Справа № 296/1819/15-ц
Провадження № 4-с/296/28/15
УХВАЛА

Іменем України

"11" червня 2015 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою в порядку ст. 383 ЦПК України на дії, бездіяльність та постанову старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 28.01.2015 р. по виконавчих провадженнях №№ 44937234, 44936649, 44937470.

На обґрунтування звернення вказано, що 20.05.2014 р. судовим рішенням задоволено його позов до ТОВ «Житомир-Авіа» про зобов'язання видати наказ про звільнення, внести запис до трудової книжки про звільнення, видати трудову книжку та здійснити розрахунок із заборгованості по заробітній платі, розрахунок сум компенсацій, що підлягає виплаті за весь період затримки видачі трудової книжки, розрахунок сум вихідної допомоги, розрахунок сум середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати. 25.09.2014 року по даній справі були видані виконавчі листи, на підставі яких старший держвиконавець ОСОБА_2 відкрила вищевказані виконавчі провадження. 09.02.2015 р. він отримав під розписку три постанови про закінчення даних виконавчих проваджень, які були датовані разом із супровідними листами 28.01.2015 р., однак станом на 09.02.2015 року йому не направлені (а.с.4-6).

Отримані постанови вважає неправомірними, оскільки за п.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», закінченню провадження підлягає при поверненні виконавчого документа у випадку, передбаченому ч.3 ст. 75 цього Закону. Проте, через відсутність даних щодо виконання вимог ч.2 даної статті про застосування штрафу на боржника, заявник вважає такі дії і бездіяльність неправомірними, що порушують приписи ст.ст.1,6,11 вказаного закону. Крім цього, в порушення ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії по даних провадженнях держвиконавцем ОСОБА_2 проводились у строк понад два місяці.

Таким чином, на думку скаржника дії, бездіяльність держвиконавця по виконанню судового рішення, які тривали понад встановлений Законом термін, невиконання в повному обсязі вимог ст.75 Закону та рішення, які прийняті без належного мотивування є неправомірними, і тому він просить суд зобов'язати старшого держвиконавця ОСОБА_2 поновити виконавчі провадження №№ 44937234, 44936649 та 44937470, вжити заходів до виконання судового рішення та при їх здійсненні виконати вимоги ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника, яка діє на підставі довіреності (а.с.84), в судовому засіданні заявлені вимоги свого довірителя підтримала з наведених у зверненні підстав, наполягала на задоволені поданої скарги, надавши поясненням аналогічні тим, що викладені у поданій скарзі.

Державний виконавець Корольовського ВДВС ЖМУЮ ОСОБА_2 (а.с.11) в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що нею у відповідності до вимог ст.ст.75,89 ЗУ «Про виконавче провадження» до боржника по виконавчих провадженнях №№ 44937234, 44936649 та 44937470 застосовувались штрафні санкції і лише після цього у відповідності до вимог ст. 49 цього закону повернуто виконавчі документи. Однак, при цьому держвиконавець визнала, що виконавчі дії було проведено понад строки встановлені ст. 30 вказаного закону.

Вислухавши учасників, що з'явились, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, де вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені у ст.25 закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання.

Судом при розгляді справи встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у справі № 296/877/ 14-ц було задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Житомир-Авіа» про зобов'язання видати наказ про звільнення, внести запис до трудової книжки про звільнення, видати трудову книжку та здійснити розрахунок із заборгованості по заробітній платі, розрахунок сум компенсацій, що підлягає виплаті за весь період затримки видачі трудової книжки, розрахунок сум вихідної допомоги, розрахунок сум середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати.

25.09.2014 р. у даній справі були видані виконавчі листи, і ОСОБА_1 звернувся із заявами про їх прийняття до примусового виконання (а.с.13,33,54,56).

06.10.2014 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №№ 44936649, 44937234, 44937470 (а.с.12,15,35,56), де встановлено термін для самостійного виконання рішення суду до 12.10.2014 року включно і постанови направлені рекомендованим листом з повідомленням (а.с.16,36,57). Однак боржник ТОВ «Житомир-Авіа» не виконав судове рішення. При невиконанні рішення у самостійний строк державний виконавець виконує його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

13.10.2014 року у відповідності до ст.ст.28,41 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат понесених на проведення виконавчих дій. У звязку з цим 13 та 21 жовтня 2014 року на адресу боржника ТОВ «Житомир-Авіа» державним виконавцем направлено вимоги державного виконавця із зобов'язанням повідомити про причину невиконання рішення суду, а у разі виконання надати підтверджуючі документи щодо виконання виконавчого документу (а.с.18-21,38-41,59-62).

У відповідності до вимог ч.3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження», 04.11.2014 року державним виконавцем накладено штрафи на боржника ТОВ «Житомир-Авіа» у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, по кожному із проваджень, на загальну суму 2040,00 грн. (а.с.23,43,64). Відповідні постанови про застосування штрафу та вимоги державного виконавця із зобов'язанням повідомити про причину невиконання рішення суду, а у разі виконання надати підтверджуючі документи щодо виконання виконавчого документу, направлено на адресу боржника ТОВ «Житомир-Авіа» (а.с.22,24,42,44,63,65).

08.12.2014 року державним виконавцем повторно направлено вимогу державного виконавця (а.с.25,45,66) із зобов'язанням повідомити про причину невиконання рішення суду, а у разі виконання надати підтверджуючі документи щодо виконання виконавчого документу.

27.01.2015 року державним виконавцем, у відповідності до ч. 2 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», накладено штрафи на боржника ТОВ «Житомир-Авіа» у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (4080,00 грн.) та направлено подання щодо притягнення керівника ТОВ «Житомир-Авіа» до кримінальної відповідальності до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області (а.с.26-28,47-49,67-69).

28.01.2015 року державним виконавцем, у відповідності до п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень №№ 44936649, 44937234, 44937470 (а.с.29,30,50,51,70,71), а виконавчі документ повернуто до Корольовського районного суду м. Житомира.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо ж оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом ОСОБА_3 Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» вбачається, що суд, вирішуючи скаргу на дії державного виконавця, не може підміняти своїм рішенням повноваження, якими наділений безпосередньо державний виконавець, тому суд вправі лише зобов'язати державного виконавця вчинити певні дії.

Відповідно до п. 18 Постанови № 6 від 7 лютого 2014 року Пленуму ОСОБА_3 Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Так суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вказувалось раніше, державний виконавець Осіпчук І.В. в судовому засіданні визнала, що виконавчі дії по виконанню рішення суду у справі № 296/877/14-ц було проведено нею понад строки встановлені ст. 30 вказаного закону.

З огляду на перелічене, скарга гр. ОСОБА_1, підлягає задоволенню лише в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо порушення строків здійснення виконавчих дій по виконавчих провадженнях №№ 44936649, 44937234, 44937470, які перевищили терміни встановлені ч.2 ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження».

Щодо інших вимог у скарзі, в ході судового розгляду не встановлено обставин бездіяльності та незаконності дій держвиконавця, не встановлено фактів з якими закон пов'язує визнання неправомірним рішення держвиконавця про закінчення провадження, оскільки всі дії, що мали передувати цьому, і визначені законодавцем у ст.ст. 49, 75 ЗУ «Про виконавче провадження», держвиконавцем були виконанні, і окрім порушення строків проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №№ 44936649, 44937234, 44937470, інших порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Осіпчук І.В. допущено не було.

Враховуючи наведене, не вбачаючи, крім вищенаведеного, порушень ЗУ «Про виконавче провадження», допущених в ході здійснення примусового виконання рішення суду у справі № 296/877/14-ц, суд задовольняє скаргу частково.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині порушення строків проведення виконавчих дій по виконавчих провадженнях №№ 44936649, 44937234, 44937470, встановлених ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження».

В задоволенні решти заявлених вимог скарги ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги в 5-дений строк з дня проголошення ухвали, а учасниками процесу, які не були присутні при проголошенні - у той же строк з часу отримання копії ухвали.

Суддя Р. А. Галасюк