Справа № 390/2984/14-ц
Провадження № 4-с/390/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі Шматковій А.І.,

за участю: скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кіровограді скаргу ОСОБА_1 до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровоградського районного управляння юстиції ОСОБА_2 про оскарження відмови у відшкодуванні майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла скарга ОСОБА_1, в якій вона просить суд скасувати рішення державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті виконавчого документа) та зобовязати його знайти інші шляхи для вирішення питання про відшкодування їй матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, а саме: стягнути з громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4500 грн. для поновлення її порушених прав. В обґрунтування скарги зазначає, що вона звернулась до ВДВС Кіровоградського РУЮ з заявою про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого листа виданого 27.11.2014 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області по справі №390/1734/14-к (провадження №1-кп/390/156/14). Однак державним виконавцем ВДВС Кіровоградського РУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті виконавчого документа) у звязку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний код боржника, що унеможливлює подальше виконання рішення суду.

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, які викладено у скарзі, надала пояснення по суті справи.

Представник ВДВС Кіровоградського РУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується копією повістки з відтиском печатки ВДВС Кіровоградського РУЮ із зазначенням дати 12.01.2015 (а.с.18).

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2014 року визнано винним ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 (два) роки кожному. Згідно ст.76 КК України зобовязано ОСОБА_6 та ОСОБА_4: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 4500 грн. (а.с. 20-22).

Кіровоградським районним судом Кіровоградської області у вказаній справі 27.11.2014 ОСОБА_1 видано виконавчий лист №390/1734/14-к (провадження 1-кп/390/156/14), про стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 4500 грн.. Боржником зазначено - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Красноярського краю, проживаючого за адресою: Кіровоградська область та район, с. Підгайці, пров. Річний, 2 (а.с.4).

Постановою державного виконавця ВДВС Кіровоградського РУЮ ОСОБА_2 від 01 грудня 2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний номер боржника, що унеможливлює подальше виконання рішення суду (а.с.3).

З довідки наданої Міністерством доходів та зборів від 21.10.2014 вбачається, що надати реєстраційний номер облікової картки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: Україна, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Підпайці, пров. Річний, 2, не можливо з причини, що боржник з такими реєстраційними даними (ПІБ, дата народження, місце проживання) у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстрований (а.с.5).

З копії вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2014 року та довідки наданої Міністерством доходів та зборів від 21.10.2014, видно, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Красноярського краю ОСОБА_3 Федерації, є громадянином ОСОБА_3 Федерації, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстрований.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 384, ч.1 ст. 385 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ; скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно із ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Частина 5 ст.124 Конституції України зазначає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.32 Конституції України, ч.1 ст.302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься у Рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 №2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну, зокрема відомості про ідентифікаційний номер або номер та серію паспорта боржника.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, що узгоджується із висновком Верховного Суду України, який викладено у постанові від 25.06.2014 року по справі №6-62цс14.

Крім цього, ч.1 ст. 80 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що під час виконання рішень щодо іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, які відповідно проживають (перебувають) чи зареєстровані на території України або мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими особами, застосовуються положення цього Закону.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що вимоги скаржника в частині визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги заяви про зобовязання державного виконавця знайти інші шляхи виконання рішення суду, зважаючи на межі судового розгляду, суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково, оскільки розглянувши скаргу судом досліджено законність відмови у відкритті виконавчого провадження у звязку з відсутністю у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника, проте інші питання щодо можливості виконання рішення суду судом не досліджувались, а тому суд вважає необхідним зобовязати державного виконавця повторно вирішити питання щодо відкриття провадження, зважаючи на висновки, які викладено у мотивувальній частині ухвали суду.

Керуючись ст.ст.18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.383 389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровоградського районного управляння юстиції ОСОБА_2 про оскарження відмови у відшкодуванні майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця ВДВС Кіровоградського РУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті виконавчого документа) від 01 грудня 2014 року, яку винесено за виконавчим листом №390/1734/14-к (провадження №1-кп/390/156/14) від 27 листопада 2014 року, який видано Кіровоградським районним судом Кіровоградської області неправомірними.

Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті виконавчого документа) від 01 грудня 2014 року, яку винесено державним виконавцем ВДВС Кіровоградського РУЮ ОСОБА_2 за виконавчим листом №390/1734/14-к (провадження №1-кп/390/156/14) від 27 листопада 2014 року, який видано Кіровоградським районним судом Кіровоградської області скасувати.

Зобовязати державного виконавця ВДВС Кіровоградського РУЮ ОСОБА_2 повторно вирішити питання про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №390/1734/14-к (провадження №1-кп/390/156/14) від 27 листопада 2014 року, який видано Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, враховуючи висновки, які викладено у мотивувальній частині ухвали суду.

Про виконання ухвали ВДВС Кіровоградського РУЮ повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7