Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/7036/13-ц Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 59 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Жигановської О.С., Борисюка Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Зазначали, що 03.09.2013 року з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1, на вул. Сабурова у м. Овручі сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок чого був пошкоджений належний позивачці ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_2. В момент пригоди в автомобілі «Opel Combo» знаходилася позивач ОСОБА_2, яка отримала тілесні ушкодження. Вина ОСОБА_3 в скоєні даного ДТП підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 18 жовтня 2013 року.

Позивачі вважають, що у відповідності до ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України володілець джерела підвищеної небезпеки та страховик повинні відшкодовувати їм заподіяну шкоду.

За наведених обставин та після уточнення позовних вимог позивачі просили стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 49 500 грн.; на користь ОСОБА_2 заподіяну шкоду здоров'ю в сумі 2 141 грн. 26 коп. та заподіяну моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Також просили стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 27 159,29 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн.; на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» 49 500 грн. майнової шкоди та 497,49 грн. судових витрат; з ОСОБА_3 23 661 грн. 70 коп. майнової шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди і 463,51 судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 000 грн. моральної шкоди та 416 грн. судових витрат за проведення експертизи.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 судові витрати за проведення експертизи в розмірі 884 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 229,40 коп. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволення позову про відшкодування майнової шкоди, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, і посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду змінити, зменшивши розмір майнової шкоди з 23 661,70 грн. до 212,85 грн.

Обгрунтовуючи скаргу зазначає, що розмір на відшкодування майнової шкоди мав визначатися на момент пригоди (03.09.2013 року), який становив 49 712,85 грн. Проте, вирішуючи спір суд виходив із визначеного експертом розміру відновлювального ремонту автомобіля на момент проведення експертизи (24.10.2014 року) у сумі 73 161,70 грн., хоча вартість відновлювального ремонту значно збільшилася не з його вини, а по вині позивачів через затягування розгляду справи судом. Тому вважає, що розмір коштів на відшкодування майнової шкоди мав визначатися на момент пригоди.

Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» також подало апеляційну скаргу, не погодившись з рішенням суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 49 500 грн. майнової шкоди.

Обгрунтовуючи скаргу вказує, що судом в повній мірі не враховані положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого вони, як Страховик, мали б відшкодувати ОСОБА_1 витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля (страхове відшкодування), розмір якого на дату дорожньо-транспортної пригоди становив 49 212,85 грн., з вирахуванням податку на додану вартість та франшизи, тобто суму 39 270,28 грн.

Проте суд помилково стягнув 49 500 грн, тому апелянт просить рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнення на відшкодування майнової шкоди до 39 270,28 грн., а розмір судових витрат визначити пропорційно задоволеним вимогам.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, оскаржуючи рішення ПАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_3 в поданих апеляційних скаргах зазначають, що судом неправильно визначено розмір коштів, який підлягає стягненню з них на користь власника пошкодженого транспортного засобу на відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою та судових витрат.

Проте з доводами апеляційних скарг погодитися неможливо, враховуючи наступне.

Як встановив суд та доведено матеріалами справи і не оспорюється сторонами по справі, 03.09.2013 року з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «ЗИЛ-130», на вул. Сабурова у м. Овручі сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок даної пригоди був пошкоджений належний позивачці ОСОБА_1 автомобіль марки «Opel Combo». В автомобілі знаходилася позивач ОСОБА_2, яка отримала тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_3 в скоєні даного ДТП підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 18 жовтня 2013 року (а.с.8 т.1).

Відповідно до висновку експерта від 24.10.2014 року № 10517/14-54, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Combo» з урахуванням зносу складових автомобіля станом на час проведення експертизи (24.10.2014 року) складає 73161, 70 грн. (а.с.40 - 61 т.2).

Згідно полісу №АС 3803189 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.07.2013 року, власник автомобіля «ЗИЛ-130» застрахував свою цивільну відповідальність у ПАТ «Київський страховий дім» терміном до 04.07.2014 року з встановленням ліміту відповідальності: за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 грн.;за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн. Розмір франшизи становить 500 грн. (а.с.105 т.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В пункті 4 постанови Пленуму ВС України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадяни, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.

За статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. п. 22.1, 22.3 ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування власників цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", (в редакції, що діяла на момент настання даного страхового випадку) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

При визначенні розміру і способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Встановивши, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний позивачці ОСОБА_1 автомобіль марки «Opel Combo» сталася з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «ЗИЛ-130», власник якого згідно полісу застрахував свою цивільну відповідальність у ПАТ «Київський страховий дім» з встановленням ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., розміру франшизи 500 грн., суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що відповідальними за завдані позивачам збитки є ПАТ «Київський страховий дім» відповідно до Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах передбачених полісом №АС 3803189 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.07.2013 року, а також ОСОБА_3, який керував застрахованим транспортним засобом та винний у даному ДТП, відповідно до вимог ст.1187 ЦК України в тій частині, що не підлягає відшкодуванню ПАТ «Київський страховий дім», як страховиком.

При цьому, суд також обгрунтовано визнав, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілій ОСОБА_1 визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. А саме визнав, що позивачу ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню вартість виконання робіт, необхідних для відновлювального ремонту належного їй автомобіля, визначену висновком експерта від 24.10.2014 року у сумі 73161,70 грн., визначивши розмір відшкодування за рахунок страховика ПАТ «Київський страховий дім» у сумі 49 4500 грн. відповідно до визначеної полісом відповідальності за мінусом франшизи, а решту 23 661 грн. 70 коп. відповідно до ст. 1194 ЦК України стягнув з винного у даному ДТП - ОСОБА_3

Також суд правильно відповідно до ст.88 ЦПК України провів розподіл судових витрат.

З огляду на наведене колегія суддів визнає, що вирішуючи спір суд першої інстанції відповідно до ст.ст. 10, 60, 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову частково.

Викладені в апеляційних скаргах доводи відповідачів про те, що при постановленні оскаржуваного рішення судом не враховані вимоги Закону України „Про обов'язкове страхування власників цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", що потягло неправильне визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди завданої позивачу ОСОБА_1, не можливо визнати обгрунтованими, оскільки такі доводи спростовуються вище наведеними обставинами та наявними у справі доказами.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідно до п.9 постанови Пленуму ВС України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Однак враховуючи, що питання про передачу відповідачам пошкоджених деталей автомобіля «Opel Combo», належного потерпілій, в апеляційних скаргах не порушено, а матеріалами справи не доведено, що пошкоджені деталі, які підлягають заміні мають певну цінність, то колегія суддів не входить в обговорення зазначеного питання.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є необгрунтованими та такими, що не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційних скарг відсутні.

В решті судове рішення сторонами не оскаржується, а тому не є предметом перевірки його законності апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» відхилити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді