Ухвала

іменем україни

28 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на дії державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи свої вимоги неправомірним здійсненням опису належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1, зокрема вчинення таких дій у її відсутність.

Справа була предметом неодноразового судового розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить постановлені ухвали суду першої та апеляційної інстанцій скасувати, і постановити нову ухвалу про задоволення скарги у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з її недоведеності, необґрунтованості та відсутності правових підстав для її задоволення.

При цьому суди виходили з того, що порушення з боку державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві під час здійснення опису майна заявника відсутні, оскільки державний виконавець діяв відповідно до п. 4.4.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року, яким передбачено, що у разі відсутності боржника виконання рішення може бути проведено у його відсутність за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Такі висновки судів є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, оскільки порушень порядку та умов виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого документу, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин, під час здійснення опису майна заявника, не було.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав правильну оцінку законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов обгрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для її скасування.

Підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій необґрунтованими у суду касаційної інстанції немає. Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення, під час розгляду справи у суді касаційної інстанції не встановлено.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій дотримано вимоги чинного цивільного процесуального закону, а наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Підстав для скасування чи зміни оскаржуваних ухвал не вбачається.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 342, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко