АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/366/15 Справа № 203/3640/14 Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф.Ф. Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної організації Українського товариства глухих на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства глухих, треті особи - Дніпропетровська обласна організація профспілки працівників житлово-комунального господарства місцевої промисловості побутового обслуговування населення, Первинна профспілкова організація Дніпропетровської обласної організації Українського товариства глухих, Державна територіальна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області, Центральне правління Українського товариства глухих про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом (а.с.40-47 т.1) до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства глухих про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення і поновлення на роботі. Позивачі вказували на те, що вони перебували з відповідачем у трудових правовідносинах а саме: ОСОБА_2 з 1982 року в якості художнього керівника Дніпропетровського обласного будинку культури глухих, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 24 лютого 2011 року в якості сторожів. На підставі п.1 ст.40 КЗпП України їх було звільнено з роботи у зв'язку зі скороченням штату: ОСОБА_2 на підставі наказу №42 від 29 квітня 2014 року, ОСОБА_4 на підставі наказу №44 від 29 квітня 2014 року, а ОСОБА_3 на підставі наказу №55 від 15 травня 2014 року.

Посилаючись на те, що їх звільнення було результатом трудових та особистих конфліктів, які виникли між ними та керівником відповідача, на проведення звільнення за відсутності згоди профспілкового органу, не враховано їх переважне право на залишення на роботі та не було запропоновано наявні на час звільнення вакансії, позивачі просили визнати незаконними та скасувати зазначені накази про їх звільнення, поновити ОСОБА_2 на посаді художнього керівника Дніпропетровського обласного будинку культури глухих, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на посадах сторожів.

Ухвалою від 18 липня 2014 року судом залучено до участі у справі прокурора Кіровського району м.Дніпропетровська, а ухвалами від 17 червня та 15 жовтня 2014 року - в якості третіх осіб Центральне правління УТОГ та Державну територіальну інспекцію з питань праці у Дніпропетровській області.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року (з урахуванням ухвали від 01 грудня 2014 року про виправлення описки) позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а рішення постановлено з порушенням норм матеріального права, ставить питання про його скасування та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником підприємства, установи, організації, або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі при ліквідації, реорганізації або перепрофілюванні підприємства, установи, організації, скороченні чисельності або штату працівників.

За правилами ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п.п.1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно зі ст.43 КЗпП України звільнення працівника з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, а звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації, згідно ст.252 того ж Кодексу, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виробничого органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

В п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами і доповненнями), роз'яснено, що відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Судом встановлено, що позивачі перебували з відповідачем в трудових правовідносинах. ОСОБА_2 працювала на посаді художнього керівника Дніпропетровського обласного будинку культури глухих, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - на посадах сторожів УТОГ.

Наказами №42 та №44 від 29 квітня 2014 року відповідач звільнив з роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а наказом №55 від 15 травня 2014 року - ОСОБА_3 згідно п.1 ст.40 КЗпП України в зв'язку зі скороченням штату.

Встановивши, що відповідач не запропонував позивачам зайняти інші посади, які були вакантними; виборний орган первинної профспілкової організації УТОГ не дав згоди на їх звільнення; постановою президії обкому профспілки від 29 квітня 2014 року також було відмовлено в дачі згоди на звільнення з роботи члена виборного профспілкового органу ОСОБА_2, суд обґрунтованого задовольнив вимоги позивачів.

При встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам, а тому не може бути скасоване.

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначені відмови профспілкових органів у наданні згоди на звільнення позивачів є необґрунтованими, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Згідно зі ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» рішення профспілки про надання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Зазначена норма передбачає право власника звільнити працівника без згоди виборного органу профспілкової організації, якщо відмова в наданні згоди на звільнення працівника була необґрунтованою.

Під обґрунтованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку думку, яка ґрунтується на відповідних нормах трудового законодавства.

Необґрунтованою відмовою профспілкового органу вважається відмова, якщо в рішенні профспілки немає посилань на порушення роботодавцем норм трудового законодавства щодо підстав і порядку звільнення працівника.

З матеріалів справи вбачається, що в протоколі первинної профспілкової організації УТОГ від 11 квітня 2014 року наведено обґрунтування відмови у згоді на звільнення (а.с.15-20 т.1). В постанові президії обласного комітету профспілки від 29 квітня 2014 року також наведено обґрунтування відмови з посиланням на порушення роботодавцем норм трудового законодавства щодо підстав і порядку звільнення працівника (а.с.106 т.1).

Сама по собі незгода відповідача з наведеним профспілковими органами обґрунтуванням відмови у згоді на звільнення не є підставою для скасування рішення.

Разом з тим, в оскарженому рішенні міститься висновок суду про відсутність у справі доказів щодо ознайомлення ОСОБА_4 з наказом №44 від 29 квітня 2014 року про звільнення його з роботи.

З такими висновками погодитись не можна, оскільки в матеріалах справи знаходяться копії зазначеного наказу з власноручним підписом ОСОБА_4 про ознайомлення з наказом та отримання його копії (а.с.14, 110 т.1). Крім того, факт ознайомлення з наказом №44 від 29 квітня 2014 року та отримання його копії позивач підтвердив в суді апеляційної інстанції, а тому зазначений висновок суду підлягає виключенню з оскарженого рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної організації Українського товариства глухих задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року змінити, виключивши з нього висновок суду про відсутність у справі доказів щодо ознайомлення ОСОБА_4 з наказом №44 від 29 квітня 2014 року про звільнення його з роботи. В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Петренко І.О.

Романюк М.М.