Справа № 212/7861/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 січня 2015 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю: секретаря Хазієвої Т.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, треті особи виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, товариство з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр", Жовтневий відділ ДМС ГУ ДМС України в Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі начальника Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради Катриченко О.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, щ втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 16 червня 2014 року працівниками ТОВ "Житлокомцентр" був складений акт, про те, що ОСОБА_2 з лютого 2012 року не проживає за місцем реєстрації у кімнаті АДРЕСА_1. При цьому, у спірній кімнаті окрім відповідача ніхто зареєстрованим не значиться та не проживає. Не проживання відповідача у спірній кімнаті свідчить про те, що він втратив інтерес до помешкання, має інше помешкання, не здійснює оплату комунальних платежів. Вирішити питання мирним шляхом не надається можливим, оскільки місце знаходження відповідача не відомо.

У судове засідання представник позивача по довіреності Коваленко Р.А. надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. При цьому вказав, що проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач до суду не з'явився, про місце і час розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, про причину неявки не повідомив. Суд, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, постановляє заочне рішення.

Представники третіх осіб у судове засідання надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, заслухавши свідків, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено, будинок АДРЕСА_1 значиться на балансовому обліку Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради (а.с. 4). Згідно виписки з фінансово-особового рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 5), у кімнаті АДРЕСА_1 з 17 вересня 2004 року по теперішній час зареєстрований ОСОБА_2

З акту , який складений майстром дільниці № 1 ОСОБА_5 та засвідчений директором ТОВ "Житлокомцентр" (а.с. 6), вбачається, що наймач ОСОБА_2 з лютого 2012 року не проживає в кімнаті АДРЕСА_1, місце мешкання останнього невідомо, комунальні послуги не сплачує.

З наданої до матеріалів справи довідки про заборгованість та інформації про стан особового рахунку відкритого на відповідача (а.с. 7-8) вбачається, що з квітня 2013 року по липень 2014 року заборгованість ОСОБА_2 становить 2620,59 грн, яка складається з: утримання будинків та територій - 1291,79 грн., вода та водовідведення - 276,88 грн., електроенергія - 1051,92 грн.

Відповідно до вимог ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженим в установленому порядку тарифами (ст. 162 ЖК).

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм, наймач, член сім`ї наймача (колишній член) може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад шість місяців у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин і саме ці факти повинні бути встановлені судом при вирішенні спору згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що поважних причин не проживання відповідача у період з лютого 2012 року по час звернення позивача до суду (липень 2014 року) не надано. Не проживання відповідача за місцем реєстрації протягом тривалого часу свідчить про відсутність зацікавленості з його сторони щодо майнових прав користуванням даним житлом.

Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" ст. 7, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Допитана у суді свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працює майстром дільниці на якій розташований будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 суду вказав, що він проживає в кімнаті АДРЕСА_2. ОСОБА_2 у кімнаті АДРЕСА_1 не проживає з лютого 2014 року, ця кімната стоїть відкритою, нарахування по комунальним послугам відповідач не сплачує, за спірною адресою не з'являється, його місце знаходження невідоме.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень , крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ на має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатній обсяг доказів, які підтверджують, що відповідач не проживає у спірному помешканні понад 6 місяців без поважних причин, і у відповідності зі ст. 71 ЖК України, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 68, 71, 72, 162 Житлового Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 60, 88, 169, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, треті особи виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, товариство з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр", Жовтневий відділ ДМС ГУ ДМС України в Дніпропетровської області - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Н. Борис