УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2015 року. м. Кременчук

Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

12.01.2015 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій він просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтвська область, м.Кременчук, пров. Арсенальний, буд.32, що належить відповідачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області 16.11.2011 року за реєстровим № 4-769.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Статтями 151-153 ЦПК України визначено, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільне лише в разі достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши викладені в заяві про забезпечення позову доводи, з огляду на те, що майно, на яке просить накласти арешт заявник не є предметом спору, суд, вважає, що ОСОБА_2 не обґрунтував яким чином запропоновані ним заходи зможуть забезпечити в майбутньому виконання рішення суду і що ці заходи є співмірними заявленим позовним вимогам.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України обовязок по доведенню наявності таких обставин лежить саме на особі, яка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: