Справа № 350/1799/14-ц
Номер провадження 2/350/788/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким поділити спільно придбаний з відповідачем автомобіль марки «RENAULT DUSTER», 2010 року випуску, коричневого кольору, шляхом стягнення з відповідача на її користь половину його вартості, а для визначення вартості автомобіля призначити автотоварознавчу експертизу.

В основу своїх позовних вимог ОСОБА_3 зіслалася на те, що з 15 лютого 2000 року вони з відповідачем перебували в шлюбі. Сумісне життя з відповідачем в них не склалось, і рішенням Рожнятівського районного суду від 15 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано. У період шлюбу, в березні 2011 року вони купили спірний автомобіль, який зареєстрований на відповідача, і з дня розлучення знаходиться в його користуванні. Вважає автомобіль спільною власністю подружжя, що підлягає поділу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав, крім того суду пояснила, що до 20 січня 2012 року відповідач інколи ночував у своїх батьків, оскільки останні потребували догляду, однак більшість часу вони проживали спільно, як одна сім'я. Відповідач приходив до неї ввечері, і залишався на ніч. Дійсно ОСОБА_4 час від часу проживав окремо, однак вони зустрічалися, відповідач виконував свій подружній обов"язок. Він приїжджав своєю старою машиною, бо нову шкодував, нова машина знаходилася в батьків відповідача в гаражі. Вона не проживала у батьків відповідача з 2002 року, однак провідувала їх, хоч по господарству не допомагала. Погоджується з твердженням відповідача про те, що він привозив та відвозив дитину зі школи, приймав участь в урочистостях з нагоди кожного дня народження дитини чи шкільних урочистостей, возив дитину відпочивати і , все це відбувалося в її , ОСОБА_3, присутності,і тому вважає, що всі ці події були сімейними. Підтвердженням того, що відповідач проживав з нею однією сім"єю до 20.01.2012 року є фотографії ( а.с.81-106), якими підтверджено, що вони завжди разом, та два СD - диски, з яких видно, що вони 27 лютого 2004 року були разом на святкуванні ювілею її батька ОСОБА_5 Якщо б вони не проживали разом, то ніхто б його не запрошував на дні народження та інші святкування. Разом з тим не заперечила, що навіть після розірвання 15.10.2012 року шлюбу, вони разом з відповідачем зустрічалися в неї дома 20.01.2013 року, що підтверджено фотографіями ( а.с.33-37). І по даний час вона має нормальні та дружні стосунки з мамою відповідача, постійно телефонує їй, зустрічається в церкві. 18.08.2011 року ОСОБА_4дійсно відкрив депозитний рахунок, однак зробив це не з метою допомогти дитині, це на її думку, був подарок їй, як дружині, з боку відповідача, як чоловіка. Спірний автомобіль вони, з відповідачем, придбали за кредитні кошти , які ОСОБА_4, після сімейної наради, яка відбулася в присутності їхньої неповнолітньої доньки, та з її, позивачки, згоди, отримав в АТ "Райфайзен Банк Аваль", в розмірі еквівалентному десяти тисячам доларів США. Кредит сплачувався відповідачем щомісячно. Вона також приймала участь в сплаті позичених коштів, і давала відповідачу гроші в розмірі приблизно від 500 до 2000 гривень, які він мав сплачувати банківській установі, однак як в дійсності розпоряджався ОСОБА_4 цими коштами не знає. І хоча з 20 січня 2012 року вони не проживали спільно, вона постійно давала йому гроші, щоб відповідач мав можливість сплачувати кредит. Навіть у квітні 2014 року вона дала відповідачу 2600 гривень, щоб він сплатив кредит.

До витребування судом з АТ "Райфайзен Банк Аваль" інформації, щодо отримання ОСОБА_4 коштів на придбання автомобіля вона вважала, що саме за кредитні кошти було придбано спірний автомобіль, однак в даний час стверджує,що автомобіль придбаний за кошти, які відповідач заробив під час шлюбу працюючи до травня 2001 року в Італії. Крім автомобіля іншого майна не придбавали. Погоджується з нижченаведеними поясненнями відповідача щодо призначення автотоварознавчої експертизи.

Відповідач ОСОБА_4, позовні вимоги не визнав, суду пояснив про те, що з 25.07.2003 року спільно з позивачкою не проживав, а тому господарства не вів, спільним побутом не був пов"язаний, бюджет не був спільним. Він визнає, що спілкувався з відповідачкою, оскільки вона є матір'ю його дитини, привозив та відвозив дитину зі школи, приймав участь в урочистостях з нагоди кожного дня народження дитини чи шкільних урочистостей, возив дитину відпочивати і , звичайно, без позивачки, як матері дитини, ці події не обходилися. Навіть 27.02.2004 року був на святкуванні ювілею батька позивачки, який крім того, доводиться йому колегою по роботі. Фактично припинивши з позивачкою сімейні відносини у 2003 році, він постійно намагався спілкуватися з нею цивілізовано, і все це робилося для нормального розвитку доньки. Навіть після розірвання шлюбу він зустрічався з дитиною на її дні народженні 20.01.2013 року у позивачки дома. Позивачка не може претендувати на придбаний ним автомобіль, оскільки на час його придбання шлюбні відносини фактично були припинені, він проживав біля своїх батьків в смт.Рожнятів, а позивачка проживає в с. Н.Струтин, тобто сім"ї не існувало. Про те, що вони фактично припинили шлюбні відносини знають жителі селища Рожнятів та с. Н.Струтинь. У зв"язку з фактичним припиненням шлюбних відносин він намагався добровільно надавати дитині матеріальне утримання, однак ОСОБА_3 заперечувала проти цього, тому 18.08.2011 року він відкрив на її ім"я депозитний рахунок, куди вносив грошові кошти. Відкриття депозитного рахунку також є підтвердженням того, що сім"я фактично розпалася. Жодної копійки на придбання спірного автомобіля він у банку не брав, а твердження ОСОБА_3, про отримання коштів є свідченням того, що вони не проживали спільно. Пр автомобіль вона дізналася тоді, коли він був у Рожнятові.

Проводити автотоварознавчу експертизу спірного автомобіля вважає за недоцільне, оскільки це зайві витрати, однак якщо суд прийде до переконання про необхідність присудити позивачці половину вартості автомобіля, то він згідний, щоб до уваги була взята ціна автомобіля на момент його придбання, яка є значно вищою ніж його вартість в даний час.

Свідок ОСОБА_7, в судовому засіданні дав показання про те, що ОСОБА_4, доводиться йому товаришем, який проживає разом з своїми батьками в смт.Рожнятів. В господарстві є свині та кролі, яких доглядає відповідач та його мама. Категорично ствердив, що ОСОБА_3, участі в придбанні автомобіля не брала та, що сторони не проживають разом приблизно не менше семи років.

Свідок ОСОБА_8, дала суду показання про те, що доводиться сусідкою ОСОБА_4 Подружжя ОСОБА_4 спільно не проживають і не ведуть спільне господарство не менше 10 років, ОСОБА_4 живе біля своєї мами, і вона його там постійно бачить на протязі дня та вечором.

Аналогічні по суті показання дала суду свідок ОСОБА_9, яка крім того доповнила, що мама ОСОБА_4 неодноразово говорила, що ОСОБА_3 вітає її та сина, однак вони разом не живуть, господарство не ведуть. Люди говорили по селищну, що ОСОБА_4файний чоловік і ОСОБА_3 могла би жити з ним.

Свідок ОСОБА_10- сусідка ОСОБА_4, дала суду показання про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не живуть разом не менше 10 років, і не ведуть спільного господарства. ОСОБА_4 доглядав батьків і біля них проживав, а ОСОБА_3 там не було.

Свідок ОСОБА_11, суду ствердила про те, що з 2002 чи 2003 року вона ОСОБА_3 у ОСОБА_4 не бачила. ОСОБА_4 сам їхав на роботу. Стверджує, що подружжя ОСОБА_4 з того часу спільно не проживали і припинили шлюбні відносини.

Свідок ОСОБА_12, дав показання про те, що з 2003 року подружжя ОСОБА_4 не проживають разом, спільне господарство не ведуть. ОСОБА_4 живе в Рожнятові, а ОСОБА_3 в Струтині.

Аналогічні по суті показання дала суду свідок ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_14,- сестра ОСОБА_4, дала в судовому зсіданні показання про те, що вона бачила ОСОБА_3 в батьківській хаті в смт.Рожнятові приблизно 10 років тому. Знає, що у 2002 чи 2003 році ОСОБА_3 забралась з речами і з того часу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом не проживають. Стверджує, що автомобіль ОСОБА_4 купив за гроші родини і ОСОБА_3 до автомобіля не має жодного відношення.

Свідок ОСОБА_15 - кума ОСОБА_3, дала показання про те, що подружжя ОСОБА_3 до 2011 року проживали в с. Н. Струтин, проте вона не є їхньою сусідкою, інколи навідувала ОСОБА_3, приблизно один раз в місяць, але чи був в той час ОСОБА_4, вона не знає.

Свідок ОСОБА_16, дала в суді показання про те, що 10 років тому вони разом святкували ювілей її чоловіка, а після 2004 року разом ніде не були, однак приблизно двадцять разів на рік вона бачила "Жигулі" ОСОБА_4 біля будинку ОСОБА_3 в с.Н.Струтин.

Свідок ОСОБА_17,-сусідка ОСОБА_3, суду дала показання про те, що у подружжя ОСОБА_3 конфліктна ситуація, але минулого року вона бачила, що ОСОБА_4 приїжджав вечором до ОСОБА_3. Відповідач підвозив дитину зі школи. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вона бачила в смт.Рожнятові, але у Струтині відповідач не жив.

Свідок ОСОБА_18, суду дала показання про те що подружжя ОСОБА_4 було зразковою парою, але потім був конфлікт і тому знає, що з 2008 року ОСОБА_3 живе в с.Н.Струтин, а ОСОБА_4 в Рожнятові, і з цього часу не живуть спільно.

Свідок ОСОБА_19, дала показання про те, що їй відомо, що подружжя ОСОБА_4 проживали разом з 2000 року, а останнім часом, приблизно на протязі року , вона ОСОБА_4 не бачить у ОСОБА_3, а раніше він часто приїжджав .

Свідок ОСОБА_20, мама позивачки, в судовому засіданні дала показання про те, що відповідач «ходив на барани», тому він і жив з її дочкою і не жив. Що стосується купівлі машини та того, за чиї гроші вона куплена, нічого не знає.

Допитана судом неповнолітній свідок ОСОБА_21,- донька сторін, в судовому засіданні пояснила, що її батьки проживали разом до 2012 року.До 2008 року проживали у квартирі у Рожнятові, а з 2008 року по 2012 рік у с. Н.Струтинь. Тато приїжджав до них в село коли була така можливість, залишався на ніч, вони разом проводили час, як сім'я. Батько не приїжджав постійно з роботи до них, оскільки його батьки похилого віку, тому він ночував з ними. Вона не знає, як можна кинути таку жінку як її мама. Недобрим батько став у 2012 році. Що стосується коштів, на придбання автомобіля, то вона чула розмову батьків про кредит на автомобіль, і такий кредит було отримано в "Райфайзен Банк Аваль".

Вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_3, слід відмовити з наступних підстав.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.

Згідно з ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони з 2000 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2012 року (а.с.6).

Згідно матеріалів справи № 913/1205/2012 номер провадження 2/913/437/2012, яка оглянута в судовому засіданні, в тому числі з позовної заяви вбачається, що сторони у справі не підтримують шлюбні відносини протягом тривалого періоду часу. Спору щодо поділу спільного майна між ними не було (а.с.71). Позивачка, на момент винесення рішення суду позов визнала .

Повідомленням начальника Центру ДАІ з обслуговування м. Калуш, Калуського, Галицького, Долинского, Рогатинського та Рожнятівського районів №3679 від 11 листопада 2014 року (а.с.7) підтверджено, що автомобіль марки «RENAULT DUSTER», 2010 року випуску зареєстрований 17 березня 2011 року за ОСОБА_4

Частиною 6 ст. 57 СК України передбачено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Пунктом 30 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " роз"яснено, що якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З пояснень сторін та показань свідків, крім показань неповнолітнього свідка ОСОБА_21, встановлено, що ОСОБА_3, та ОСОБА_4, спільно не проживали ,спільного господарства не вели, припинили фактично шлюбні відносини у 2003 році.

Вищезазначені показання свідків є достовірними, такими, що не викликають жодного сумніву в суду. Твердження ОСОБА_3, про те, що вона спільно проживала з відповідачем до 20.01.2012 року, в тому числі і на момент придбання автомобіля, є голослівними. Поодинокі зустрічі, та відвідування відповідачем урочистостей , пов"язаних з подіями в собистому житті їхньої дитини, чи окремих подій в родині позивачки, яка посилається на фото (а.с.81-106) та відео матеріали, які оглянуті в судовому засіданні, не охоплюється поняттям сім'я, яку згідно ст. 3 ч.2 СК України складають особи, які спільно проживають , пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки .

Крім того, ОСОБА_3 не заперечила, що навіть після розірвання шлюбу, ОСОБА_4 разом з своєю сім"єю , святкував 20.01.2013 року в її будинку день народження їхньої доньки. Зазначене дає суду підстави вважати пояснення відповідача про те, що фактично припинивши з позивачкою сімейні відносини у 2003 році, він постійно намагався спілкуватися з нею та, що все це робилося для нормального розвитку доньки, такими, що відповідають дійсності.

З огляду на те, що до показань неповнолітній свідок ОСОБА_21, яка проживає з позивачкою, була заздалегідь готова, тобто вони є заученими, про що ствердила в судовому засіданні і психолог ОСОБА_22, ці показання суд оцінює критично і, в тій частині, що сторони спільно проживали до 2012 року та придбали автомобіль за спільні кошти, вважає їх такими, що не відповідають дійсності.

Позивачка не надала суду доказів про те, що автомобіль, який придбаний ОСОБА_4, придбаний ними спільно. Навпаки вищенаведені пояснення ОСОБА_3 підтверджують, що вона абсолютно не орієнтується де, за які кошти та ціну був придбаний автомобіль. Так, до витребування судом з АТ "Райфайзен Банк Аваль" інформації, щодо отримання ОСОБА_4 коштів на придбання автомобіля, ОСОБА_3 стверджувала, що саме за кредитні кошти спірний автомобіль був придбаний. Після отримання відповіді з банківської установи, якою по суті спростовано твердження позивачки про отримання ОСОБА_4 коштів в розмірі еквівалентному 10000 доларів США (а.с.107-108,116 -133) на придбання автомобіля, позивачка змінила пояснення стверджуючи, що автомобіль придбаний за кошти, які відповідач заробив під час шлюбу працюючи до травня 2001 року в Італії.

Зазначене вказує на те, що сторони припинили фактичні шлюбні стосунки у 2003 році, не були пов"язані сімейними відносинами та спільним побутом, а позивачка не приймала будь-якої участі в купівлі автомобіля.

Аналіз вищенаведених судом доказів дає суду підстави стверджувати, що спірний автомобіль, придбаний ОСОБА_4 за час його окремого проживання ,у зв"язку з фактичним припиненням шлюбних відносин з ОСОБА_3, а тому є його особистою власністю, яка не підлягає поділу.

Оскільки сторони погодилися на пропозицію відповідача ОСОБА_4 щодо оцінки спірного автомобіля, судом не вирішувалася вимога позивачки щодо призначення автотоварознавчої експертизи.

На підставі ст. 57 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна відмовити за їх безпідставністю.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд.

Суддя: