Ухвала

іменем україни

11 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» на рішення апеляційного суду Херсонської області від 11 листопада 2014 року,

встановила:

У жовтні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТерраТарсаУкраїна» (далі - ТОВ «ТерраТарса Україна») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами договору поруки від 18 квітня 2012 року, укладеним між ТОВ «ТерраТарсаУкраїна» та

ОСОБА_3, остання поручилася за виконання селянським (фермерським) господарством «Волинець» (далі - С(Ф)Г «Волинець») всіх зобов'язань за договором купівлі-продажу обладнання для краплинного зрошення. 9 жовтня 2013 року між ТОВ «ТерраТарса Україна» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_4 також поручився за виконання С(Ф)Г «Волинець» зобов'язань за договором купівлі-продажу обладнання для краплинного зрошення, але частково, в сумі 500 грн. Неналежне виконання С(Ф)Г «Волинець» зобов'язання за договором купівлі-продажу призвело до утворення заборгованості, яка склала 374 118,76 грн.

З урахуванням змін до позовної заяви, просило стягнути з ОСОБА_3

374 118,76 грн та 500 грн з ОСОБА_4

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від

28 січня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ТерраТарса Україна»

374 118,76 грн боргу за договором купівлі - продажу товару в кредит

від 18 квітня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ТерраТарса Україна» 500 грн за вказаним договором купівлі-продажу.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 11 листопада

2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ТОВ «ТерраТарса Україна» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що кредитор пропустив установлений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення вимоги до поручителів.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна виходячи з наступного.

Установлено, що 18 квітня 2012 року між ТОВ «ТерраТарса Україна» та С(Ф)Г «Волинець» укладено договір купівлі-продажу товару в кредит, згідно якого позивач поставив на адресу фермерського господарства обладнання для краплинного зрошення, а останнє зобов'язалося оплатити його вартість і проценти за користування кредитом по визначеній процентній ставці, як це передбачено умовами договору. Сторони погодили, що кінцева оплата вартості товару мала бути здійснена покупцем до 1 жовтня 2012 року.

З метою забезпечення виконання фермерським господарством зобов'язань за укладеним договором купівлі-продажу того ж дня між

ТОВ «ТерраТарса Україна» та ОСОБА_3 укладений договір поруки, згідно якого остання поручилася перед позивачем солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання С(Ф)Г «Волинець» всіх зобов'язань за зазначеним договором купівлі-продажу.

Згідно п. 4.1 договору поруки, укладеного з ОСОБА_3, сторони погодили, що договір поруки вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами і скріплення його печаткою кредитора і діє до повного виконання зобов'язань за основним договором та зобов'язань поручителя за цим договором.

Крім того, 9 жовтня 2013 року між ТОВ «Терра Тарса Україна» та ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно якого останній також зобов'язався перед кредитором солідарно в обсязі, визначеному п.1.3 цього договору, за своєчасне виконання С(Ф)Г «Волинець» його зобов'язань за договором купівлі-продажу в кредит від 18 квітня 2012 року та за специфікаціями до нього, які укладені між кредитором та боржником, як існуючими на момент укладення цього договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому.

У п. 2.2 даного договору сторони погодили, що ОСОБА_4 відповідає перед кредитором за невиконання боржником всіх або окремих зобов'язань, в обсязі 500 грн протягом двох днів з моменту отримання вимоги позивача.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30 жовтня

2013 року у справі № 916/2169/13 з С(Ф)Г «Волинець» на користь

ТОВ «ТерраТарса Україна» стягнуто суму основного боргу в розмірі

374 118,76 грн, 24% річних в розмірі 30257,49 грн, пеню в розмірі

17650,20 грн за договором купівлі-продажу в кредит від 18 квітня 2012 року, укладеним між сторонами, та витрати по сплаті судового збору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Встановивши, що строк повного виконання зобов'язання

С(Ф)Г «Волинець» за основним договором припадає на 1 жовтня 2012 року, а позов до поручителя ОСОБА_3 пред'явлено у жовтні 2013 року, апеляційний суд правильно застосував положення ч. 4 ст. 559 ЦК України та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову до поручителя ОСОБА_3

Отже рішення апеляційного суду в цій частині відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Проте, висновок апеляційного суду щодо відмови в задоволенні позову до поручителя ОСОБА_4 не ґрунтується на законі.

Відповідно до ч. 3 ст. 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

Апеляційний суд, у порушення вимог ст. 303 ЦПК України на вказане уваги не звернув та залишив поза увагою, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не є солідарними поручителями та дійшов передчасного висновку про скасування рішення місцевого суду в повному обсязі.

Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував, що ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції не оскаржував та не уповноважував на його оскарження ОСОБА_3

Зазначене вище свідчить про порушення апеляційним судом норм процесуального права, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування рішення апеляційним суду в частині позовних вимог до

ОСОБА_4 з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 11 листопада

2014 року в частині позовних вимог до ОСОБА_4 скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Херсонської області від

11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Умнова

І.М. Фаловська