РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/7507/15-ц

Пров. №2/668/2138/15

02.12.2015 року Суворовський районний суд м.Херсона в складі:

головуючого судді Зубова О.С., при секретарі Хандусенко О.Е., за участю представника позивача ОСОБА_1 0.0.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та її представник пояснила у судовому засіданні, що 14.10.2011 року померла ОСОБА_6, яка склала заповіт за яким заповіла все своє майно в рівних частинах своєму синові ОСОБА_7, який був чоловіком позивача та онуці ОСОБА_5 в тому числі 48/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Бойко 49. ОСОБА_7 спадщину за заповітом прийняв, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, так як не змінив паспорт громадянина СРСР на паспорт громадянина України, що унеможливлювало оформлення спадщини. Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, яку фактично прийняла позивач, так як постійно проживала разом із спадкодавцем. Однак у оформленні спадщини нотаріусом позивачу відмовлено через відсутність доказів прийняття спадщини ОСОБА_7 Просить суд, встановити факт прийняття ОСОБА_7 спадщини за заповітом та визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за законом на 48/200 частин вказаного домоволодіння.

Відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи без їхньої участі або перенесення судового засідання суду не надавали.

Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні їм правовідносини.

Власником 48/100 частин домоволодіння №49 по вул.Бойко у м.Херсоні значиться ОСОБА_6.

14.10.2011року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим ВДРАЦС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 15.10.2015 року

Відповідно до заповіту ОСОБА_6 від 18.03.2000 року, вона заповіла все своє майно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в тому числі зазначені 48/100 частин домоволодіння.

ОСОБА_7 із відповідною заявою про прийняття спадщини не звертався, у звязку із відсутністю паспорта громадянина України, що унеможливлювало оформлення спадщини, проте постійно проживав разом із спадкодавцем успірному ДОМОВОЛОДІННІ до самої її смерті та залишився проживати у ньому разом із позивачем до своєї смерті, що підтверджується доданими до матеріалів справи поясненнями сусідів, довідкою голови квартального комітету №49 від 09.06.2015 року.

02.06.2014 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим міським відділом ДРАЦС ГУЮ у Херсонській області від 03.06.2014 року.

Спадкоємцями першої черги за спадщиною відкритою після смерті ОСОБА_7 є його дружина - позивач ОСОБА_2 та сини - відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про шлюб від 09.08.1980 року а/з №684 виданого ВК ХМР та про народження від

29.03.2011року ОСОБА_4 1-КГ №117630 виданого ВДРАЦС Суворовського РУЮ у м.Херсоні.

ОСОБА_4, ОСОБА_4 із відповідними заявами про прийняття спадшини у визначений законом строк не зверталися.

При зверненні позивача, у передбачений законом строк, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з тим, що ОСОБА_7 не була оформлена належно фактично прийнята спадщина від ОСОБА_8

Проте, позивач постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем ОСОБА_7 за адресою спірного домоволодіння з 15.04.1989 року по даний час, що підтверджується випискою з домової книги зазначеного домоволодіння.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.02.2015 року, ОСОБА_5 отримала в право власності Уг частини спадкового майна, а саме 48/200 частин спірного домоволодіння.

Вказані вище обставини, встановлені судом на підставі пояснень сторін та наявних матеріалів справи і жодним чином не було спростовано під час розгляду справи.

Враховуючі встановлені обставини, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до СТ.328 ЦК України право власності набувається на підставах, шо не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до СТ.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до СТ.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім вий^ків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з 4.1,3 СТ.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З вище перелічених норм закону та встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_7 було прийнято спадщину заповідану йому на підставі заповіту від 18.03.2000 року складеного ОСОБА_6 та відповідно до 4.1,3 СТ.1268 ЦК України він набув право власності на спадкове майно, оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також, виходячи з того, що позивач ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_7, тобто спадкоємцем за законом першої черги та постійно проживала із ним на момент відкриття спадщини, вона також вважається такою, що фактично прийняла спадщину за законом та відповідно набула в порядку спадкування право власності на 48/200 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Бойко 49, оскільки він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,10,212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за законом на 48/200 частин домоволодіння №49 по вул.Бойко у м.Херсоні, як майно успадковане після смерті ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який в свою чергу фактично успадкував це майно після смерті ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Єуворовський районний суд м.Херсону в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_9