АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І.. Литвинюк І.М.

секретаря Лук'янишиної М.В.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представникіа

Головного управління Державної казначейської служби України у

Чернівецькій області - Ісопеску К.І., представника головного

управління юстиції в Чернівецькій області - Калинюк Л.Г., державного

виконавця відділу ДВС Хотинського РУЮ - Гуцула І.І., прокурора

Словського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до держави України, відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про порушення права на справедливий судовий розгляд та права на мірне володіння своїм майном, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні виконавчі дії, за апеляційними скаргами ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 2 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до держави України, відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції (далі - відділ ДВС Хотинського РУЮ), Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області

------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ 22ц - 122/15 головуючий у І-й інстанції Єфтеньєв О.Г.

категорія 30 суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

про порушення права на справедливий судовий розгляд та права на мірне володіння своїм майном, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні виконавчі дії.Вказувала на те, що відділ ДВС Хотинського РУЮ тривалий час не виконує судовий наказ, виданий 31 липня 2012 року Хотинським районним судом Чернівецької області, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційне товариство „Арго" на її користь заборгованості по заробітній платі в розмірі 7900 грн 66 коп.

Неправомірною бездіяльністю відділу ДВС Хотинського РУЮ, яка була встановлена ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2014 року та ухвалами апеляційного суду Чернівецької області від 11 липня 2013 року і 27 серпня 2014 року, їй завдано майнову шкоду, яка полягає у матеріальних втратах від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, та моральну шкоду.

Посилаючись на те, що шкода завдана їй органом державної влади, і уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з держави шляхом списання коштів зі спеціального визначеного рахунку Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області 1422 грн 11 коп на відшкодування матеріальної шкоди та 25938 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, визнати, що держава Україна в особі відділу ДВС Хотинського РУЮ порушила її право на справедливий судовий розгляд, зобов'язати Україну в особі відділу ДВС Хотинського РУЮ виконати виконавче провадження №34028055 у відповідності до законодавства України та міжнародних зобов'язань України.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 2 грудня 2014 року позов задоволено частково: стягнуто з держави шляхом списання коштів з єдиного рахунку Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області матеріальну шкоду в розмірі 1422 грн 11 коп та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить рішення суду в частині вирішення позовних вимог про визнання факту порушення Україною в особі відділу ДВС Хотинського РУЮ право позивачки на справедливий судовий розгляд, зобов'язання України в особі відділу ДВС Хотинського РУЮ виконати виконавче провадження № 34028055 у відповідності до законодавства України та міжнародних зобов'язань України скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог, в частині стягнення моральної шкоди рішення змінити, задовольнивши цю позовну вимогу в повному обсязі, а також скасувати рішення суду в частині стягнення з позивачки в дохід держави судового збору в розмірі 229 грн 88 коп.

Посилається на порушення судом норм процесуального права.

В своїх апеляційних скаргах Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та відділ ДВС Хотинського РУЮ просять рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної і моральної шкоди скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Посилаються на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та відділу ДВС Хотинського РУЮ підлягають відхиленню, рішення суду в частині стягнення з позивачки судового збору підлягає скасуванню, а в решті - залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 липня 2012 року Хотинський районний суд Чернівецької області видав судовий наказ про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційне товариство „Арго" на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в розмірі 7900 грн 66 коп.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Хотинського РУЮ від 29 серпня 2012 року відкрито виконавче провадження № 34028055 за вказаним судовим наказом.

На час звернення ОСОБА_2 з даним позовом до суду судовий наказ не виконаний.

Відповідно до ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.2 ст.30 Закону України „Про виконавче провадження").

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 11 липня 2013 року задоволено скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу ДВС Хотинського РУЮ, визнано неправомірним та скасовано постанову від 22 березня 2013 року про закінчення виконавчого провадження № 34028055, зобов'язано відділ ДВС Хотинського РУЮ відновити виконавче провадження та вчинити виконавчі дії по виконанню судового наказу.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2014 року, визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу ДВС Хотинського РУЮ Гуцула І.І. при виконанні зазначеного судового наказу та визнано неправомірними дії державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження № 34028055.

При цьому судами встановлено, що, державний виконавець Гуцул І.І. проявив бездіяльність, не вчинив жодних виконавчих дій, спрямованих на виконання судового наказу.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У п.28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз'яснено, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст.11 Закону України „Про державну виконавчу службу", ч.2 ст.87 Закону України „Про виконавче провадження", а також з положень ст.ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. За змістом ст.11 Закону України „Про державну виконавчу службу", ст.ст.1173, 1174 ЦК України шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави, незалежно від його вини.

Законом України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, передбачено, що така компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Оскільки позивачка внаслідок невиконання судового наказу втратила частину грошових доходів, а дії державного виконавця щодо тривалого невиконання цього судового рішення неодноразово були визнані судовими рішеннями неправомірними і ці обставини в силу ст.61 ЦПК України не потребують доказування, вона має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок держави.

З урахуванням дати відкриття виконавчого провадження, строку здійснення виконавчого провадження, передбаченого ст.30 Закону України „Про виконавче провадження", компенсація позивачці втрати частини заробітної плати у зв'язку з невиконанням судового наказу за період з 1 березня 2013 року до 1 листопада 2014 року, тобто до звернення до суду із зміненими позовними вимогами, становить 1535 грн 89 коп (7900,66 х 19,44 % (приріст індексу споживчих цін за цей період) : 100 % = 1535,89).

Однак судом задоволено вимогу позивачки і стягнуто з держави на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1422 грн 11 коп, з яким позивачка погодилася і не оспорила його.

Також встановлено, що позивачка ОСОБА_2 зазнала душевних страждань у зв'язку з неправомірною бездіяльністю відділу ДВС Хотинського РУЮ при виконанні судового наказу про стягнення на її користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, тому згідно зі ст. 56 Конституції України має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок держави .

Враховуючи характер порушення прав позивачки, глибини її душевних страждань, вимоги розумності і справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з держави на її користь моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

З огляду на викладене необгрунтованими є доводи апеляційних скарг Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та відділу ДВС Хотинського РУЮ про відсутність підстав для відшкодування позивачці матеріальної і моральної шкоди за рахунок держави, а також доводи ОСОБА_2 щодо зміни рішення суду і задоволення її позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Посилання Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на те, що Законом України „Про державний бюджет України на 2014 рік" не передбачені видатки на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, також не є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Безпідставними є доводи апелянта ОСОБА_2 про скасування рішення в частині відмови в задоволенні її позовних вимог про визнання факту порушення Україною в особі відділу ДВС Хотинського РУЮ її право на справедливий судовий розгляд, зобов'язання України в особі відділу ДВС Хотинського РУЮ виконати виконавче провадження № 34028055 у відповідності до законодавства України та міжнародних зобов'язань України

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Законодавець у ч.2 ст.16 ЦК України визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Отже вимогу позивачки про визнання факту порушення її права на справедливий судовий розгляд не можна вважати як спосіб захисту її цивільного права чи інтересу.

Закон України „Про виконавче провадження" передбачає обов'язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання судових рішень.

Якщо під час виконання судового рішення рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено права чи свободи сторони виконавчого провадження, то на таке рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця може бути подана скарга, яка розглядається за правилами розділу VІІ ЦПК України.

Частиною 2 статті 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця чи іншу посадову особу задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, вимога позивачки про зобов'язання відділу ДВС Хотинського РУЮ виконати виконавче провадження може бути вирішена за правилами розділу VІІ ЦПК України.

Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції помилково стягнув з позивачки ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 229 грн 88 коп.

Згідно з п.13 ч.2 ст.3 Закону України „Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з позивачки в дохід держави судового збору у відповідності до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, а в решті залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 2 грудня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору в розмірі 229 грн 88 коп скасувати.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: