Справа № 630/1107/14-ц
Провадження № 2/630/92/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря Нескоромної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтуванні позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона 07 червня 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №63.

Від спільного проживання у позивачки з відповідачем народилися доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4. Спільне життя з відповідачем не склалося через різне бачення на життя та виконання обов'язків подружжя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує формально. Спір про поділ спільного майна відсутній.

У зв'язку з вищевикладеним позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем -ОСОБА_2, 1971 року народження, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного Люботинського міського управління юстиції Харківської області на підставі актового запису № 63 від 07 червня 1997 року

Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не з'явилися. Позивачка направила до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про розірванні шлюбу, просить розглядати справу без її участі. Відповідач з позовними вимогами згоден повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. В заявах, які надійшли від сторін до суду зазначено, що позивач та відповідач просили прийняти рішення про розірвання шлюбу.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі.

Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлені наступні факти, що не оспорюють сторони, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини.

Сторони зареєстрували шлюб 07 червня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, на підставі актового запису № 63 від 07 червня 1997 року (а.с.4).

Від спільного проживання у позивачки з відповідачем народилися доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, на підставі актового запису № 63 від 15 травня 1998 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, на підставі актового запису № 233 від 28 грудня 2007 року (а.с.7-8).

На протязі сімейного життя між подружжям відбувалися сварки, скандали. З серпня 2012 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивачка вважає, що спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Позивачка вказує на те, що відповідач на протязі подружнього життя виявляв до неї неповагу, ображав її, тому взаємовідносини в сім'ї погіршилися. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною власністю - відсутній. З позовом про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_1 звернулася окремо. Шлюб існує формально понад два роки, збереження шлюбу неможливе, їхнє подальше спільне проживання і збереження сім'ї неможливе, тому строк для примирення не потрібний.

Шлюбні відносини з відповідачем припинені та спільне господарство не ведеться, так як більше двох років позивачка мешкає окремо.

Судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини звернення з позовом ОСОБА_1

Сторони не мають наміру зберегти сім'ю, через відсутність взаємопорозуміння, фактичне не проживання тривалий час однією сім'єю, а саме з серпня 2012 року, а також те, що перебування в зареєстрованому шлюбі суперечить їхінтересам, тому суд враховуючи обставини справи вважає за доцільне шлюб розірвати.

Сім'я розпалася остаточно через те, що сторони мають різні погляди щодо вирішення сумісних питань. Позивачка не бажає відновлювати шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем. Шлюбні стосунки не можуть бути поновлені, шлюб існує формально, строк для примирення не потрібен, так як спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення для них. Спір про поділ спільного майна відсутній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.

На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, по подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як передбачено ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного кодексу України - Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

З таких обставин суд вважає, так як спільне життя подружжя і збереження шлюбу ОСОБА_1. та ОСОБА_2 суперечить інтересам позивачки, що має для неї істотне значення, що робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сім'ї, шлюб між сторонами розірвати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч.2 ст. 79, ст. 88, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного Люботинського міського управління юстиції Харківської області на підставі актового запису № 63 від 07 червня 1997 року

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для апеляційного оскарження, якщо апеляцію не було подано.

Суддя І. В. Дем`яненко