АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/251/15 Головуючий в І інстанції Дригваль І.М,
Категорія 5 Доповідач: Стародубець М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця «15» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.,
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Калюжному О.О.,
з участю прокурора:Волкової Н.М.,
адвоката:ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Великоолександрівського міжрайонного прокурора Херсонської області, діючого в інтересах держави в особі Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Херсонській області, на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2013 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: реєстраційна служба Високопільського районного управління юстиції Херсонської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на будівлю, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року ОСОБА_7 звернулася до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи, що на початку 2008 року між нею та ОСОБА_8 було досягнуто домовленості щодо придбання нею в останнього сільського будинку побуту, розташованого по АДРЕСА_1, який належав відповідачу на підставі рішення Висококопільського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2005 року, однак зареєстрований у встановленому законом порядку не був.

Посилаючись на те, що на виконання досягнутої домовленості вона сплатила ОСОБА_8 обумовлену грошову суму і фактично прийняла у володіння зазначене нерухоме майно, проте відповідач від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється, просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу сільського будинку побуту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, визнати за нею право власності на вказану будівлю з господарськими приміщеннями.

Рішенням суду від 10 грудня 2013 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Великоолександрівський міжрайонний прокурор Херсонської області, діючий в інтересах держави в особі Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Херсонській області, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції поверхово дослідив обставини справи, хибно витлумачив і застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим постановив незаконне рішення.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, і осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 договір купівлі-продажу вказаного в позовній заяві та рішенні суду нерухомого майна дійсним та право власності на нього за набувачем, суд першої інстанції виходив з того, що сторони правочину домовились щодо істотних його умов, виконали його, однак продавець ухиляється від нотаріального посвідчення угоди.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Судом установлено, що рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2005 року визнано право власності на сільський будинок побуту з господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8

16 січня 2008 року відповідач видав ОСОБА_7 розписку про те, що він отримав від останньої 30 000 грн. за продаж вищевказаного нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із частиною другою вказаної вище норми матеріального права, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 роз'яснив, що, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно врахувати, що норма ч.2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 цього ж Кодексу пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі й підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Однак при розгляді справи місцевий суд на зазначені положення закону уваги не звернув та не врахував, що договір купівлі-продажу нежитлових будівель в силу ст.657 ЦК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, тому не міг бути визнаний судом дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України, і відповідно, відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.

Таким чином, суд першої інстанції належно не визначився з характером спірних правовідносин, поверхово та односторонньо дослідив обставини справи та ухвалив у зв'язку з цим помилкове рішення через неправильне тлумачення й застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в позові з наведених вище підстав.

На підставі ст.ст. 220, 640, 657 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Великоолександрівського міжрайонного прокурора Херсонської області, діючого в інтересах держави в особі Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Херсонській області, задовольнити.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2013 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: реєстраційна служба Високопільського районного управління юстиції Херсонської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на будівлю відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 16 січня 2015

Рішення набрало законної сили 15 січня 2015

Суддя: М. Стародубець

Секретар судового засідання: О. Калюжний