РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4903/14-ц

провадження у справі № 2/0285/36/15

19 січня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Коцюби О.М.,

за участю секретаря Прач А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

22.12.2014 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.06.1989 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ахтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 193. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем майже 3 роки проживають окремо, припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Позивач має намір створити сім'ю з іншим чоловіком, тому просить розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, сторони зареєстрували шлюб 17.06.1989 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ахтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 193, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що є копія свідоцтва про народження (а.с. 6). Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач не поновлюють. За даних обставин шлюб підлягає розірванню, так як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Крім цього підлягають задоволенню позовні вимоги щодо залишенню дитини на виховання матері.

Ч. 1 ст. 161 СК України зазначає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Окрім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 57, 88, 174, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 161 СК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17.06.1989 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ахтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 193 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на виховання матері - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба