ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1666/14-ц
Провадження № 2-р/210/2/15
У Х В А Л А

іменем України

"19" січня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чайкіної О.В.

при секретарі - Куксенко О.В.,

за участю сторін: не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України заяву ОСОБА_2 про розяснення ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.10.2014 року задоволено позов Державного вищого навчального закладу Криворізький національний університет до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідач звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення, яка ухвалою від 04 грудня 2014 року залишена без руху у звязку з неналежним оформленням.

Так, 16 січня 2015 року до суду звернувся ОСОБА_2 з заявою у якій просить суд розяснити ухвалу від 04 грудня 2014 року, а саме розмір судового збору, який слід сплатити відповідачу, строк і порядок оскарження ухвали, а також яким чином заявнику надати докази в підтвердження того, що він звернувся до суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В судове засідання сторони не зявились, їх неявка, згідно ч. 3 ст. 221 ЦПК України, не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

В ухвалі суду зазначається підстава для залишення позовної заяви без руху, а саме яку саме вимогу закону позивачем не дотримано.

Відповідно до постанови Пленуму ВС України N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 р., якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення, але не більше 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 79 ЦПК України).

Розміри ставок судового збору визначені статтею 4 Закону України Про судовий збір(далі - Закон). Відповідно до Закону за подання заяви про перегляд заочного рішення судовий збір справляється 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 121,80 грн.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи наведене, при застосуванні у судовій практиці згаданого Закону та норм ЦПК, що стосуються сплати судового збору, суди повинні дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини та враховувати те, що статтями 3 і 4 Закону визначено об'єкти справляння судового збору та його розміри.

Наведений у частині другій статті 4 Закону перелік заяв, скарг (дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, за своїм змістом є вичерпним. Отже, справляння судового збору з інших заяв (скарг), що подаються до суду, навіть не зазначених у частині другій статті 3 Закону, цим законодавчим актом не передбачено.

Розміри ставок судового збору (стаття 4 Закону) встановлено на основі розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік з 01.01.2015р. мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі 1218 грн.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

У разі, коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 при поданні заяви про перегляд заочного рішення повинен був сплатити судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп. Однак, заявником судовий збір у вказаному розмірі сплачено не було. При цьому, зі змісту заяви не вбачається, що ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору.

Судовий збір слід сплати на р/р 0020, Код банку отримувача (МФО) 805012, отримувач коштів УДКС України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, код отримувача 38032510, код класифікації доходів бюджету 22030001.

З приводу строку і порядку оскарження ухвали, суд вважає за необхідне розяснити наступне.

За правовою позицією Конституційного Суду України положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, необхідно розуміти так, що у цивільному процесі апеляційному оскарженню підлягають ухвали за винятком випадків, коли таке оскарження заборонено законом (абзац сьомий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 27 січня 2010 року N 3-рп/2010, абзац четвертий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 28 квітня 2010 року N 12-рп/2010, абзац четвертий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 8 липня 2010 року N 18-рп/2010); перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, наведений у статті 293 Кодексу, не є вичерпним (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 27 січня 2010 року N 3-рп/2010).

Питання про залишення позовної заяви без руху вирішується ухвалою суду, яка не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Однак, ухвала про залишення заяви без руху може бути оскаржена щодо недотримання правил підсудності та визначення розміру судового збору шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала остаточна і апеляційному оскарженню не підлягає.

Звернення до суду з заявою про розяснення рішення суду зупиняє строк на оскарження ухвали.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Це положення слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду. Аналіз положень цих статей дає підстави для висновку, що вони встановлюють особливості оскарження ухвал суду першої інстанції, а саме - разом із рішенням суду або окремо від нього.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

З приводу того, яким чином заявнику надати докази в підтвердження того, що він звернувся до суду у встановлений законом строк, суд вважає за необхідне розяснити наступне.

Істотною відмінністю заочного провадження від звичайного є встановлення особливого порядку перегляду заочного рішення судом першої інстанції за ініціативою відповідача. Інші особи заяву про перегляд заочного рішення подавати не можуть.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. Таким чином момент початку перебігу строку подання заяви про перегляд заочного рішення законодавець прив'язує до факту отримання його копії відповідачем, а не до дня проголошення рішення суду (як це є, наприклад, щодо апеляційного оскарження).

Оскільки відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення рекомендованим листом із повідомленням, то днем отримання його копії слід вважати число, зазначене у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Десятиденний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, як строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням відповідача у разі його пропущення з поважних причин в порядку, передбаченому ст. 73 ЦПК.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав копію заочного рішення 15 листопада 2014 року, а до суду звернувся 03 грудня 2014 року, тобто із пропуском встановленого законом строку, клопотання про поновлення строку до суду не надходило.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 був обізнаний про наявність цивільної справи у провадженні суду, що вбачається з його численних клопотань які містяться при матеріалах справи. Також, суд у встановлений законом спосіб повідомляв останнього про дату та місце розгляду справи за усіма наявними адресами Відповідача, які він вказував.

Враховуючи вище викладене, заявнику ОСОБА_2 слід усунути недоліки вказані в ухвалі суду від 04 грудня 2014 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху, а саме: сплатити судовий збір, вказати поважні причини пропуску десятиденного строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, надати докази, що є підставою для скасування заочного рішення, які свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду.

У звязку з чим, слід надати заявнику строк на усунення вказаних недоліків пять днів з дня наступного після отримання копії даної ухвали.

Керуючись, ст.ст. 121, 229, 208, 210, 221 ЦПК України,

ухвалив:

Розяснити ОСОБА_2, що за змістом ухвали від 04 грудня 2014 року у цивільній справі №210/1666/14-ц у встановлений законом строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали судді Берлінському В.А. слід:

· сплати судовий збір у розмірі 121,80 грн. або зазначити підстави звільнено від сплати судового збору та надати підтверджуючи цьому докази;

· вказати поважні причини пропуску десятиденного строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення;

· надати докази, що свідчать про поважність причин неявки в судові засідання і неповідомлення їх суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, в цей же строк з дня її отримання, через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Чайкіна