Справа № 715/2664/14-ц
Провадження № 2/715/65/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2015 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засідання Оршевська С.М.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частку в спільній сумісній власності,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, вказавши в позові, що вона з 28 серпня 1982 року по 16 липня 2001 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. 04.12.2013 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за її позовом ухвалено Рішення, яким за нею визнано право власності на 1/2 частку набутого в шлюбі житлового будинку, будівель та споруд господарського призначення за адресою АДРЕСА_1. За час перебування в шлюбі на підставі рішення виконавчого комітету Чагорської сільської Ради народних депутатів від 13.11.1996 року шляхом безоплатної приватизації набута також земельна ділянка пл. 0,26 га; з них 0,18 га для обслуговування житлового будинку 0,08 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території АДРЕСА_1 Державний акт на право приватної власності на землю І ЧВ №008030 14.07.1997 року, виданий на ім'я її бувшого чоловіка. Вважає, що набута в шлюбі земельна ділянка, як і житловий будинок має режим спільної сумісної власності і частки кожного з подружжя в ній встановлюються за принципом рівності. Тому просить суд, визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,26 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованого на території с.Чагор Глибоцького району Чернівецької області, власником якого згідно державного акту на право власності на землю І-ЧВ №008030 рахується ОСОБА_2, визнавши в частині 1/2 недійсним даний Державний акт та припинити право спільної сумісної власності на дану ділянку.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву в якій вказує що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути в її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, а також визначив наступні правові норми, що їх регулюють.
З ч.3 ст.120 ЗК України вбачається, що у разі переходу права власності на будинок або його частку від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику.
Згідно ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Згідно ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішується земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осі, а також спори щодо розмежовування територій сіл, районів та областей.
Із змісту частини 3 статті 61 ЦПК України, випливає, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 1982 року, що підтверджується відмітками в їх паспортах та визнається сторонами.
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 16 липня 2001 року, шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірваний.
Відповідно до Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04.12.2013 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частку в спільній сумісній власності, за позивачкою визнано право власності на 1/2 частку нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1.
Також судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Чагорської сільської Ради народних депутатів від 13.11.1996 року шляхом безоплатної приватизації відповідачем набута також земельна ділянка пл. 0,26 га; з них: 0,18 га для обслуговування житлового будинку та 0,08 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території АДРЕСА_1 Державний акт на право приватної власності на землю І ЧВ №008030 14.07.1997 року, виданий на ім'я ОСОБА_2.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19249789 від 19 березня 2014 року вбачається, що позивачка зареєструвала право власності за собою на 1/2 частку нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1.
Тому позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,18 га для обслуговування житлового будинку підлягають задоволенню, як і позовні вимоги в частині визнання недійсним Державного акту на вказану частку земельної ділянки і припинення права спільної сумісної власності на дану частку земельної ділянки.
В той же час вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,08 га для ведення особистого підсобного господарства, суд прийшов висновку відмовити у їх задоволенні, оскільки дана земельна ділянка надана відповідачу в порядку приватизації, призначена для ведення особистого господарства, а не для обслуговування житлового будинку, вона також не відносилася до об'єктів спільної сумісної власності.
На підставі викладеного, ст.ст. 120,155,158 ЗК України, керуючись ст.ст.3-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,18 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, розташованої на території с.Чагор Глибоцького району Чернівецької області, власником якої згідно Державного акту на право власності на землю І-ЧВ №008030 від 14 липня 1997 року є ОСОБА_2, визнавши в 1/2 частині недійсним даний Державний акт та припинити право спільної сумісної власності на вказану частку даної ділянку.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: