АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Телеканал Інтер» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

в с т а н о в и л а :

Справа № 757/26305/14-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/2355/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
у вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив зобов'язати останнього спростувати негативну і недостовірну інформацію про позивача шляхом оголошення ним особисто протягом розумного строку, але не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили в п'ятницю протягом часу з ІНФОРМАЦІЯ_1 за київським часом в ефірі телеканалу «Інтер» повідомлення наступного змісту «ІНФОРМАЦІЯ_2, мною, народним депутатом, лідером фракції ВО «Батьківщина» ОСОБА_2 у програмі «Шустер LIVE» на телеканалі «ІНТЕР» було повідомлено, «що судді, що адвокати, що прокурори, зараз це одне злочинне угрупування». Цією заявою я спростовую недостовірну інформацію про приналежність адвокатів до складу зазначеного злочинного угрупування суддів і прокурорів».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, вважає, що суд безпідставно не задовольнив його клопотання про долучення носія інформації (СD) та виклик свідків. Також вважає хибним висновок суду про пропуск ним 14 денного строку для спростування інформації, оскільки вимог до телерадіоорганізації ним не заявлялися. У справі відсутні докази про те, що на даний час програма «Шустер Live» на телеканалі «Інтер» не виходить. Суд не звернув уваги на те, що відповідач хоч і не оголосив прізвище позивача, але фактично повідомив про перебування саме позивача у складі злочинного угрупування та його повідомлення не містить припущень, порівнянь, гіпербол чи алегорій, а є категоричним, що виключає трактування такого висловлювання як оціночного судження. Крім того, суд не врахував, що він є спеціальним суб`єктом - фізичною особою - адвокатом, честь і гідність якого гарантується та охороняється Конституцією України та Законом України «Про адвокатуру».

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник третьої особи Зайома О.А. просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що належних та допустимих доказів поширення відповідачем інформації позивачем не надано та інформація поширена відносно невизначеного кола осіб, а не відносно позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Так, згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній стороні.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 15 та п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь - який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що інформація, яку просить спростувати позивач не стосується його особисто як фізичної особи та останній не надав доказів її розповсюдження у встановленому законом порядку, а відтак незважаючи на відсутність доказів про те, що поширена інформація відповідає дійсності відмовив у задоволені позову.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 та ч. 2 ст. 136 ЦПК України сторони зобов`язані подати свої докази суду чи заяву про виклик свідків до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

CD диск із записом програми «Шустер LIVE» позивач до позовної заяви не долучав. Із журналу судового засідання вбачається, що до початку судового засідання клопотання про долучення CD диску чи про виклик свідків позивач не заявляв. До того ж заяви про виклик свідків у формі, яка передбачена ч. 1 ст. 136 ЦПК України матеріали справи взагалі не містять.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 131 ЦПК України докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України клопотання про витребування доказів також має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із дорученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Про будь - які поважні причини неподання своєчасно доказів позивач не заявляв, а відтак доводи апеляційної скарги про порушення судом порядку прийняття доказів суперечать вищезазначеним нормам.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або у дослідженні яких неправомірно було відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Про будь - які поважні причини неподання доказів щодо розповсюдження інформації, яку позивач просить спростувати останній у апеляційній скарзі не зазначає. Заявляючи при розгляді справи у апеляційному порядку клопотання про долучення доказів представник апелянта також не зазначила будь - яких поважних причин неподання таких доказів до суду першої інстанції в порядку, визначеному ст. ст. 131, 136, 137 ЦПК України.

Оскільки законом визначено порядок надання сторонами доказів та такий порядок позивачем порушено, не надані докази і не могли прийматися та враховуватися судом при ухваленні рішення.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді