Номер провадження: 22-ц/785/1333/15
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 24000 грн. та моральної шкоди в розмірі 2000 грн., завданих пошкодженням належної йому квартири АДРЕСА_1, внаслідок її залиття.

В обґрунтування позову посилався на те, що 16.07.2013 р. о 12.30 год. з вини відповідачки квартиру позивача було залито водою, квартира зазнала пошкоджень через воду, яка потрапила до неї, розмір майнової шкоди складає 24000 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири позивачу було завдано моральну шкоду, оскільки хвилювання та психологічна напруга вплинули на відносини в сім'ї та на роботі, вологість та запах плісняви спричинюють дискомфорт позивачу, погіршують настрій, що призводить до психічного розладу та нервових переживань, тому позивач просив стягнути з відповідачки моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2014 року частково задоволено позов ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 13673 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та судові витрати в сумі 1654,80 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що акти від 17.07.2013 року складено з порушенням вимог законодавства щодо їх форми, висновок судової будівельно-технічної експертизи не може вважатися належним та допустимим доказом у відповідності статей 58, 59 ЦПК України, причина заливу не встановлена.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог та наявності відповідних доказів про це.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 являється власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 15.11.2002 року.

16.07.2013 року о 12 годині 30 хвилин стався залив квартири ОСОБА_3, факт чого зафіксований актом від 17.07.2013 року, підписаним комісією у складі техніка ОСОБА_5, сантехніка ОСОБА_6 та ОСОБА_7

За змістом акту від 17.07.2013 року при огляді квартири АДРЕСА_2 було встановлено, що залиття квартир, які розташовані нижче, відбулось через обрив шлангу бачка унітазу, що підтверджується орендарем квартири ОСОБА_8 (а.с.9). Цей акт підписано сантехніком ОСОБА_6, мешканцем квартири №59 ОСОБА_4, техніком ОСОБА_5. сантехніком ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №6933/24 від 24.12.2013 р. визначено, що згідно акту про залив від 17.07.2013 p., складеного комісією "Будинко-управління №3 відокремленого підрозділу по управлінню жилим фондом "ЖИЛФОНД", єдиною причиною залиття квартири №59 (4-й поверх) гр. ОСОБА_4 являється обрив гнучкого шлангу бачка унітазу, встановленого в кв. №97 (6-й поверх) гр. ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1

Ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень кв.АДРЕСА_1 які виникли внаслідок залиття зі сторони кв. №97 (6-й пов.). вирахувана в діючих цінах на будівельні матеріали та роботи з урахуванням ПДВ складає 13673 грн.

Таким чином, судом першої інстанції були вірно встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини і викладені фактичні обставини підтверджені відповідними доказами.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що акт, яким зафіксовано факт та причини залиття квартири, не відповідає вимогам додатку до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року №76, оскільки законом не передбачена обов'язкова процесуальна форма доказів при розгляді справ про відшкодування шкоди як підстава у задоволенні позову, відтак лише з цих підстав він не може бути не врахований як доказ, який оцінюється у сукупності із іншими доказами у справі. Оскільки належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України), то складений акт вимогам інформативності щодо обставин справи відповідає.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт про огляд квартири АДРЕСА_3 від 17.07.2013 року не відповідає вимогам закону, так як його було складено за відсутності господаря квартири до уваги не приймаються, оскільки на підставі наявних письмових доказів пояснень самого представника відповідачки в судовому засіданні навіть апеляційного суду встановлено, що на час залиття в квартирі ОСОБА_2 проживали квартиронаймачі (а.с.107), господар квартири ОСОБА_10 була відсутньою, проживає за іншою адресою: АДРЕСА_1, а відтак з об'єктивних причин не була присутньою на час залиття квартири.

Представник ОСОБА_11 не заперечувала того факту, що її довірительку викликали для здійснення огляду, а вона як представник приїжджала до квартири, однак пішла, не дочекавшись здійснення огляду та складання акту у присутності осіб, хоча і наполягала, що слідів залиття не бачила.

Крім того, зазначені обставини були підтверджені допитаними в судовому засіданні свідками: сантехніком ОСОБА_7, техніком окремого підрозділу житлофонду відділення №3 ОСОБА_12 та орендарем квартири №97 ОСОБА_8, відповідна оцінка їх показам надана судом та наведена у рішенні.

Таким чином, аналіз пояснень свідків, здійснений у сукупності із іншими доказами послідовно, вказує на те, що залиття квартири позивача сталося через обрив шлангу бачка унітазу в квартирі відповідачки, і зазначені фактичні обставини жодним доказом не спростовані.

Більш того, у правовідносинах з відшкодування майнової шкоди тягар доказування відсутності вини покладається на відповідача, вина останнього презюмується, факт завдання шкоди та її розмір позивачем доведений, відтак доводи про ненадання саме позивачем доказів з цього приводу до уваги не приймаються.

Зважаючи на викладене, посилання відповідача, що висновок про спричинення шкоди майну позивача внаслідок залиття його квартири з вини відповідача ґрунтується на припущеннях та на актах, які складені із порушенням форми, не може бути прийнятий до уваги, оскільки відповідач, не погоджуючись із розміром завданої шкоди, встановленим експертним будівельно-технічним дослідженням, власний розрахунок спричиненої шкоди не надав, невідповідність складеного висновку обставинам справи - суду не довів, тому висновки суду першої інстанції щодо причин та розміру завданої шкоди є обґрунтованими, та такими, що підтверджений наявними в справі матеріалами, а доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження.

На перевірку доводів відповідачки судом апеляційної інстанції призначалася повторна експертиза, проте з об'єктивних причин через недостатність доказів для повторної експертизи не була проведена, відтак у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК справу розглянуто у межах наданих доказів та встановлених обставин.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн., що відповідає встановленим обставинам справи та вимогам розумності, справедливості.

Враховуючи те, що ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов вірного до висновку про те, що вина відповідача у спричиненні матеріальної шкоди позивачу доведена, крім непогодження з актами та висновками експертизи стороною відповідача не представлено суду жодного доказу щодо не завдання шкоди позивачу, так само не надано жодного доказу, що за будь-якої технічної або іншої причини попадання води могло бути здійснено не з квартири відповідача, то апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: