Справа № 740/5458/14
Провадження № 2/740/101/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Марченка М.М.

при секретарі Савченко С.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Переяслівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності , -

в с т а н о в и в :

18.12.2014 року за вх. № 17102 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Переяслівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності. В позові ОСОБА_2 зазначає, що він ОСОБА_2 є спадкоємцем сестри ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Він та його сестра постійно проживали в будинку АДРЕСА_1. Дане будинковолодіння мало статус робочого двору та на момент вступу в законну силу Закону України „Про власність" 15.04.1991 року вони були членами даного робітничого двору. У відповідності до вказаного закону, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року виникло у нього ОСОБА_2 та його сестри ОСОБА_4, в рівних частках по 1 / 2 частині. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів нерухомості» будинок побудований до 5 серпня 1992 року власними силами та за власні кошти і при наявності висновку про технічний стан будинку, складений бюро технічної інвентаризації не потребує прийняття його в експлуатацію. Проте зареєструвати своє право власності на нерухоме майно він не може, у зв'язку з тим, що Реєстраційна служба Ніжинського міськрайонного управління юстиції не має на це законних підстав. За таких обставин він змушений звернутися до суду з цим позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно. Крім того, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, заповіт ОСОБА_4 під час життя не складала. На час смерті разом з ОСОБА_4 постійно проживав і був зареєстрований він, її брат ОСОБА_2. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року він ОСОБА_2 прийняв у спадщину все її майно шляхом вступу у володіння і управління ним. До складу спадщини входило поряд з іншим 1 / 2 частина будинку АДРЕСА_1 право на яку вона за час життя не оформила. Коли в листопаді 2014 року він звернувся до Ніжинської районної державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, то перевіривши подані ним документи державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з тих підстав, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві . В грудні 2014 року він звертався до Реєстраційної служби, щоб зареєструвати право власності на будинок, проте він отримав рішення реєстратора від 02.12.2014 року про відмову в реєстрації права власності на 1 / 2 частини будинку, яке вмотивоване тим, що співвласник будинку помер, а первинна реєстрація права власності на нерухоме майно співвласником не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній. Зареєструвати власність за покійною він не має права, оскільки в силу статті 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Відповідно з статтею 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно з статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин він змушений звернутися до суду з цим позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно, що залишилося йому в порядку спадкування. Просить визнати за ним ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4. Визнати за ним ОСОБА_2 право власності на 1 / 2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 08 грудня 2014 року просив позов задовольнити і визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1 / 2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Відповідач Переяслівська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, який про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому 08.01.2015 року за вх. № 77 надав до суду заяву, в якій просили розглядати справу без участі представника відповідача, та проти задоволення позову не заперечують.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав.

В копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 зазначено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 74 років, в с. Переяслівка, Ніжинського району, Чернігівської області.

В копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначено, що його батько ОСОБА_5, а мати ОСОБА_6.

В архівній довідці Державного архіву Чернігівської області від 24.11.2014 року № С-1884 зазначено, що в книзі реєстрації актових записів про народження за 1926 рік по селу Переяслівка Ніжинського району Ніжинського округу є актовий запис № 24 від 3 квітня 1926 року про народження. Народилася ОСОБА_4, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4, батько ОСОБА_5, а мати ОСОБА_6.

В довідці № 104 від 08.04.2014 року виконавчого комітету Переяслівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області зазначено, що станом на 15.04.1991 року в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 мешкали: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, голова двору та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, його сестра, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

В довідці № 332 від 03.11.2014 року виконавчого комітету Переяслівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області зазначено, що ОСОБА_4, яка

померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на день смерті постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1. Разом з нею на день смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті за вищезазначеною адресою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2, її брат.

В довідці № 363 від 08.12.2014 року виконавчого комітету Переяслівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області зазначено, що ОСОБА_2, що мешкає в АДРЕСА_1, вступив в управління спадковим майном, проводив догляд за будинком, розташованим по АДРЕСА_1, що залишився після смерті сестри ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, по даний час сплачує платежі, здійснює догляд за будинком, проводив поточний ремонт, користується земельною ділянкою, охороняє майно. Провів поховання сестри ОСОБА_4 за власні кошти.

З копії довідки КП «Ніжинське МБТІ» від 09.10.2014 року № 1024 вбачається, що право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 року в КП «Ніжинське МБТІ» не зареєстровано.

Згідно звіту про оцінку майна від 01.12.2014 року оціночна (ринкова) вартість об'єкта оцінки - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, визначена на засадах незалежної оцінки, складає 24000 грн. 00 коп.

З постанови державного нотаріуса Ніжинської районної державної нотаріальної контори від 28.11.2014 року № 4006/02-31 вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, в зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

З листа Реєстраційної служби Ніжинського МРУЮ від 02.12.2014 року № 02.1-08/455/4-2 вбачається, що ОСОБА_2 повідомлено про відсутність законних підстав зареєструвати за ним право власності на будинок АДРЕСА_1.

В повідомленні Ніжинської районної державної нотаріальної контори від 13.01.2014 року за вх. № 281 зазначено, що до спадкового майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, спадкова справа не заводилась.

В повідомленнях державного нотаріального архіву Чернігівської області від 05.01.2015 року за вх. № 15/15 та від 12.01.2015 року за вх. № 221 зазначено, що надати інформацію про заведення спадкової справи до майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, не має можливості, оскільки алфавітні книги обліку спадкових справ Ніжинської районної державної нотаріальної контори за 2001- 2014 роки на зберігання до Державного нотаріального архіву Чернігівської області не передавались.

В ст. 530 ЦК України, в редакції 1963 року зазначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

В ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 року зазначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року зазначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В ст. 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що не оформлено право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1, який мав статус робочого двору і на момент вступу в законну силу Закону України «Про власність» 15.04.1991 року в ньому проживали позивач ОСОБА_2 та спадкодавець ОСОБА_4, брат та сестра, які були членами зазначеного робочого двору. Закон України «Про власність» визначав правові засади виникнення права приватної власності, в тому числі і на жилі будинки. І відповідно до вказаного закону, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року виникло у позивача ОСОБА_2 та його сестри спадкодавця ОСОБА_4, в рівних частках, по 1 / 2 частці кожному. Спадкодавець ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, яка заповіт під час життя не складала і на час смерті з нею постійно проживав і був зареєстрований позивач ОСОБА_2, який фактично прийняв спадщину після смерті сестри ОСОБА_4, шляхом вступу у володіння і управління ним. Тому суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4. Право власності позивача на 1 / 2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 не визнається іншими особами, на яку відсутні поравовстановлювальні документи, тому суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 530, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 328, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування на 1 / 2 ( одну другу) частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1 / 2 (одну другу) частину житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя