Справа №200/9664/15-ц
Провадження №2/200/2565/15
У Х В А Л А

18 травня 2015 року місто Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасування арешту майна боржника, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, у якій просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.п.н. НОМЕР_1) встановлені ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28.03.2013 року по цивільній справі №200/4019/13-ц (провадження №6/200/322/13, суддя Бібік М.М.) та копію ухвали по зазначеній справі направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601 м. Київ вул. Володимирська б. 26) для своєчасного зняття ОСОБА_1 з відповідного контролю; скасувати арешт на все майно та скасувати заборону на відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) встановлені постановою державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 від 24.01.20163 року

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як передбачено Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5 «Про внесення змін до Інструкції з організації примусового виконання рішень» (із змінами) - тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), на підставі частини першої статті 48 Закону; закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-6, 8-9, 11-14 частини першої статті 49 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів. У постанові вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Постанова затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і протягом трьох робочих днів надсилається до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. У статті, що коментується, міститься перелік осіб, які мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ п.4 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 р. №6 та відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Згідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ п. 19 Постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень. У зв'язку із цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом. Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби України, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, у розумінні статті 383 ЦПК є діями цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку позовного провадження, але фактично оскаржує бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, тому таке звернення підлягає розгляду не в порядку позовного провадження, а в порядку, визначеному розділом 7 ЦПК України.

Але як вбачається у позові відповідачем зазначено Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, що являється суб'єкт владних повноважень, оскільки відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому є стороною в адміністративному процесі, як передбачено ч.3 ст.50 КАС України.

Тому позивач може звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства, як передбачено ст. 18 КАСУ справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122, 383 ЦПК України, ст. ст. 3,18,50 КАС України суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасування арешту майна боржника та повернути йому позовну заяву зі всіма доданими до неї документами.

Роз'яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з зазначеними вимогами в порядку цивільного судочинства за правилами розділу VII ЦПК або в порядку адміністративного судочинства

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

.

Суддя Е.В. Женеску