КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/491/14-ц
Провадження № 4-с/488/13/15
У Х В А Л А

28.01.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Циганок В.Г.,

при секретарі Спільній Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на постанову державного виконавця Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2, -

Встановив:

В грудні 2014 року стягувач у виконавчому провадженні - ПАТ «Миколаївобленерго» звернулось до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказав наступне.

24.04.2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва винесено рішення по справі № 488/491/14-ц за позовом ПАТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 5205,54 грн. та 243,60 грн. судового збору, яким позвоні вимоги ПАТ «Миколаївобленерго» задоволено в повному обсязі.

03.06.2014 року ПАТ «Миколаївобленерго» було отримано виконавчий лист щодо стягнення з боржника заборгованості та 20.11.2014 р. направлено до Корабельного ВДВС ММУЮ разом із заявою про відкриття виконавчого провадження для стягнення заборгованості в примусовому порядку.

26.11.2014 року стягувачем отримано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.11.2014 року, в якій зазначено що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" та п. 3 ч. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме відсутній ідентифікаційний код боржника.

Стягувач вважає вказану постанову неправомірною через те, що дані про ідентифікаційний код боржника йому невідомі та відсутні у матеріалах справи. Крім цього, стягувач посилається на те, що державний виконавець в силу ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» має право безоплатно отримувати від органів, установ та організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження усі необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та інформацію, у тому числі конфіденційну.

Посилаючись на викладене, стягувач просить: скасувати постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.11.2014 року, зобов'язати державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання та вчинити всі необхідні дії, передбачені законом.

В судове засідання представники стягувача та Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ, а також боржник не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно зі статтею 386 ЦПК України неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд прийшов до висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 24.04.2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва винесено рішення по справі № 488/491/14-ц за позовом ПАТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 5205,54 грн. та 243,60 грн. судового збору, яким позвоні вимоги ПАТ «Миколаївобленерго» задоволено в повному обсязі.

03.06.2014 року ПАТ «Миколаївобленерго» було отримано виконавчий лист щодо стягнення з боржника заборгованості та 20.11.2014 р. направлено до Корабельного ВДВС ММУЮ разом із заявою про відкриття виконавчого провадження для стягнення заборгованості в примусовому порядку.

26.11.2014 року стягувачем отримано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.11.2014 року, в якій зазначено що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" та п. 3 ч. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме відсутній ідентифікаційний код боржника.

Аналізуючи матеріали справи та доводи, викладені заявником у його скарзі, суд вважає, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника, зокрема, його індивідуального ідентифікаційного коду, не може вважатись достатньою та обґрунтованою відмовою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження. При цьому суд виходить із того, що відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», судовий наказ є виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи специфіку процедури розгляду даної категорії справ, і зокрема те, що видача судового наказу проводиться без судового засідання і виклику сторін для заслуховування їх пояснень та розгляду відповідних клопотань, суд вважає, що стягувач не мав можливості в установленому законом порядку отримати конфіденційні дані відносно особи боржника.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Враховуючи наведене, суд знаходить скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №45557187 від 24.11.2014 року, зобов'язати державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання та вчинити всі необхідні дії, передбачені законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк із дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення ухвали з моменту отримання її копії.

Суддя В. Г. Циганок