Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/6318/14-ц Головуючий у 1-й інст. Загуменнова Л.В.
Категорія 53 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Широкової Л.В.

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нерудка» про звільнення з посади директора, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нерудка» про звільнення із посади директора. В обґрунтування позову посилається на те, що він працював на посаді директора ТОВ "Нерудка" з 29.04.2013 року. Звільнення з посади директора, відповідно до статуту ТОВ "Нерудка" належить до виключної компетенції загальних зборів учасників. Єдиним засновником ТОВ "Нерудка" є ОСОБА_3 23 липня 2014 року ним на ім'я загальних зборів учасників ТОВ "Нерудка" була написана заява про звільнення з посади директора за власним бажанням з 05.08.2014 року та надіслана на адресу засновника ОСОБА_3 На день подачі позовної заяви рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудка", щодо його звільнення, він не отримав, чим порушується його право щодо звільнення з посади директора ТОВ "Нерудка". Зазначає, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника, або уповноважений ним орган письмово за два тижні, а власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Враховуючи вищевикладене, просив визнати його таким, що звільнений з посади директора ТОВ "Нерудка", на підставі ст.38 КзпП України з 05.08.2014 року.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення № 1 засновника ТОВ "Нерудка" від 29.04.2013 року та наказу №1 ТОВ "Нерудка" від 29.04.2013 року ОСОБА_2 був призначений на посаду директора ТОВ "Нерудка".

Згідно п.п. 9. 1, 9.3. 6 статуту ТОВ "Нерудка", вищим органом управління товариства є загальні збори учасників, до виключної компетенції зборів учасників належить обрання та відкликання директора товариства. Обрання та відкликання директора здійснюється зборами учасників.

24.07.2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до загальних зборів учасників про звільнення його з займаної посади на підставі ст.38 КЗпП України з 05.08.2014 року. Рішення загальних зборів учасників ТОВ "Нерудка" про звільнення його з посади директора товариства не прийнято.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просив визнати його звільнений з посади ТОВ "Нерудка" на підставі ст.38 КЗпП України з 05 серпня 2014 роу.

Підстави припинення трудового договору, порядок звільнення з роботи передбачені Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно виходив з того, що такого способу захисту прав та інтересів фізичних та юридичних осіб як звернення до суду із заявою про визнання особи звільненним за судовим рішенням не передбачено законом.

При розгляді справи судом дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та дана їм належна оцінка.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ухвалене судом рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді