Провадження № 2-к/161/7/15
У Х В А Л А

03 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за клопотанням про визнання та виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 2 м. Новочебоксарськ Чувашської Республіки Російської Федерації від 22.05.2014 року суду про стягнення коштів з ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання про визнання та виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 2 м. Новочебоксарськ Чувашської Республіки Російської Федерації від 22.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 в розмірі 5 000 рублів щомісячно починаючи з 30.08.2013 року і по 30.07.2017 року.

Відповідно до ч. 1. ст. 392 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Луцьким міськрайонним судом Волинської області відповідно до вимог ч. 1 ст. 395 ЦПК України було повідомлено боржника про надходження клопотання про визнання та виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 2 м. Новочебоксарськ Чувашської Республіки Російської Федерації від 22.05.2014 року, що підлягає примусовому виконанню і запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Згідно з матеріалами справи 20.11.2015 року до суду надійшло заперечення ОСОБА_1 на клопотання визнання та виконання на території України рішення мирового судді, що підлягає примусовому виконанню.

Дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Визнання та примусове виконання рішення іноземного суду це поширення законної сили такого рішення на територію України й застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч. 1 ст. 393 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається в суд безпосередньо стягувачем (його представником) або, згідно міжнародного договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, іншою особою (її представником) .

Згідно з положеннями ст. 396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, зокрема, якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того з предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили.

З матеріалів клопотання вбачається, що дане клопотання подано вдруге. Перше клопотання було подано до суду в грудня 2014 року. Попри те, що ОСОБА_1 оскаржувалося рішення мирового судді судової дільниці № 2 м. Новочебоксарськ Чувашської Республіки Російської Федерації від 22.05.2014 року, Луцьким міськрайонним судом не було зупинено провадження та ухвалою від 25.08.2015 року надано дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду на території України. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 06.10.2015 року ухвала ссуду першої інстанції залишена без змін.

Таким чином, рішення мирового судді судової дільниці № 2 м. Новочебоксарськ Чувашської Республіки Російської Федерації від 22.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 в розмірі 5 000 рублів щомісячно починаючи з 30.08.2013 року по 30.07.2017 року допущено до примусового виконання на території України.

Розглянувши подані до суду документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 390-396 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання про визнання та виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 2 м. Новочебоксарськ Чувашської Республіки Російської Федерації від 22.05.2014 року суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук