Справа № 460/1168/14 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/783/1181/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю представника позивача Ривака М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Дністер" до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства " Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Дністер" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 02 листопада 2010 року ПАТ АСК "Дністер" та ЗАТ Львівський лікеро-горілчаний завод уклали договір про страхування наземного транспорту № 075-3201/662-10, згідно якого було застраховано автомобіль НОМЕР_1. 13 квітня 2011 року ПАТ АСК "Дністер" отримано повідомлення від власника застрахованого автомобіля про те, що 12 квітня 2011 року, близько 13 год 30 хв, у м. Львові трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля, яким керував ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок якої застрахований автомобіль зазнав пошкоджень. Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області від 04 травня 2011 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Страховим актом № 32-108-11-01/11 від 09 червня 2011 року, дорожньо-транспортну пригоду, що трапилась із застрахованим автомобілем визнано страховим випадком, а розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті визначений на рівні 21049,19 грн., яке було перераховано позивачем на відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля. 14 січня 2013 року Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" частково відшкодувала завдані збитки у розмірі 18052,97 гривень. В подальшому до участі в справі в якості другого відповідача було залучено ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія. Після уточнення позовних вимог, позивач просив прийняти рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 - 83,00 грн.- оплата за довідку ДАІ, 450 грн.- оплата за експертизу пошкодженого транспортного засобу, з відповідача Приватного акціонерного товариства " Українська пожежно-страхова компанія" - 2996, 22 грн.- сума страхового відшкодування; стягнути пропорційно з ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"- 1287,20 грн за юридичні послуги та 243, 60 грн - судового збору

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року позов задоволено. Вирішено:

cтягнути з ОСОБА_4, жителя с. Коти Яворівського району Львівської області в користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Дністер" 83 грн. - оплату за довідку ДАІ та 450 грн. - оплату за експертизу пошкодженого транспортного засобу, всього стягнути 533 (пятсот тридцять три) гривні.

стягнути з Приватного акціонерного товариства " Українська пожежно-страхова компанія" в користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Дністер" суму страхового відшкодування в розмірі 2996 (дві тисячі девятсот девяносто шість) гривень 22 копійки.

стягнути з ОСОБА_4, жителя с.Коти Яворівського району Львівської області в користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Дністер" судові витрати по справі в розмірі 229,62 гривні.

стягнути з Приватного акціонерного товариства " Українська пожежно-страхова компанія" в користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Дністер" судові витрати по справі в розмірі 1301,18 гривень.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржено відповідачем Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія", яке посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення Яворівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" скасувати і прийняти нове рішення , яким у позові до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія відмовити. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскарженим рішенням вирішено стягнути з апелянта 1301, 18 грн. судових витрат, при цьому судом не досліджено доказів на підставі та у відповідності до яких визначено вищевказану суму. Зазначає, що у відповідності до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року та "Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів", затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції та ФДМУ від 24 листопада 2003 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 18 052, 97 грн. Вважає, що страхове відшкодування розраховане вірно і відсутні підстави для доплати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних мотивів.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, в оскарженій його частині, в повній мірі не відповідає вищезазначеним вимогам законодавства.

Судом першої інстанції було встановлено, що страховиком Публічним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Дністер" ( позивачем) по страховому випадку, який стався 12 квітня 2011 року з вини відповідача-1 ОСОБА_4, було виплачено страхувальнику - ЗАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" страхове відшкодування в сумі 21049,19 гривень. Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" (відповідач 2) - страховик особи, відповідальної за настання страхового випадку -ОСОБА_4 (відповідача 1), відшкодував позивачеві страхове відшкодування у сумі 18052, 97 грн.

Посилаючсь на ст. ст. 1166 та 993 ЦК України , згідно з положеннями яких, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, та - до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа , що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, суд першої інстанції зазначив , що з моменту виплати страхового відшкодування ПАТ"Акціонерна страхова компанія "Дністер" отримала право вимоги до ОСОБА_4 - особи відповідальної за завдані збитки та до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія".

Колегія суддів погоджується з правильністю застосування вищезазначених норм матеріального права лише щодо ОСОБА_4, як особи відповідальної за завдані збитки. Водночас, колегія суддів вважає, що вищезазначені норми матеріального права не підлягали застосуванню до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" , оскільки ця страхова компанія не є особою відповідальною за завдані збитки.

Ні позивачем, ні відповідачем ОСОБА_4 у цій справі не було надано доказів, які б свідчили про те, що ними оспорювалася правильність розміру страхового відшкодування, визначеного ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (страховиком ОСОБА_4) в сумі 18052,97 грн, згідно договору страхування, укладеного між вищезазначеними особами.

Таким чином, у зв"язку з тим, що сума страхового відшкодування, яка була сплачена ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (страховиком страхувальника ОСОБА_8 ) Публічному акціонерному товариству"Акціонерна страхова компанія "Дністер" ( страховику страхувальника ЗАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" ), була на 2996 грн 22 коп меншою ніж та, сума страхового відшкодування, яку страховик - ПАТ "Акціонерна страхова компанія "Дністер" виплатив потерпілому -ЗАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод", то, у відповідності до положень:

ч.1 ст. 1194 ЦК України , якою встановлено: що , особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням) ;

ч.1 ст. 1191 ЦК України, якою встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом;-

позивач, який сплатив потерпілій особі - ЗАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод" шкоду в сумі 21049 грн 19 коп, яка була відшкодована йому страховиком ОСОБА_4 лише в сумі 18052,97 грн , набув право вимагати невідшкодовану йому різницю в сумі 2996 грн 22 коп (21049,19 грн мінус 18052, 97 грн ) від особи відповідальної за завдання шкоди, а саме від ОСОБА_4, а - не від ПрАТ "Українська пожежно - страхова компанія".

На те, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає стягненню з особи відповідальної за завдання шкоди, вказується і в роз"ясненнях, наведених в третьому абзаці пункту 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", згідно яких: при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, вирішивши стягнути 2996 грн 22 коп (різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням) з страховика, а не - з особи, відповідальної за завдання майнової шкоди, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити також, що, навіть, у випадку наявності підстав для задоволення позовних вимог, пред"явлених до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" , у суду першої інстанції не було підстав для стягнення з ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" в користь позивача судових витрат в сумі 1301, 18 грн, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази , підтверджуючі сплату позивачем судового збору в сумі 243 грн 60 коп в дохід держави, а також відсутні докази, підтверджуючі оплату позивачем юридичних послуг в сумі 1287 грн 20 коп.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні позову до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" слід відмовити, то немає підстав для стягнення з цього відповідача судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при вирішенні позову щодо відповідача ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а також- неправильне застосування норм процесуального права, що вбачається у тому, що позовні вимоги про стягнення 2996 грн 22 коп були пред"явлені до ПрАТ "Українська страхова компанія" як до неналежного відповідача. Отже, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, в частині задоволення позовних вимог пред"явлених до відповідача ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" не відповідають обставинам справи, і в цій частині оскаржене рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування оскарженого рішення.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу належить задовольнити, рішення суду в оскарженій частині - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог , пред"явлених до відповідача ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія".

Керуючись ч. 3 ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 , ч. 3 ст. 309, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2014 року в частині стягнення з ПРАТ Українська пожежно-страхова компанія в користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Дністер" суми страхового відшкодування в розмірі 2996 гривень 22 коп. і судових витрат по справі в розмірі 1301,18 гривень скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Дністер" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" страхового відшкодування в сумі 2996, 22 грн відмовити.

В решті рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: _______________ Тропак О.В.

Судді: ________________ Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В.