У Х В А Л А

Справа № 184/269/15-ц

Номер провадження 6/184/9/15

09.02.2015м. Орджонікідзе

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши у м. Орджонікідзе подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права на виїзд за межі України, без вилучення паспортного документа, боржника ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського міського суду із зазначеним поданням, погодженим з в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського МУЮ і просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Державний виконавець відділу ДВС Орджонікідзевського МУЮ ОСОБА_2 посилається на те, що у відділі державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться вимога № Ф 190-У, видана 13.06.2013 року Управлінням Пенсійного фонду України про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України боргу в розмірі 4999,46 грн..

Згідно даних, зазначених у виконавчому документі, боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянка України, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищевикладене, що наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї вимогою УПФУ м. Орджонікідзе, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 217 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Одним з таких заходів може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу чи без такого, причому таке обмеження можливе на підставі судового рішення за поданням державного виконавця.

Відповідно до статті 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

У відповідності до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту у випадках, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань (пункт 5 частини першої статті 6 Закону).

Також узагальненні судової практики Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», в якому зазначено наступне: «Як вбачається з вивчених під час проведення аналізу справ, деякі суди при розгляді цієї категорії відмовляють у задоволенні подань державних виконавців про обмеження у праві виїзду з України з тих підстав, що суду не надано доказів того, що боржник має закордонний паспорт, без врахування того, що ст. 377-1 ЦПК не передбачає необхідність надання суду будь-яких доказів з питань наявності чи відсутності паспорта».

При цьому Верховний Суд України вважає, що на суд покладено функцію вирішення питання про обмеження виїзду, а право вибору способу виконання такого обмеження належить органу, до компетенції якого входить питання забезпечення виїзду з України.

Представник відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, його неявка не перешкоджає розгляду подання.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив подання відділу ДВС та додані до нього документи (копія вимоги начальника УПФУ в м. Орджонікідзе про сплату боргу), вважає, що подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_1 є необґрунтованим, свого підтвердження в ході його розгляду не знайшло та не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті. Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Поняття "ухилення" тлумачиться як: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)" позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Суд вважає, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суд з'ясував, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

Невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Подання відділу ДВС та додані до нього документи не містять в собі будь яких даних про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, що може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, своєчасна явка за викликом державного виконавця та інше.

Суд вважає, що подання відділу ДВС не відповідає вищевказаним вимогам закону, доводи, викладені державним виконавцем в поданні не знайшли свого підтвердження в ході розгляду подання, а тому у суду немає достатніх законних та обґрунтованих підстав для його задоволення.

Окрім того, зі змісту подання та доданих до нього документів вбачається, що боржник по справі є приватним підприємцем, а задоволення подання щодо тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України може негативно вплинути на його підприємницьку діяльність.

Суд вважає, що тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника є крайнім заходом примусового характеру до боржника, передбачений діючим законодавства України.

Не вбачається зі змісту подання про те, які взагалі заході вживалися до боржника з метою виконання ним зобовязань та чи взагалі є будь які дані щодо викликів боржника до відділу ДВС та належне повідомлення боржника про невиконані ним зобовязання.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поданні відділу ДВС Орджонікідзевського МУЮ про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 212, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом 5 діб. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду

ОСОБА_3