АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 669/1200/14-ц
Провадження № 22-ц/792/172/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.

при секретарі Кошельнику В.М.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Білогірського районного суду від 1 грудня 2014 року цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_4 зазначала, що після смерті її матері вона являється одним із спадкоємців за законом і має право на прийняття спадщини. Але з поважних причин вона пропустила строк для прийняття спадщини, а тому просила суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини в чотири місяці.

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_5 зазначав, що після смерті його матері він являється одним із спадкоємців за законом і має право на прийняття спадщини. Проте також з поважних причин ним пропущений строк для прийняття спадщини, а тому він просив суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини в чотири місяці.

Ухвалою Білогірського районного суду від 27 жовтня 2014 року вказані позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Білогірського районного суду від 01 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у чотири місяці після вступу рішення в законну силу для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8

У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати вказане рішення в частині задоволення позову ОСОБА_4 і постановити нове рішення, яким відмовити їй у задоволенні позову.

На підтвердження незаконності рішення в частині задоволення позову ОСОБА_4 зазначається, що позивачка обґрунтувала поважність пропуску нею строку прийняття спадщини не лише станом свого здоров`я, а й сукупністю інших обставин, зокрема її побутовими проблемами та складним матеріальним станом. Проте, суд прийшов до висновку, що позивачка пропустила строк прийняття нею спадщини лише внаслідок загострення її довготривалої хронічної хвороби. Суд обґрунтовував своє рішення на показах свідка ОСОБА_9, яка взагалі особисто не оглядала позивачку в період строку прийняття нею спадщини.

Суд не дав належної оцінки письмовому доказу - амбулаторній картці позивачки № 78, згідно даних якої вона відвідала лікаря-психіатра (а не невропатолога) лише один раз - 12 січня 2011 року - на початку строку прийняття спадщини і в подальшому впродовж строку прийняття спадщини до цього лікаря-психіатра зі скаргами на свій стан здоров'я взагалі не зверталася.

Не підтверджений належними доказами, зокрема медичними висновками, даними амбулаторної картки, історією хвороби та іншими доказами і висновок суду про тяжку хворобу позивачки в період строку прийняття спадщини. Сама ж позивачка не надала доказів, що вона за станом здоров'я у передбачений законом строк не мала можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_4 та її представник апеляційну скаргу не визнали, рішення суду вважають законним і обґрунтованим.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Великоборовицької сільської ради Білогірського району від ІНФОРМАЦІЯ_1 та актового запису про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Білогір'я Хмельницької області.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2, свідоцтва про народження НОМЕР_3 та свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 позивач ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_5 є відповідно дочкою та сином померлої ОСОБА_8

З інформаційної довідки приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу ОСОБА_10 від 31 жовтня 2014 року № 38783123 слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не заводилась, а згідно повідомлень цього ж приватного нотаріуса від 06 жовтня 2014 року № 283/01-16 та від 27 жовтня 2014 року №307/01-16 позивачам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в зв'язку з пропуском ними шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно довідки Великоборовицької сільської ради Білогірського району від 06 жовтня 2014 року № 173 вбачається, що на день смерті ОСОБА_8 з нею був зареєстрований та проживав син ОСОБА_11, який помер 01 березня 2014 року.

З матеріалів спадкової справи № 73/2014, наданих приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу ОСОБА_10 листом від 06 листопада 2014 року № 322/01-16 слідує, що спадщину після смерті ОСОБА_11 прийняла його дочка, відповідач по справі, ОСОБА_7, оформивши спадкові права на нерухоме майно, яке належало померлим батькам спадкодавця - ОСОБА_8 та ОСОБА_12

З записів амбулаторної карти № 783 встановлено, що позивач ОСОБА_4 12 січня 2012 року зверталася за допомогою до лікаря-психіатра в зв'язку з незадовільним станом здоров'я після смерті матері і їй поставлено діагноз, а саме розлади особистості і поведінки внаслідок епілепсії, депресивний розлад та призначено відповідне лікування.

З записів оригіналу медичної карти стаціонарного хворого № 757 вбачається, що ОСОБА_4 незадовго до смерті матері ОСОБА_8 (з 10 по 20 жовтня 2011 року) з приводу вказаного діагнозу перебувала на стаціонарному лікуванні в Городищенській облпсихлікарні № 2.

Із записів амбулаторної карти та довідки Білогірської ЦРЛ від 03 жовтня 2014 року слідує, що позивач ОСОБА_4 з 18 по 26 червня 2012 року знаходилася на амбулаторному лікуванні в Білогірській ЦРЛ і їй було призначено відповідне лікування.

Допитана судом першої інстанції в якості свідка лікар-невропатолог Білогірської ЦРЛ ОСОБА_9 показала, що дійсно ОСОБА_4 протягом 20 років перебуває на диспансерному обліку в Білогірській ЦРЛ з приводу епілептичної хвороби (хронічне захворювання) і після смерті матері ОСОБА_8 в пацієнта ОСОБА_4 на фоні попереднього діагнозу у формі помірного розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії стався раптовий депресивний синдром з характерологічною зміною та розладом особистості. При цьому, був різко порушений її психічний стан, а тому вона фактично не зважала на оточуючих, не реагувала на будь-які події, зауваження чи поради близьких родичів, перебувала в емоційно-безпорадному стані.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_4 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, а тому обґрунтовано у відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України задовольнив її позовні вимоги.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд обґрунтовував своє рішення на показах свідка ОСОБА_9, яка взагалі особисто не оглядала позивачку в період строку прийняття нею спадщини, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки показання цього свідка об'єктивно підтверджують стан здоров'я ОСОБА_4 під час дії строку на прийняття спадщини і такі показання узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами, у тому числі і з даними амбулаторних карт.

За встановлених судом першої інстанції обставин і наведених у рішенні доказів у їх сукупності і взаємному зв'язку, немає підстав вважати, що позивачка не надала доказів неможливості за станом здоров'я у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Рішення Білогірського районного суду від 1 грудня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_5 не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Білогірського районного суду від 1 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Давидюк О.І.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 39