Справа №580/1215/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Стеценко В. А.
Номер провадження 22-ц/788/79/15 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Білецького О. М. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 21 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 21 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

При цьому зазначає, що суд, вирішуючи спір, не врахував інтересів дитини, надані суду докази негативного впливу відповідача на психічний та емоційний стан дитини. Вказує на неналежну оцінку судом доказів, що надані відповідачем.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, яка заперечувала проти апеляційної скарги, думку прокурора Віннікова О.А., який вважав, що скарга не обґрунтована, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що відсутні підстави для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав, оскільки позивач не надала суду переконливих доказів про його ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за час перебування в шлюбі у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається, що відповідач ОСОБА_5 є його батьком (а.с. 11).

17 лютого 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.10).

Місцевим судом також встановлено, що після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 06 жовтня 2010 року № 294 визначено участь відповідача у вихованні його сина по неділях з 08 до 13 години (а.с. 19).

Відповідач після розірвання шлюбу продовжує спілкуватися з сином, придбав йому одяг, взуття, годинник, планшетний комп'ютер, мобільний телефон, надавав кошти на ім'я позивачки на утримання сина (а.с. 63-68). Крім того, нерегулярно та частково сплачує аліменти за рішенням суду, має заборгованість (а.с. 16, 88).

За висновком управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 10 вересня 2014 року № 396 є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_7, оскільки він станом здоров'я сина не цікавиться, відповідні витрати на лікування, оздоровлення несе мати. До школи, де навчається дитина, відповідач не з'являвся, навчанням сина не цікавився, має заборгованість зі сплати аліментів. Також зазначено, що дитина до свого батька проявляє сильну емоційну напругу та повне почуття страху, соціальну роль батька виконує мати неповнолітнього (а.с. 37-38).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав відносно своєї дитини, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З роз'яснень, викладених в п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

З огляду на викладене, сімейне законодавство зобов'язує позивача у даному спорі довести, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу, відповідач повинен довести, що він належним чином виконує свої батьківські обов'язки.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Однак всупереч вимогам ч.1 ст.60 ЦПК України ОСОБА_3 не надала місцевому суду переконливих доказів та судом не встановлено фактів свідомого ухилення ОСОБА_5 від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. Не надала вона таких доказів і суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_5, в свою чергу, надав суду докази, обсяг яких є достатнім для висновку про його участь у вихованні сина через їх спілкування як на побутовому рівні, так і родинному як батька з сином.

Наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів не є підставою для позбавлення його батьківських прав, так як лише з підстав ухилення від матеріального утримання дитини законом не передбачено позбавлення батьківських прав.

Вчинення протиправних дій з боку відповідача відносно сина, будь-який негативний вплив як самої особи відповідача, так і його дій на неповнолітню дитину, належними доказами не доведений.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоцільність урахування висновків органу опіки та піклування відносно батьківських прав відповідача із зазначених судом підстав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, всебічно й повно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України, дослідив усі наявні у справі докази, дав їм оцінку та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -