Номер провадження: 22-ц/785/751/15
Головуючий у першій інстанції Погрібний С. О.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

Гайворонського С.П.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Порто-Франко" на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2014 року про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановила:

14 травня 2012 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Порто-Франко" (далі - ПАТ АБ "Порто-Франко") звернулись до суду з позовом, в якому ставило питання про стягнення на його користь з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно суми заборгованості за кредитним договором № 462/1-09 від 04 вересня 2009 року в сумі 14 494, 41 доларів США, за кредитним договором № 398/6-10 від 27 жовтня 2010 року в сумі 667 702, 15 грн., та суму судових витрат у розмірі 2 823 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2012 року позовні вимоги були задоволені (а.с.98-99).

20 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" (далі - ТОВ "ФК "ТОП ФІНАНС") звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій ставило питання про заміну сторони виконавчого провадження ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО", як стягувача за виконавчим листом № 1522/11026/12 від 23.10.2012 року, на нового стягувача - ТОВ "ФК "ТОП-ФІНАНС", виданого Приморським районним судом м. Одеси про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором № 462/1-09 від 04 вересня 2009 року у розмірі 14494,41 доларів США, та за кредитним договором № 398/6-10 від 27 жовтня 2010 року у розмірі 667702,15 грн., а також судового збору у сумі 2823,0 грн.

Посилаючись на вищевказане, ТОВ "ФК "ТОП ФІНАНС" просило його вимоги задовольнити.

Справа була заслухана за відсутності представників заявника, заінтересованої сторони та боржників.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2014 року вищевказана заява була задоволена (а.с. 171).

В апеляційній скарзі ПАТ АБ "Порто-Франко" ставить питання про скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції та постановлення нової - про відмову в задоволенні заяви ТОВ "ФК "ТОП ФІНАНС" про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що ухвала постановлена із порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що за змістом ст. 514 ЦК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 378 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Оскільки 22 серпня та 26 серпня 2014 року між ПАТ АБ "Порто-Франко" та ТОВ "ФК "ТОП ФІНАНС" були укладені договори факторингу № 2 та № 3, а також договори про відступлення прав вимоги за договорами застави та іпотечними договорами, посвідченими приватним нотаріусом ОСОБА_5 22.08.2014 року та зареєстрованими в реєстрі за №1520 та №1451, то право вимоги за Кредитними договорами 462/1-09 від 04 вересня 2009 року та № 398/6-10 від 27 жовтня 2010 року перейшло до ТОВ "ФК "ТОП ФІНАНС".

З цих підстав суд дійшов висновку про заміну сторони виконавчого провадження.

Проте, повністю з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Так, дійсно у відповідності до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 378 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, при надходженні до суду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд зобов'язаний повідомити про час і місце судового засідання заявника та заінтересованих осіб, якими в даному випадку є первісний кредитор - ПАТ АБ "Порто-Франко" а також боржників - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів про повідомлення заінтересованих осіб про час і місце судового засідання. Корінці квитанцій про відправлення на їх адресу поштової кореспонденції не є такими доказами, оскільки не містять відомостей про вручення первісному кредитору - ПАТ АБ "Порто-Франко" а також боржникам - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідних повідомлень (а.с.154-156, 160-162).

З огляду на викладене, судом першої інстанції був порушений порядок розгляду заяви ТОВ "ФК "ТОП ФІНАНС" про заміну сторони виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Однак, ПАТ АБ "Порто-Франко" було позбавлено можливості надати суду свої заперечення проти заяви ТОВ "ФК "ТОП ФІНАНС" про заміну сторони виконавчого провадження та надати відповідні докази в обґрунтування цих заперечень.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх доводів апеляційної скарги, а тому дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена не у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги її спростовують, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду скасувати та передати питання про заміну сторони у виконавчому провадженні на новий розгляд до суду першої інстанції.

Що стосується вимог заявника апеляційної скарги про постановлення нової ухвали про відмову в заміні сторони виконавчого провадження, то вони задоволенню не підлягають, оскільки, як було зазначено вище, саме суд першої інстанції має вирішити це питання при дотриманні вимог цивільно-процесуального законодавства.

Також є безпідставними доводи заявника апеляційної скарги про те, що вищевказані договори факторингу є нікчемними, з посиланням на Закон України від 03.06.2014 року № 1304-VІІ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (далі - Закон), з приводу того, що у відповідності до п. 3) ч. 1 Закону кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у п. 1 Закону, на користь (у власність) іншої особи.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що зазначені питання також мають бути вирішені в суді першої інстанції, крім того, як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 398/6-10 від 27 жовтня 2010 був укладений між ПАТ АБ "Порто-Франко" і ОСОБА_3 не в іноземній валюті, а у валюті України, а саме на суму 215 000 гривень України (а.с.20). У зв'язку з цим, стосовно правовідносин по даному кредитному договору вищевказаний Закон не діє.

Стосовно вимог заявника апеляційної скарги про те, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси маються цивільні справи за позовом ПАТ АБ "Порто-Франко" до ТОВ "ФК "ТОП ФІНАНС" про визнання недійсними вищевказаних договорів факторингу, то вони не підтверджені письмовими доказами, які маються в матеріалах справи.

Посилання заявника апеляційної скарги на ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2014 року (суддя Донцов Д.Ю.) та від 22 вересня 2014 року (суддя Шенцева О.П. (а.с.184, 185) також не містить зазначених доказів, оскільки в них не йдеться про визнання недійсними саме вищевказаних договорів факторингу.

Крім викладеного колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що на даний час вищевказані договори факторингу визнані недійсними, у зв'язку з чим посилання заявника апеляційної скарги на їх недійсність, є передчасним і безпідставним.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Порто-Франко" задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2014 року скасувати та передати питання про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський