АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/80/2015 Головуючий в І інстанції Посунько Г.А.
Категорія 27 Доповідач: Кутурланова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Кутурланової О.В.
Суддів:Орловської Н.В.
Майданіка В.В.
При секретарі:Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариствокомерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави.

В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 28.03.2007 року міжПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №HEW0AK10390005, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 15352,20 доларів США за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08% річних на суму залишку заборгованості та строком дії до 29.03.2012 року. З метою забезпечення виконання вказаних кредитних зобов'язань 28.03.2007 року між банком та відповідачем укладено договір застави рухомого майна №HEW0AK10390005, згідно якого відповідач надав в заставу банку автомобіль марки «Fiat», модель Doblo, 2007 року випуску, тип - універсал, номер кузова (шасі) - НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, за ним станом на 01.04.2014 року рахується заборгованість у розмірі 1054,83 доларів США, з яких заборгованість по кредиту у розмірі 520,05 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 355,14 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 128,94 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 50,70 доларів США. Оскільки вказана заборгованість відповідачем не погашена, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк" предмет застави, а також комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу ПАТ КБ „ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ „ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 29 жовтня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він грунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст.257 ЦК України пердбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28 березня 2007 року між сторонамиукладено кредитний договір №HEW0AK10390005, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 15352,20 доларів США на строк до 29 березня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди за надання фінансового інструменту (комісії за користування кредитом) в розмірі 1 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту (а.с.10-11).

28 березня 2007 року з метою забезпечення належного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави рухомого майна № HEW0AK10390005, згідно умов якого відповідач надав в заставу ПАТ КБ „ПриватБанк" автомобіль марки „Fiat", модель Doblo, 2007 року випуску, тип - універсал, номер кузова (шасі) - НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.14-15).

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, за ним станом на 01.04.2014 року рахується заборгованість у розмірі 1054,83 доларів США, з яких заборгованість по кредиту у розмірі 520,05 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 355,14 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 128,94 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 50,70 доларів США (а.с.4-6).

При цьому судом вірно встановлено, що заборгованість по кредиту в сумі 520,05 доларів США утворилась внаслідок списання банком з кредитного рахунку відповідача чергових страхових платежів відповідно до умов договору страхування наземного транспорту № HEW0AK00029404 від 28 березня 2007 року та договору особистого страхування № HEW0LK00029405 від 28 березня 2007 року, укладених між ЗАТ „Інгосстрах" та ОСОБА_5 (а.с.64,65).

Суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги заперечення відповідача про неправомірність списання банком страхових платежів в сумі 520,05 доларів США з посиланням на укладення ним договору страхування з іншою страховою компанією, оскільки відповідач відповідно до вимог п.2.2.7 кредитного договору міг замінити страхову компанію ЗАТ „Інгосстрах" на будь-яку іншу страхову компанію лише після узгодження цього питання з банком, в той час як банк такої згоди не дав (а.с.110,116).

Зважаючи на наведене, суд обгрунтовано вважав, що позивачу, як заставодержателю, належить право вимоги до відповідача, як заставодавця, який прострочив виконання зобов'язань, про повернення суми заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Разом з тим, відповідно до п.2.2.7 кредитного договору позичальник зобов'язується погасити суму кредиту, направлену на оплату чергового страхового платежу і сплатити відсотки за його користування не пізніше тридцяти днів з дня перерахування банком страхового платежу. У разі непогашення цієї частини кредиту в зазначений термін, вона вважається простроченою.

Оскільки грошові кошти в сумі 520,05 доларів США для оплати чергових страхових платежів були списані позивачем з кредитного рахунку відповідача згідно платіжних доручень № РТ025В109Vта № РТ025В0YEC25.03.2011 року (а.с.74,75), то кінцевим строком погашення вказаної суми кредитних коштів згідно п.2.2.7 кредитного договору є 24.04.2011 року.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Оскільки перебіг трирічного строку позовної давності як за основними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, так і за додатковими вимогами почався 25.04.2011 року та сплинув 25.04.2014 року, з огляду на те, що з позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 28.04.2014 року (а.с.26), та приймаючи до уваги заявлене відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та дослідив надані сторонами докази, яким дав правильну оцінку, обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, як необгрунтовані законом, доказами та такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді