РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Петренко Л.В., при секретарі Похвалітовій М.В.

за участі:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Токмацької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Зиріної Ольги Юріївни про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

11 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Токмацької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Зиріної Ольги Юріївни про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 Він проживав разом із дружиною ОСОБА_4 у будинку за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений будинок на праві спільної часткової власності належить їй - 1/2 частина та її батькові - 1/2 частина. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину будинку та на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10000 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0814 га. ОСОБА_3 було складено заповіт відповідно до якого усе належне йому майно, переходить до його дружини ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємців після її смерті не залишилося, спадщину після батька вона не прийняла.

Вважає, що ОСОБА_4, якій батько заповідав усе належне йому майно, спадщину не прийняла, оскільки до дня своєї смерті до нотаріуса з відповідною заявою вона не зверталася. Крім того, коли її батько тяжко захворів у грудні 2007 року та потребував постійного догляду вона переїхала жити до іншого чоловіка. Тобто на день його смерті вона не проживала разом з ним, а тому не може вважатися такою, що фактично прийняла спадщину. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємці відсутні.

Зазначений будинок був збудований її батьком, у 2004 році на підставі договору забудови від 26.06.1976 року у виконавчому комітеті Токмацької міської ради ним було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та зареєстровано право власності на весь будинок, після чого він одержав правовстановлюючий документ на будинок та державні акти на право власності на земельні ділянки. Вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після батька та на підставі ст. 1241 ЦК України вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 обов'язкову частину від складу спадкового майна після смерті батька, оскільки вона є непрацездатною повнолітньою дитиною спадкодавця, а саме на 1/8 частину будинку та на земельну ділянку розміром 0,1000 га. На даний час володіє 5/8 частинами зазначеного будинку та земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10000 га. У прийнятті іншої частини спадщини їй було відмовлено та у свідоцтві про право на спадщину нотаріус зазначила, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки не видано.

За викладених обставин вона змушена звернутися до суду задля визнання права власності на будинок та земельну ділянку.

Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до звіту про оцінку майна № СG19-140806-006 вартість житлового будинку складає 89852 грн., тобто вартість 3/8 частин будинку складає 33694,5 грн., вартість земельної ділянки складає 844 грн.

У зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на будинок та земельну ділянку, а саме просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0,0814, що знаходиться по АДРЕСА_1, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0165 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити.

Представник Токмацької міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Державний нотаріус Токмацької державної нотаріальної контори Зиріна Ольга Юріївна в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що в грудні 2007 року ОСОБА_1 приїхала до батька, ОСОБА_3, та доглядала за ним, оскільки його дружина ОСОБА_4 поїхала до своєї дочки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що являється двоюрідною сестрою позивачки, часто відвідувала свого дядька, ОСОБА_3 Він проживав разом з дружиною, ОСОБА_4, в АДРЕСА_1. В грудні місяці 2007 року вона телефонувала ОСОБА_1, щоб та приїхала та доглядала свого батька, оскільки ОСОБА_4 поїхала, до дочки, в с. Новомиколаївка.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації смертей 21 листопада 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 546, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с. 8).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося наступне спадкове майно: 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1, який належить спадкодавцю на праві власності та земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10000 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0814 га.

24 січня 2006 року ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого все належне йому майно, яке на день смерті буде йому належати на праві власності, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право заповідає ОСОБА_4. Заповіт посвідчений від його імені Токмацькою держнотконторою 22 лютого 1994 року по реєстру за № 2-287, за яким належний йому жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, він заповів ОСОБА_8 з під призначенням спадкоємця ОСОБА_9 скасовує. Вказаний заповіт, 24.01.2006 року, посвідчено Зиріною Є.О. нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 252.

На момент смерті ОСОБА_3, його донька ОСОБА_1 була непрацездатною.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Так, після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями являлися ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_1 отримала спадщину після смерті ОСОБА_3 на 1/4 обов'язкову частку спадкового майна, а саме на земельну ділянку розміром 0,1000 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на землю серії ЗП № 171573, виданого Токмацькою міською радою 08.02.2006 року, кадастровий номер :01:001:0164, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Крім того, ОСОБА_1 отримала спадщину після смерті ОСОБА_3 на 1/4 обов'язкову частку спадкового майна, а саме спадщину, яка складається з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, який належить спадкодавцю на праві власності. На земельній ділянці розміщений жилий будинок А1, частина якого відчужується, загальною площею 59,9 кв.м., в тому разі жилою площею 42,5 кв.м. та господарчі будівлі та споруди згідно технічної документації, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Так, позивачем було отримано свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову долю на 1/4 частку будинку та земельної ділянки.

ОСОБА_3 заповів все належне йому майно ОСОБА_4, про що складено заповіт, який посвідчений 24.01.2006 року за реєстровим № 252.

Доводи позивача проте, що ОСОБА_4 переїхала жити до іншого чоловіка, при розгляді справи не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, доводи позивача про те, що ОСОБА_4, спадщину не прийняла, оскільки до дня своєї смерті до нотаріуса з відповідною заявою не зверталася, є неспроможними.

ОСОБА_1 та допитані в судовому засіданні свідки вказали, що ОСОБА_4 була дружиною померлого ОСОБА_3

Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно довідки від 22 жовтня 2014 року № 2, виданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 в тім , що її батько ОСОБА_3 на день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_2. НОМЕР_2) дійсно був зареєстрований разом з дружиною ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали, що ОСОБА_4 поїхала до своєї дочки.

Спадкоємець вважатиметься таким, що постійно проживав разом із спадкодавцем, і в тому випадку, коли за певний, навіть значний, час до настання смерті спадкодавця він відбув з місця проживання спадкодавця.

За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заповіт від 24.01.2006 року, посвідчений Зиріною Є.О. нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 252, не змінено та не скасовано, його долучено до матеріалів спадкової справи.

Так, ОСОБА_4, в силу норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, а тому отримати свідоцтво про право на спадщину може або вона сама або її спадкоємці.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 02 листопада 2012 року.

Позивачем не доведено того, що спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні.

Спадщина відумерлою не визнавалася.

Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу.

Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Токмацької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Зиріної Ольги Юріївни про визнання права власності в порядку спадкування, а саме визнання за ОСОБА_1 права власності на 3/8 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку розміром 0,0814, що знаходиться по АДРЕСА_1, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0165 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Токмацької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Зиріної Ольги Юріївни про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

з оригіналом згідно

Суддя: