АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/70/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 25 Прилуцький В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівПальонного В. С. , Єльцова В. О.
при секретаріЖуравель Т.В., Посипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ТОВ «АВТО ПРОСТО» - Сметанюка Ігоря Миколайовича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про захист прав споживача та стягнення коштів ,-

в с т а н о в и л а :

16 червня 2014 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про захист прав споживача та стягнення коштів, посилаючись на те, що 18 жовтня 2011 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено угоду № 376129, предметом якої є надання послуг, спрямованих на придбання автомобіля, що називається «АВТО ТАК», з метою придбання легкового автомобіля «Chery Tiggo». Предметом даного договору є надання йому, як учаснику програми «АВТО ТАК», послуг через систему придбання автомобілів в групах.

Позивач вказує у позові, що за умовами угоди він мав сплатити вступний внесок у розмірі 4665,60 грн., щомісячний чистий внесок (частина вартості автомобіля, за рахунок якого здійснюється його придбання) - 0,8333 %, щомісячний внесок в оплату послуг (плата за послуги з формування груп клієнтів системи та за здійснення організаційних дій з визнання автомобіля) - 0,5 %, плату за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за системою - 3,00 %+ПДВ. Усього на виконання умов угоди ним сплачено 49096, 20 грн.

Позивач ОСОБА_8 зазначає, що виконання послуг з адміністрування полягає в тому, що клієнт сплачує, передбачені контрактом кошти, а ТОВ «АВТО ПРОСТО» формує групу клієнтів, за рахунок частих внесків яких здійснюється придбання автомобіля. Клієнт одержує автомобіль відповідно до методів визнання права на отримання ним автомобіля, передбачених угодою, і таке визнання права здійснює ТОВ «АВТО ПРОСТО» на власний розсуд, право на купівлю мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість внесків. Контракт не містить строків та (або) термінів отримання клієнтом автомобіля, не передбачає будь-якої відповідальності відповідача за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання клієнтом автомобіля навіть у разі повної оплати її вартості.

Позивач ОСОБА_8 посилається, що основною причиною укладення ним угоди з відповідачем стало переконання представника товариства про те, що він отримає автомобіль протягом 2 тижнів з дати укладення угоди, однак не отримав його протягом року, хоча сплачував щомісячні внески. В зв'язку із чим, 25 січня 2013 року він написав відповідачу заяву, в якій просив розірвати угоду та повернути сплачені кошти, однак, ні відповіді, ні коштів він не отримав. В зв'язку з даними обставинами ОСОБА_8 звернувся до суду із позовом та просив стягнути з ТОВ «АВТО ПРОСТО» на його користь сплачені за угодою № 376129 від 18 жовтня 2011 року кошти в сумі 46936,20 грн. та судові витрати на правову допомогу.

10 липня 2014 року ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 22983,29 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2014 року позов ОСОБА_8 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про захист прав споживача та стягнення коштів задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (м. Київ, вул. Воровського, 24, код 35509011) на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування коштів сплачених за договором № 376129 від 18 жовтня 2011 року - 22983,29 грн., 2000 грн. витрат на правову допомогу адвоката, а всього 24983,29 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (м. Київ, вул. Воровського, 24, код 35509011) на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «АВТО ПРОСТО» - Сметанюк І.М. оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що при ухваленні рішення судом порушено або неправильно застосовано ряд норм матеріального права, порушено норми процесуального права, судом неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. В зв'язку з чим просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ТОВ «АВТО ПРОСТО» відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір, та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до правовідносин сторін підлягають застосуванню положення частини 2 статті 530 ЦК України, згідно яких, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач в семиденний строк свій обов'язок з повернення коштів не виконав, через це порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є вірними, такими що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи 18 жовтня 2011 року між ОСОБА_8 та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено угоду № 376129, предметом якої є надання учаснику послуг системи «АВТО ТАК», спрямованих на придбання автомобіля.

Згідно умов вказаного договору відповідач є виконавцем певних послуг з придбання автомобіля, а позивач зобов'язується сплачувати плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи при укладанні угоди; сплатити плату за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за системою при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; та інші обов'язкові платежі після отримання автомобіля в натурі.

Відповідно ст. 1 вказаної угоди, невід'ємними частинами угоди є додатки № 1 та № 2. Додаток № 2 визначає загальні умови програми «Авто Так», згідно цього Додатку, предметом договору є послуги, які надаються шляхом формування об'єднання учасників програми «АВТО ТАК» та створення фонду.

Процедура отримання товару учасником програми врегульована у ст. 4 додатка № 2. Згідно з п. 4.1 цього додатка учасник, який належним чином виконує свої зобов'язання за угодою, отримує автомобіль через механізм надання права на отримання автомобіля, передбачені в угоді.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 жовтня 2011 року позивач ОСОБА_8 сплатив вступний внесок в ТОВ «АВТО ПРОСТО» у розмірі 4665,60 грн.

04 листопада 2011 року позивачем ОСОБА_8 сплачено внесок у розмірі 20433,60 грн. Також із матеріалів справи вбачається, що протягом дії угоди, в оплату вартості ціни автомобіля, позивачем також сплачувалися щомісячні платежі з листопада 2011 року по листопад 2012 року, загальна сума яких становить 23997 грн.

Згідно п. 13.1 ст. 13 додатка № 2 до угоди учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити «АВТО ПРОСТО» у письмовій формі. Поверненню підлягають тільки чисті внески, сплачені за угодою.

Учасник уповноважує ТОВ «АВТО ПРОСТО» щомісяця здійснювати відрахування в розмірі 5 % від кожного сплаченого чистого внеску до Фонду для повернення коштів (п. 13.2 ст. 13 додатка № 2).

Відповідно п. 13.3 ст. 13 додатка № 2 сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ «АВТО ПРОСТО» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди у розмірі двох цілих чистих внесків.

Пунктом 13.4.2 ст. 13 додатка № 2 визначено порядок повернення коштів учаснику, за яким формуються черги учасників, відповідно до дати подання заяви про розірвання угоди, тобто пріоритет надається тому часнику, який перший подав заяву про розірвання угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( термін) . Зобов'язання , строк, (термін ) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що за умовами додатка № 1 до угоди, ціна автомобіля «Chery Tiggo», який бажав придбати позивач, на час укладання угоди становила 129600 грн., щомісячний чистий внесок становить 0,8333% від ціни автомобіля.

Протягом дії угоди позивачем було сплачено 20,0548 % в оплату вартості ціни автомобіля. За вирахуванням відступного відповідно до п.13.3 ст. 13 додатка № 2 до угоди (двох цілих чистих внесків), що складають 1,6667 % від ціни автомобіля, позивачу підлягає повернення 18,3881 % від ціни автомобіля, дійсної на момент подання заяви про розірвання угоди.

25 січня 2013 року ОСОБА_8 направив до ТОВ «АВТО ПРОСТО» заяву, в якій просив розірвати угоду та протягом 10 банківських (робочих) днів з моменту отримання цієї заяви повернути йому кошти в розмірі 49096,20 грн., які сплачені по угоді.

Згідно повідомлення ТОВ «АВТО ПРОСТО» від 11 лютого 2013 року, угоду розірвано згідно ст. 4 угоди та ст. 13, п.13.1 додатка № 2 до угоди та повідомлено, що поверненню підлягають чисті внески, розраховані у відповідності до положень ст. 13, п. 13.3 додатка № 2 до угоди.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачем ТОВ «АВТО ПРОСТО» не повернуто позивачу ОСОБА_8 грошову суму чистих внесків, не дивлячись на те, що угоду було розірвано це в 2013 році.

На вимогу апеляційного суду відповідачем ТОВ «АВТО ПРОСТО» надано інформацію про список учасників групи № 1146, в якій перебуває позивач ОСОБА_8, з переліком учасників групи, які раніше подали заяви про розірвання угоди та повернення коштів, сплачених кожним з них. Як вбачається із даного списку попереду позивача перебуває ще 16 осіб - учасників групи, які розірвали угоду раніше, ніж позивач ОСОБА_8

Згідно з умовами договору, укладеного позивачем ОСОБА_8 з відповідачем ТОВ«АВТО ПРОСТО» 18 жовтня 2011 року, передбачалась сплата учасником внесків у фонд повернення внесків у разі розірвання договору і такі внески позивачем сплачувались.

Однак, зміст умов договору про черговість повернення внесків не свідчить про те, що їх повернення може мати місце через невизначений або тривалий час, на що посилається в своїх доводах апелянт, тому дані доводи колегією суддів не приймаються, оскільки є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що п. п. 13.4.2 та п. 13.4 додатка № 2 визначено порядок повернення коштів учаснику, за яким формуються черги учасників, відповідно до дати подання заяви про розірвання угоди, тобто пріоритет надається тому учаснику, який перший подав заяву про розірвання угоди, оскільки відповідачем не повернуто позивачу грошову суму чистих внесків.

Згідно наданих відповідачем доказів не надано підтвердження, що з утвореної черги для повернення чистих внесків учасникам системи, які розірвали угоди в групі, в якій перебуває позивач ОСОБА_8, учасники, які знаходять в черзі перед ним отримали кошти чи зверталися до суду з відповідними позовами про їх повернення та кошти було стягнуто згідно рішення суду. Тому наявність самої черги серед учасників групи не підтверджує доводів апелянта, що повернення коштів буде виконано в строк ( термін), визначений договором після його розірвання, оскільки він не визначений сторонами з вказівкою певної дати чи строку повернення коштів, а тому є порушенням права позивача на отримання коштів. Після подання заяви позивачем 25 січня 2013 року про розірвання угоди та повернення сплачених коштів пройшло майже 2 роки, однак відповідач не виконує свої зобов'язання і не повертає кошти, які згідно умов договору підлягають поверненню позивачу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги позивача, стягнувши з відповідача на користь позивача внески, які підлягають поверненню в разі розірвання договору сторонами.

Посилання апелянта, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Виходячи з викладеного, доводи апелянта носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «АВТО ПРОСТО» - Сметанюка Ігоря Миколайовича - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про захист прав споживача та стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :