У Х В А Л А

25 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Сімоненко В.М.,
Охрімчук Л.І.,
Сеніна Ю.Л.,-

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позов обґрунтовував тим, що 13 травня 2008 року він набув у власність на підставі договору дарування 51/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 999 кв. м. У зв'язку з порушенням ОСОБА_5 його прав як суміжного землекористувача та встановлення ним огорожі з порушенням раніше визначеного порядку користування земельною ділянкою, ОСОБА_4 просив суд зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні вказаною земельною ділянкою та зобов'язати перенести встановлену на ній огорожу відповідно до встановленого порядку користування земельною ділянкою згідно з актом від 13 грудня 1999 року.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року касаційну скаргу відхилено, рішення першої та апеляційної інстанції залишені без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі судових рішень першої, апеляційної та кацаційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог із підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах статті 88 Земельного кодексу України.

При цьому під постановою Верховного Суду України слід розуміти таку, яка постановлена в певній справі, де тотожними є предмет спору, зміст позовних вимог та мало місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

ОСОБА_4 вказує на те, що правові висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не відповідають висновку викладеному в постанові Верховного Суду України, а саме постанові Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», не є судовим рішенням на яке слід посилатись на підтвердження підстави для подання заяви, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

За таких обставин, які не свідчать про невідповідність рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, вважати заяву обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді:В.М. Сімоненко
Л.І. Охрімчук
Ю.Л. Сенін