АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А.Д., Перепелюк І. Б.

секретар Тодоряк Г. Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача Затолочного С.І., Мамонтової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк») про зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою ПАТ «Ощадбанк» на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2014 року,

встановила:

У вересні 2014 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ПАТ «Ощадбанк» про зобов'язання вчинення дій.

Посилались на те, що 18 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6. було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №686, згідно з умовами якого банк зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти в сумі 670000 гривень, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки визначені договором.

З метою забезпечення виконання кредитного договору між банком та відповідачами були укладені іпотечні договори, а саме: №7163 від 18 жовтня 2007 року з ОСОБА_5, №7213 від 19 жовтня 2007 року з ОСОБА_4, №7764 від 07 листопада 2007 року з ОСОБА_6

Зобов'язання за кредитним договором було повністю виконано.

Посилаючись на те, що на їх звернення до відповідача про зняття обтяження з предметів іпотеки, відповідач висунув необґрунтовані та незрозумілі вимоги, проігнорував вимоги Закону України «Про іпотеку», позивачі просили зобов'язати відповідача вчинити дії щодо проведення державної реєстрації припинення іпотеки згідно відповідних іпотечних договорів.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Ощадбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення районного суду зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Проте з таким висновком повністю погодитись не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що згідно з пп. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов слід задовольнити частково, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У справі встановлено, що 18 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №686, згідно з умовами якого банк зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти в сумі 670000 гривень, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки визначені договором (а. с. 9 - 11).

З метою забезпечення виконання кредитного договору між банком та відповідачами були укладені іпотечні договори, а саме: №7163 від 18 жовтня 2007 року з ОСОБА_5, №7213 від 19 жовтня 2007 року з ОСОБА_4, №7764 від 07 листопада 2007 року з ОСОБА_6 (а. с. 17-23).

Частина 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, при цьому відповідно до ст. 17 вищевказаного Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до підпункту «а» пункту 4.4. іпотечних договорів право іпотеки припиняється виконанням у повному обсязі зобов'язання за кредитним договором.

У справі встановлено і це визнається сторонами, що ОСОБА_6 виконала зобов'язання за кредитним договором й з 11 квітня 2014 року вона не має перед банком заборгованості.

Позивачами пред'явлено позов про вчинення відповідачем дій щодо проведення державної реєстрації припинення іпотеки згідно відповідних іпотечних договорів.

За змістом цих позовних вимог вони зводяться до зобов'язання банку подати до нотаріуса відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заяви про проведення державної реєстрації припинення іпотеки згідно іпотечних договорів та сплатити витрати за вчинення відповідних нотаріальних дій.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про іпотеку» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

На порушення указаної норми права банк як обтяжував на усні та письмові звернення позивачів, які мали місце з травня по серпень 2014 року, що визнається сторонами, на час пред'явлення позову не подав до нотаріуса заяв про припинення обтяження за іпотечними договорами.

Такі заяви за встановленою формою було подано лише 30 вересня 2014 року під час розгляду справи по суті (а.с.45-56)

Тому на часткове задоволення позовних вимог, зважаючи що на час пред'явлення позову вимоги про зобов'язання банку подати заяви є обґрунтованими, відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідача слід зобов'язати подати до приватного нотаріуса Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_9 заяви про проведення державної реєстрації припинення іпотеки згідно іпотечних договорів.

Водночас оскільки на час розгляду справи відповідач фактично вчинив указані дії, то рішення в цій частині слід не приводити до виконання у зв'язку з його фактичним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вимоги позивачів випливають з договорів іпотеки та заявлені до банку з проханням зобов'язати уповноважену особу банку в особі керуючого Глибоцького територіального відокремленого відділення № 10025/096 подати до приватного нотаріуса заяви про проведення державної реєстрації припинення іпотеки.

Саме в таких межах заявлених вимог і підлягає задоволенню позов.

Указаного суд першої інстанції до уваги не взяв та зобов'язав вчинити відповідні дії Глибоцьке територіальне відокремлене без балансове відділення № 10025/096, яке не є стороною договорів іпотеки і до якого позов не заявлявся.

Щодо позовних вимог про зобов'язання банку сплатити витрати, пов'язані з вчиненням нотаріусом дій з проведення державної реєстрації припинення іпотеки, то вони задоволенню не підлягають.

Спір між сторонами виник з правовідносин, які випливають з договорів іпотеки.

Згідно з п. 9.4 іпотечних договорів витрати, пов'язані з укладенням та виконання цих договорів здійснюються за рахунок іпотекодавців.

За змістом цих норм витрати іпотекодавців з проведення державної реєстрації припинення іпотеки відносяться до витрат, пов'язаних з виконанням договорів іпотеки.

Тому вимоги позивачів про зобов'язання банку сплатити необхідні для проведення державної реєстрації припинення іпотеки витрати не ґрунтуються на нормах матеріального права, а відповідно задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат колегія суддів виходить з такого.

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково: задоволено одну з двох вимог немайнового характеру.

Відповідно до правил, викладених у чч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як роз'яснив пленум ВССУ у п. 36 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

З урахуванням наведеного витрати сторін у даній справі зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню порівну.

Зокрема, з відповідача ПАТ «Ощадбанк» на користь позивача ОСОБА_4, який одноособово сплатив судовий збір, слід стягнути 121 гривню 80 коп. витрат зі сплати судового збору за подання позову (243,60:2), а з усіх відповідачів на користь банку підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги по 20 гривень 30 коп. з кожного (121,80:2:3).

З урахуванням наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, пп. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі керуючого Глибоцького територіального відокремленого безбалансового відділення № 10025/096 Чернівецької обласної дирекції відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» подати до приватного нотаріуса Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_9 заяви про проведення державної реєстрації припинення іпотеки згідно іпотечних договорів: №7163 від 18 жовтня 2007 року, №7213 від 19 жовтня 2007 року, №7763 від 07 листопада 2007 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_4 121 (сто двадцять одну) гривню 80 коп.- витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» по 20 (двадцять) гривень 30 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення у частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі керуючого Глибоцького територіального відокремленого безбалансового відділення № 10025/096 Чернівецької обласної дирекції подати до приватного нотаріуса Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_9 заяви про проведення державної реєстрації припинення іпотеки до виконання не приводити у зв'язку з його фактичним виконанням.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді : А.Д. Галичанський

І. Б. Перепелюк