Справа №667/8523/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді : Котьо І.В.

при секретарі: Мартошенко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості ,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що під час розриву зливної каналізації 23 березня 2013 року в будинку АДРЕСА_1 виникла потреба в проведенні ремонту каналізаційної мережі як в кв. АДРЕСА_1 власником якої є вона , а також в кв.АДРЕСА_2 власником якої на той час була відповідач. Вартість робіт та матеріалів в її квартирі становила 1900 грн., а в квартирі відповідача 1600 грн. Оскільки на час проведення ремонтних робіт у відповідача не було в наявності достатньої кількості грошових коштів ,а саме 1600 грн. позивач , з урахуванням терміновості проведення ремонтних робіт позивачем було запропоновано сплатити за відповідача вартість ремонтних робіт та матеріалів в розмірі 1600 грн. , на що відповідач погодилась та визнала свій обов'язок по поверненню вказаних коштів позивачу. 23 березня 2013 року позивач сплатила вартість робіт та матеріалів як по її квартирі так і по квартирі відповідача .

Однак оскільки відповідач до теперішнього часу не повернула їй сплачені кошти в розмірі 1600 грн. просила суд стягнути їх на її користь.

Позивач та представник позивача , за договором адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримали позов і просили суд задовольнити його посилаючись на обставини викладені в ньому.

Відповідач до судового засідання не з'явилась , про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України , про причини неявки суд не повідомила . В запереченні проти позову поданому в порядку ст. 128 ЦПК України , позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю.

Вислухавши позивача та її представника , свідків , дослідивши матеріали справи , суд встановив, що : позивач проживає та зареєстрована , відповідно до реєстраційної відмітки в паспорті , в кв. АДРЕСА_1, а відповідач, як слідує з письмових заперечень відповідача , була власником кв. АДРЕСА_2.

Актом мешканців кв.АДРЕСА_3

від 24 березня 2013 року було зафіксовано факт розриву зливної каналізації 23 березня 2013 року між плитами перекриття в кв. АДРЕСА_2 та кв. АДРЕСА_1. Відповідно до закупівельних актів від 23 березня 2013 року та розрахунку вартості монтажних робіт позивачем, за усним погодженням з відповідачем, як з приводу вартості матеріалів та вартості монтажних робіт так і з приводу обов'язку щодо повернення вказаних коштів позивачу , що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було сплачено 1600 грн. за придбання матеріалів та вартість монтажних робіт в квартирі що належала відповідачу. Зазначені монтажні роботи було проведено зазначеними свідками в квартирі № АДРЕСА_2 23 березня 2013 року , зі згоди відповідача , в присутності осіб які орендували на той час вказану квартиру . Ніяких перешкод ні відповідач на зазначені особи свідкам не чинили. Факт добровільно допуску до квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для проведення монтажних робіт не заперечувала , відповідно до письмових заперечень відповідач. Як слідує зі схеми складеної свідком ОСОБА_5 в судовому засіданні , в квартирі що належала відповідачу було замінено не лише частину каналізаційної мережі яка належала позивачу , а і частину мережі яка належала відповідачу.

Вказані цивільні правовідносини про які заявляє позивач виникли на підставі усного договору укладеного між сторонами 23 березня 2013 року відповідно до якого позивач , за погодженням з відповідачем щодо вартості матеріалів , а також вартості монтажних робіт , сплатила 1600 грн. за виконання вказаних робіт працівникам які ці роботи виконували , а відповідач в свою чергу зобов'язалась повернути вказану суму позивачу без визначення строку повернення . Оскільки укладення такого виду договору , не передбачено нормами цивільного законодавства , однак його положення не суперечать загальним положенням визначеним ч.2 ст. 16 ЦК України , суд з урахуванням положень ст. ч.1 ст. 14 ЦК України якою визначено підстави виникнення цивільних правовідносин , вважає необхідним захистити порушене право позивача яке витікає з зазначеного договору шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1600 грн.

Доводи відповідача викладені з письмових заперечення , щодо безпідставного вимагання позивачем у відповідача грошових коштів судом визнаються не переконливими і тами що суперечать обставинам встановленим судом.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243.60 грн.

Керуючись ст. ст. 10,11, 88 ЦПК України, ст. ст. 11,14, 16, 509, 530 ЦК України , суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості розмірі 1600 грн. та судові витрати в розмірі 243.60 грн. всього в 1843.6 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Комсомольський районний суд м. Херсона, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З мотивованим рішенням суду сторони мають право ознайомитись з 11 лютого 2015 року .

Суддя: І.В.Котьо