АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2192/13-ц Номер провадження 22-ц/786/379/15Головуючий у 1-й інстанції Якимець Т. Є. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Пилипчук Л.І., Буленка О.О.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 грудня 2014 року

за заявою ОСОБА_4 про поворот виконання рішення

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Крюківський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, про розірвання договору найму житлового приміщення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку та виселення, визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Дорош А.І.,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення, в якій вказав, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15.09.2014 р. рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.11.2013 р. в частині визнання ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - скасовано, постановлено нове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог відмовлено. На даний час виникла необхідність відновлення становища відповідача, що існувало до моменту винесення рішення від 18.11.2013 р. Листом від 07.11. 2014 р. Крюківський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області ДМС України повідомив заявника про те, що для відновлення реєстрації місця проживання необхідно звернутися до суду з питанням про поворот виконання рішення суду. Просить суд в порядку повороту виконання судового рішення зобов'язати Крюківський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області ДМС України відновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 грудня 2014 року у задволенні заяви про поворот виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.11.2013 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення щодо відновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить вищевказану ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно ст. 312 ч.1 п.2 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.11.2013 р. змінені позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про розірвання договору найму житлового приміщення, визнання втратившими право користування житлом - задоволені, розірвано договір найму житлового приміщення - житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у вересні 2007 року, визнано ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1, що на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 23.12.1986 року, посвідченого державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори, р. № 3486, належить ОСОБА_5 (а.с. 4-5).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 30.01.2014 р. рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.11.2013 року змінено, в частині розірвання договору найму житлвоого будинку АДРЕСА_1 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про розірвання договору найму житлового приміщення, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - відмовлено, в іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін (а.с.6-7).

14.03.2014 р. Крюківським районним відділом у м. Кременчуці Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13 № справи 537/2192/13-ц).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2014 р. рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30.01.2014 року в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - скасовано, справа в цій частині передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 8-10).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15.09.2014 р. рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.11.2013 р. в частині визнання ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 - скасовано, ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 - відмовлено (а.с.11-12).

Відмовляючи у задоволенні заяви, місцевий суд виходив з того, що предметом спору є немайнові права, тому поворот виконання рішення суду є неможливим.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 381 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Згідно ч.2 ст.380 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Положеннями ст.380 ЦПК України визначено, що захист прав зацікавленої особи полягає у поверненні йому всього одержаного за скасованим рішенням.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 р. N 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скамсованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, предметом повороту виконання може бути як майно, так і дії, що не мають майнового характеру.

Є помилковим висновок місцевого суду про те, що поворот виконання рішення допускається у разі повернення стягненого з відповідача за скасованим рішенням лише майна, оскільки предметом повороту виконання може бути як майно, так і дії, що не мають майнового характеру, зокрема особа, яка виселена з житлового приміщення за скасованим рішенням суду, має бути вселена до нього і т.п. У випадку, якщо предметом виконання є певні блага немайнового характеру, зокрема зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, сторони також мають бути повернуті до первісного стану, що передував виконанню рішення суду. Суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене (отримане) з нього за скасованим рішенням, таким чином, поняття стягнутого підлягає широкому розумінню, до змісту якого входять всі блага, в отриманні яких був заінтересованими та яке отримав стягувач як спосіб захисту його порушеного права чи законного інтересу, на випадок, якщо у подальшому це благо не отримало під час нового розгляду такого чи подібного захисту від суду.

Місцевий суд не звернув увагу на вище викладене, вузько тлумачив норму процесуального права, не взяв до уваги рішення Конституційного суду України від 02.11.2011 р. та прийшов до невірного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що заява про поворот виконання судового рішення подана представником відповідача ОСОБА_4 за довіреністю (а.с. 14) - ОСОБА_3 та підписана лише ним. Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є самостійними у здійсненні процесуальних прав, наділені цивільною процесуальною правоздатністю та цивільною процесуальною дієздатністю у відповідності до вимог ст.28, 29 ч. 1 ЦПК України, заяву про поворот виконання рішення не подавали, представник ОСОБА_8 не має повноважень на представництво їх інтересів.

Вирішуючи заяву про поворот виконання рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що існують підстави для часткового задоволення заяви в частині вимог відповідача ОСОБА_4 про відновлення реєстрації місця його проживання, ухвала місцевого суду постановлена з порушенням вимог процесуального закону, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала - скасуванню з постановленням ухвали з цього питання про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 грудня 2014 року скасувати та постановити ухвалу з цього питання.

Заяву ОСОБА_4 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Крюківський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, про розірвання договору найму житлового приміщення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку та виселення, визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Зобов»язати Крюківський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_4, 1970 р.н., за адресою АДРЕСА_1.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про поворот виконання рішення в частині поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :