Справа № 175/5072/14-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

(Заочне)

15 січня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Дніпропетровського РВ УМВС про визнання фізичної особи такою, що втратила право користуванням житлом та усунення перешкод в володінні майном шляхом зняття її з реєстрації, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку за АДРЕСА_1 Дніпропетровського району, Дніпропетровської області в якому також зареєстрований її брат - ОСОБА_2

Починаючи з лютого 2010 року відповідач у вказаному будинку не проживає, його реєстрація носить формальний характер, а тому вона вимушена звернутись до суду з вимогою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком розташованого за вищевказаною адресою та зняття його з реєстраційного обліку.

У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечували проти винесення по справі заочного рішення.

У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню за наступними підставами.

Встановлено, що ОСОБА_1, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 жовтня 2010 року, є власником будинку за АДРЕСА_1 Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 доводиться позивачці рідним братом і також зареєстрований за вказаною адресою, однак з лютого 2010 року в зазначеному будинку не проживає, переїхавши на постійне місце проживання до своєї дружини - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, і до цього часу з будинку позивачки не знявся з реєстраційного обліку.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 156, 158 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Згідно положень ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного випливає, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком.

Таким чином, відповідач втратив право користування будинком, оскільки таке право було надано йому власником зазначено будинку внаслідок його відсутності більше ніж 6 місяців без поважних причин за вказаною адресою.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання проводиться на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

З урахування вищевказаних норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки таке визнання є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у даному приміщенні.

Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., сплаченого позивачкою при подачі позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 79, 88, 212, 214, 224 ЦПК України, ст.ст.16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.9,71, 72, 150, 156, 158, ЖК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Дніпропетровського РВ УМВС про визнання фізичної особи такою, що втратила право користуванням житлом та усунення перешкод в володінні майном шляхом зняття її з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, АДРЕСА_1 яке на праві власності належить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН:НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Борисов