держави судовий збір у сумі 254,37 грн.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя