Провадження № 2/161/181/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 січня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Крупінської С.С.,

при секретарі - Бакай Г.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу від 27.03.2007 року вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1. 07.10.2007 року у вищезазначеному будинку був зареєстрований ОСОБА_4, як знайомий її дочки ОСОБА_3, оскільки він звільнився з місць позбавлення волі і йому була необхідна реєстрація місяця проживання. Згодом вона почала просити його в добровільному порядку знятись з реєстрації, звільнити житловий будинок, або ж укласти з нею договір оренди житла. 18.09.2014 року вона надіслала ОСОБА_4 листа з пропозицією укласти договір оренди житла або звільнення будинку в добровільному порядку, але відповіді не отримала. Оскільки вона має намір проживати в даному житловому будинку, а відповідач чинить їй в цьому перешкоди, то просить суд, виселити ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суду, позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 просила суд позов задовольнити.

Відповідач судове засідання не з'явився, а тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши думку позивача, представника позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 27.03.2007 року.

07.10.2007 року в житловому будинку був зареєстрований ОСОБА_4 Таке вселення мало місце на прохання її дочки, ОСОБА_3, та викликано тим, що для заключення трудового договору між відповідачем та ОСОБА_3 (дочка позивача) необхідно було мати реєстрацію місця проживання. Після реєстрації в житловому будинку ОСОБА_4 вселився в нього, так як у нього не було житла.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що на даний час вона має намір проживати в даному будинку, однак, на усні та письмові звернення щодо звільнення житлового приміщення відповідач не реагує, що змусило її звернутись до суду.

Мало того, ОСОБА_4 застосовує фізичну силу до члена сім'ї позивача та порушує її житлові права, не сплачує комунальні послуги, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Отже, проживання відповідача у даному будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, перешкоджає останній у здійсненні прав користування, володіння і розпорядження своєю власністю.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виселити ОСОБА_4 із спірного жилого будинку без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 150 Житлового кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська