Справа № 128/1815/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд

Вінницької області

В складі:судді Ганкіної І.А.

При секретарі: Ільченко Ю.В.

Представниках позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

Представникові відповідача Мельнику І.Д.

Третій особі: ОСОБА_5

Представникові 3-ої особи ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_7 до Сосонської сільської ради Вінницького району, Вінницької області, за участю 3-ої особи ОСОБА_5 про скасування рішення Сосонської сільської ради Вінницького району, Вінницької області 21 сесії 6 скликання від 12 березня 2013 року та зобов»язання Сосонської сільської ради Вінницького району, Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_7 від 04.04.2012р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, -

Встановив:

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Сосонської сільської ради Вінницького району, Вінницької області, за участю 3-ої особи ОСОБА_5 про скасування рішення Сосонської сільської ради Вінницького району, Вінницької області 21 сесії 6 скликання від 12 березня 2013 року та зобов»язання Сосонської сільської ради Вінницького району, Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_7 від 04.04.2012р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки.

В позові ОСОБА_7 зазначила, що 4 квітня 2012 року вона звернулась із письмовою заявою до Сосонської сільської ради Вінницького району про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га по АДРЕСА_1 якою користувалась покійна ОСОБА_8 Рішенням 14 сесії 6 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району від 22 червня 2012 року позивачу було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га по АДРЕСА_1. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25 січня 2013 року, яке набрало законної сили 05.02.2013 року, було: визнано протиправним та скасовано рішення 14 сесії 6 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району та області від 22.06.2012р. «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га гр. ОСОБА_7 на території Сосонської сільської ради в межах населеного пункту зі змінами внесеними рішення 15 сесії 6 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району та області від 19.09.2012р. про внесення виправлення в рішення 14 сесії 6 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району від 22.06.2012р. Зобов'язано Сосонську сільську раду Вінницького району та області повторно розглянути заяву ОСОБА_7 від 4.04.2012р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га по АДРЕСА_1 та області; визнано частково протиправним та частково скасовано рішення 14 сесії 6 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району та області від 22.06.2012р. про надання ОСОБА_5 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, по АДРЕСА_2 орієнтовною площею 0,31 га.

Після повторного розгляду письмової заяви ОСОБА_7 від 4.04.2012р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га по АДРЕСА_1 Сосонською сільською радою Вінницького району прийнято рішення 21 сесії 6 скликання від 12 березня 2013 року про відмову ОСОБА_7 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га по АДРЕСА_1 Позивач вважає, що зазначена вище відмова Сосонської сільської ради Вінницького району (надалі - Відповідач) являється незаконною, а тому підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Згідно абзацу першого пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (п. «б» статті 12 Земельного кодексу України).

Кожному громадянину України, згідно статті 14 Конституції України гарантується право на землю.

В частині 1 статті 121 Земельного кодексу України зазначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України).

У відповідності до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Вказана вище підстава для відмови ОСОБА_7 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, як видно із наведених вище положень Земельного кодексу України, не ґрунтується на нормах кодексу, а тому така відмова є протиправною.

Крім того, позивач зазначає, що згідно частини 5 ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни надаються пільги щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва та городництва.

Посвідченням Управління соціального захисту населення по Замостянському району за №123324 від 14.05.1999р., визначено що з 15.07.2006 року ОСОБА_7 присвоєно соціальний статус «Дитина війни».

Таким чином, ОСОБА_7 має серед інших переважне право на отримання дозволу на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку для ведення садівництва по АДРЕСА_1

Отже, подача ОСОБА_5 заяви щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не є законодавчо визначеною підставою для відмови ОСОБА_7 у наданні відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Тому, позивач звернулася до суду та просить скасувати рішення 14 сесії 6 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району від 22 червня 2012 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га гр. ОСОБА_7 на території Сосонської сільської ради в межах населеного пункту» як протиправне та не обгрунтоване і просить повторно поставити її заяву від 4.04.2012р. на розгляд сесії сільської ради.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов підтримали на підставах зазначених у позові. Також, суду показали, що ОСОБА_7 мала переважне право на отримання спірної земельної ділянки, так як має статус «дитини війни». Земельної ділянки ОСОБА_7 не має, бажає отримати земельну ділянку поряд з членом своєї родини. ОСОБА_5 спірної земельної ділянки не успадковувала, спадкових споруд на ній не розташовано, а отже вказана земельна ділянка є вільною, належить до вільного земельного фонду сільської ради і відмова відповідача від надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва є не вмотивованою та протиправною. В зв»язку з вказаним, представники позивача просять рішення сільської ради 21 сесії 6 скликання від 12 березня 2013 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_7 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га на території Сосонської сільської ради в межах населеного пункту», за яким вирішено гр. ОСОБА_7 відмовити у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,12 га з передачею у власність, яка розташована по АДРЕСА_2 скасувати та зобов»язати Сосонську сільську раду Вінницького району, Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_7 від 04.04.2012р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, орієнтовною площею 0,12 га.

Представник Сосонської сільської ради Вінницького району - Мельник І.Д. позов не визнав та суду показав, що рішення 21 сесії 6 скликання від 12 березня 2013 року про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_7 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га на території Сосонської сільської ради в межах населеного пункту було прийнято на підставі того, що земельна ділянка, на яку претендувала позивач раніш належала до земель закріплених за спадкодавицею ОСОБА_8. Після смерті ОСОБА_8 її майно успадкувала ОСОБА_5 Земельна ділянка приватизована ОСОБА_8 за життя не була, але враховуючи, що ОСОБА_5 успадкувала за нею будинковолодіння, сільська рада вирішила передати їй в порядку приватизації і земельну ділянку, що належала ОСОБА_8 Тому, своє рішення сільська рада вважає законним в зв»язку з чим представник просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа - ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 позов не визнали та суду показали, що ОСОБА_5 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_8, яка володіла земельною ділянкою, що складалася з двох частин. На одній був розташований спадковий будинок з спорудами та будівлями, а на іншій велося городництво та садівництво. В порядку спадкування ОСОБА_5 отримала право і на закріплення за нею всіх земель, якими користувалася і ОСОБА_8 Тому, третя особа звернулася до сільської ради і отримала дозвіл на виготовлення документації на землю. Враховуючи вказане, вважають, що рішення сільської ради є законним та просять в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне:

4 квітня 2012 року позивач звернулась із письмовою заявою до Сосонської сільської ради Вінницького району про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га по АДРЕСА_1 якою користувалась покійна ОСОБА_8 (а.с.11).

Факт того, що земельна ділянка, площею 0,12 га по вул. П. Романенка, входила в склад земель якими раніш користувалася ОСОБА_8 сторонами визнано, додатквого доказування не потребують.

Після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_5 отримала згідно свідоцтва про право власності на спадкове майно цілий житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с.148).

Згідно погосподарських книг, за ОСОБА_8 рахувалися на день смерті (18.06.2007р.) дві земельні ділянки 0,25 га під житловим будинком, спорудами та будявлями і 0,36 га окремо по вул.Романенко, б/н.(а.с.149-151). Земельні ділянки ОСОБА_8 за життя не приватизовувалися.

Рішенням 21 сесії 6 скликання від 12 березня 2013 року гр. ОСОБА_7 в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га на території Сосонської сільської ради в межах населеного пункту було відмовлено (а.с.12).

Згідно тексту рішення сільської ради, позивачу відмовлено у дозволі на виготовлення проекту в зв"язку з тим, що ОСОБА_5 звернулася із заявою раніше про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства і дана земельна ділянка була у її володінні і користуванні з 19 червня 2007р. тому, керуючись ст.118 Земельного Крлексу України ОСОБА_7 було вирішено відмовити у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва.

Рішення сільської ради ( чи рішення колгоспу, совхозу )про передачу земельних ділянок ОСОБА_8 у користування чи власність як розміром 0,25 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель та госпоруд та їх обслуговування, так і розміром 0,36 га для ведення садівництва суду не надано.

Оцінюючи законність прийняття вказаних рішень, суд виходить з того, що частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абзацу першого пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (п. «б» статті 12 Земельного кодексу України).

Кожному громадянину України, згідно статті 14 Конституції України гарантується право на землю.

В частині 1 статті 121 Земельного кодексу України зазначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України).

У відповідності до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Своє рішення щодо відмови позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, сільська рада с.Сосонка прийняла на підставі того, що ОСОБА_7 користувалася вказаними земельними ділянками ( 0,25 га та 0,36 га) з 2007р., тобто після того, як нею було успадковано майно після ОСОБА_8

Однак, суд враховує, що вказана земельна ділянка, з якою позивач просила раду виділити їй 0,12 га ( площею 0,36 га) в передбаченому законом порядку за ОСОБА_5 не закріплялася. Є відсутнім і рішення сільської ради про надання даної земельної ділянки в користування (чи власність) ОСОБА_8

Вказана земельна ділянка не приватизовувалася ОСОБА_8, рішення про передачу даної земельної ділянки у користування не виносилося, а отже дана земельна ділянка перебувала у фактичному, а не юридичному володінні ОСОБА_8 і не увійшла до складу спадково майна.

Будівлі, споруди, житлові будинки на земельній ділянці площею 0,36 га не розташовані. Земельна ділянка є вільною від забудови.

Об»єкти нерухомості, які б належали будь-кому на праві власності є таким чином відсутніми.

Ст.118 ЗК України чітко визначає підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, до яких відносяться лише: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 11 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування (п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Згідно частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що фактичне використання ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,36 га по вул. Романенко, в с.Сосонка не було законодавчо закріплено відповідним рішенням сільської ради у 2007р., як і в подальшому 2008-2012р. На момент подачі позивачем заяви від 4 квітня 2012 року, земельна ділянка на яку претендувала позивачка була юридично вільною, належала до земельного фонду сільської ради і тому, переважність права ОСОБА_5 на отримання даної земельної ділянки, виходячи з спадкового права є відсутньою.

Оскільки, ОСОБА_7 не зверталася до сільської ради за отриманням земельної ділянки на підставі свого статусу «дитини війни», про що свідчать оглянуті у суді документи подані позивачем та третьою особою до сільської ради з приводу отримання дозволу на виготовлення проекту відведення, суд вважає, що на момент подачі заяв позивачем та третьою особою з приводу отримання дозволу на виготовлення проекту відведення обидві сторони були рівними у питанні отримання такого дозволу та не мали переважного права одна перед одною. Тому, підстави відмови вказані у рішенні 21 сесії 6 скликання від 12 березня 2013 року про надання дозволу гр. ОСОБА_7 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва є невмотивованою і не відповідає вимогам ст.118 ЗК України, на яку відповідач послався у самому рішенні сільської ради.

Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення.

За ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору на суму 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.116,118, 152,158 Земельного Кодексу України, ст.ст.11,15,59,60,203,209,213,214,219,232 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задоволити.

Скасувати рішення Сосонської сільської ради Вінницького району, Вінницької області 21 сесії 6 скликання від 12 березня 2013 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_7 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га на території Сосонської сільської ради в межах населеного пункту» за яким вирішено гр. ОСОБА_7 відмовити у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,12 га з передачею у власність, яка розташована по АДРЕСА_2.

Зобов»язати Сосонську сільську раду Вінницького району, Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_7 від 04.04.2012р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, орієнтовною площею 0,12 га.

Стягнути з Сосонської сільської ради Вінницького району, Вінницької області на користь ОСОБА_7 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 діб з моменту винесення рішення.

Суддя: