Номер провадження: 22-ц/785/4222/15
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у вихованні дитини, а також за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у вихованні дитини. Позивач та його представник посилались на те, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який рішенням суду розірвано 18 січня 2012 року; що від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в 2012 році мешкала з батьком, а після того мешкає з матірю. Позивач та його представник стверджували, що з 2013 року, батько не має можливості нормально спілкуватися з дитиною, відповідач постійно чинить йому перешкоди у зустрічах з дитиною, незважаючи на те, що донька любить його, а він її.

В процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив визначити способи участі у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.н., шляхом зустрічей і побачень чотири рази на місяць: з п'ятниці по неділю за місцем проживання/перебування ОСОБА_2, шляхом зустрічі і побачення з донькою у день її народження: щорічно 13 червня, спільного святкування дня народження, починаючи з 10 год. до 20 год.; шляхом необмеженого спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ним та донькою; встановити, що у день побачення з донькою він має право забирати її з дому/дитячого садка/школи особисто або особою, уповноваженою ним на це, а повернення доньки матері здійснювати ним особисто або уповноваженою ним на це особою.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала частково та пояснила, що не заперечує проти спілкування батька з дитиною, а також їх спільного відпочинку. Однак в червні 2012р. відповідач без її дозволу забрав доньку, утримав її у себе. В звязку з чим, вона була вимушена звернутись з позовом про відібрання дитини від позивача. За вищевказаний час дитина відчувала певних страх, оскільки, до теперішнього часу, побоюється, що її може викрасти батько. Відповідач зазначала, що дитина повинна пройти певну адаптацію для повноцінного спілкування з батьком, а тому первісно зустрічі з дитиною мають проходити у її присутності.

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом з матірю. ОСОБА_3 посилалась на те, що відповідач у червні 2012 року викрав дитину, відмовлявся повернути, що дитина більше прихильна до матері, що нею для дитини створені усі умови для проживання і виховання, та що до теперішнього часу між нею і батьком дитини не досягнуто згоди щодо місця проживання дитини.

Позивач ОСОБА_2 проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 не заперечував.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у вихованні дитини - задоволено частково. Встановлено, що ОСОБА_2 має право на побачення з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щотижня у суботу з 14.00 до 17.00, у присутності матері ОСОБА_3 Зобовязано ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, іпн. НОМЕР_1) не перешкоджати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, іпн. НОМЕР_2) у відвідуванні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у визначений судом час. Решту позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільно з матірю ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, іпн. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, іпн. НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, іпн. НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, іпн. НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 11 березня 2015 року в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у вихованні дитини змінити та ухвалити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному у обсязі, а саме усунути перешкоди ОСОБА_2 зустрічам та спілкуванню з його донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, зі сторони ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб. Визначити способи участі у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкування з нею, його, ОСОБА_2, - шляхом встановлення побачень у період з пятниці по неділю, зустрічі і побачення з донькою чотири рази на місяць: з пятниці по неділю за місцем проживання/перебування ОСОБА_2, зустріч і побачення з донькою у день її народження: щорічно 13 червня, спільне святкування дня народження, починаючи з 10 год. до 20 год.; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ним та донькою; визначити, що у день побачення з донькою він має право забирати її з дому/школи особисто або особою, уповноваженою ним на це, повернення доньки матері здійснювати ним особисто або уповноваженою ним на це особою, а також два тижня на період зимових канікул та два тижня на літні канікули, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти апеляційної скарги заперечувала позивач та її представник, а також представник служби у справах дітей Одеської міськради, посилаючись на інтереси дитини.

В частині визначення місця проживання дитини з матірю ОСОБА_3 рішення суду не оскаржено.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у вихованні дитини, - зміні, з наступних підстав.

За правилами ч. 1 п. 1,4 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду є неповне зясування судом обставин справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2, суд 1-ої інстанції виходив з того, що сторони характеризуються позитивно, що батько в 2012 році змінив місце проживання дитини, і це могло негативно вплинути на дитину, та з того, що дитина повинна пройти певну адаптацію у спілкуванні з батьком, у звязку з чим їх зустрічі повинні проходити у присутності матері, і що суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування.

З висновками суду першої інстанції в межах оскарження колегія суддів погоджується частково.

У відповідності зі ст.ст.11-12,15 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей; предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод; суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення; в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони до січня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.7) Після розірвання шлюбу у січні 2012 року дитина залишилась мешкати разом з матірю.(а.с.87) Сторони працюють, по місцю роботи та по місцю проживання характеризуються позитивно.(а.с.10-13,88-91) Житло-побутові умови обох батьків нормальні.(а.с.8,33,35,87) ОСОБА_4 навчається в Одеській спеціалізованій школі № 17 в 4-В класі, навідує танцювальну студію.(а.с.115)

У червні 2012 року позивач ОСОБА_2 без згоди відповідача ОСОБА_3 самочинно змінив місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 та відмовлявся її повернути відповідачу. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2012 року малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.н., відібрано від її батька та повернуто матері ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.84-86) За наданою апеляційному суду належним чином завіреною випискою із історії хвороби ОСОБА_4 Комунальної установи «Дитяча міська клінічна лікарня № 3», в період з 04 лютого 2013 року по 12 лютого 2013 року, тобто після повернення дитини матері, дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом «Церебрастенія, з епізодами панічних атак, цефалгіями, емоційно-вольовими порушеннями, тривожністю».(а.с.173-174)

За висновком органу опіки та піклування Суворовської райадміністрації Одеської міськради від 10.03.2015р. місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.н. є доцільним визначити з матірю ОСОБА_3.(а.с.113).

Сторони тривалий час не можуть досягти згоди щодо участі батька у вихованні дитини, яка проживає разом з матірю.

За висновком від 03 лютого 2015 року орган опіки та піклування Суворовської райадміністрації Одеської міськради вважав доцільним визначити способи участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.н., шляхом встановлення їх систематичних побачень щосуботи о другій половині дня протягом трьох годин за домовленістю з матірю. (а.с.114)

За правилами ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сімї; дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном; суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Апеляційним судом заслухана думка доньки сторін ОСОБА_4 щодо визначення способів участі батька у її вихованні. Дитина висловила побоювання, що батько не поверне її матері, оскільки порушив обіцянку минулого разу. Проти зустрічей з батьком дівчинка висловила заперечення, наполягала на присутності матері у разі необхідності зустрічатися з батьком, розплакалась. На думку педагога Желнової З.М., у присутності якої відбувалось опитування малолітньої ОСОБА_4, дитина дійсно побоюється батька; викрадення батьком і розлучення з матірю було для неї психотравмуючим, а тому при їх зустрічах до відновлення довіри до батька дитина потребує обовязкової присутності матері. Залучена до участі у розгляді справи, за клопотанням представника позивача, спеціаліст-психолог Савченко - Матвієць С.О. також погодилась, що дитина при побаченнях з батьком якийсь проміжок часу потребує присутності матері, і на теперішній час спрогнозувати протягом якого часу буде в цьому потреба неможливо.

Враховуючи встановлене, колегія суддів з рішенням суду щодо встановлення побачень батька з малолітньою ОСОБА_4 щотижня у суботу з 14.00 до 17.00 год. у присутності матері ОСОБА_3, ухваленого у відповідності з висновком органу опіки та піклування, погоджується. Разом з тим, суд першої інстанції, всупереч правилам ст. 215 ЦПК України, не вмотивував свого висновку щодо відмови позивачу у спілкуванні з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування.

В інтересах дитини та задля відновлення довірливих відносин між дитиною і батьком, відповідно до правил ст. 19 ч. 6 СК України, колегія суддів вважає за можливе частково відступити від висновку органу опіки та піклування, і встановити, що ОСОБА_2 має право також на необмежене спілкування з донькою ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ним та донькою, з дотриманням розпорядку дня дитини. У решті вимоги позивача ( щодо перебування у батька з пятниці по неділю, щорічно в день народження з 10 до 20 год., без присутності матері тощо) на теперішній час з урахуванням думки дитини задоволенню не підлягають і є передчасними.

З огляду на встановлене, та на інтереси дитини не можуть братися до уваги доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не врахував особистий конфлікт між сторонами, що безпідставно обумовив зустрічі дитини з батьком присутністю матері, що батько має рівні з матірю права на виховання дитини, і що висновок органу опіки та піклування повністю не потрібно брати до уваги. Доводи позивача в цій частині суперечать дослідженим обставинам справи.

Той факт, що на момент візиту служби у справах дітей у серпні 2012 року ( за відповіддю від 23.02.2015р. а.с.177) дитина виглядала охайною і доглянутою, а відносини між батьком і дитиною були доброзичливими, вищенаведених висновків суду не спростовує.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у вихованні дитини слід змінити, виклавши в цій частині резолютивну частину рішення в новій редакції.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року змінити (в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у вихованні дитини).

Встановити, що ОСОБА_2 має право на побачення з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щотижня у суботу з 14.00 до 17.00 години, у присутності матері ОСОБА_3.

Встановити, що ОСОБА_2 має право на необмежене спілкування з донькою ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ним та донькою, з дотриманням розпорядку дня дитини.

Зобовязати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, іпн. НОМЕР_1) не перешкоджати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, іпн. НОМЕР_2) у відвідуванні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у визначені судом час та порядку.

У решті позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І. Дрішлюк