печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №02/980/К/010 від 26.02.2009 року,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ПАТ «Старокиївський банк» звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача мотивуючи заявлені вимоги тим, що 26 лютого 2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 02/980/К/010, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 726 846,61 грн. з кінцевим терміном повернення грошових коштів до 25 лютого 2010 року, а позичальник у свою чергу зобов'язався своєчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних. У подальшому між банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод, якими продовжувалися строки користування кредитними коштами, зокрема, останньою додатковою угодою до кредитного договору від 30 квітня 2014 року термін користування кредитом продовжено до 29 квітня 2014 року. 02 червня 2014 року у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки №02/980/002. В цей же день у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №02/980/001. 05 червня 2014 року було погашено суму отриманого ОСОБА_3 боргу за кредитним договором у розмірі 726 846,61 грн. Разом з тим, зазначає представник банку, позичальник зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом своєчасно та в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті процентів, пені та штрафів. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути суму заборгованості з відповідачів, як поручителів, в розмірі 640 397,63грн. з кожного.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі.

Представники відповідачів проти задоволення позову заперечували, надавши свої письмові заперечення.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 лютого 2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 02/980/К/010, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 726 846,61 грн. з кінцевим терміном повернення грошових коштів до 25 лютого 2010 року, а позичальник у свою чергу зобов'язався своєчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних. У подальшому між банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод, якими продовжувалися строки користування кредитними коштами, зокрема, останньою додатковою угодою до кредитного договору від 30 квітня 2014 року термін користування кредитом продовжено до 29 квітня 2014 року.

02 червня 2014 року у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки №02/980/002.

В цей же день у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки №02/980/001.

Умовами вказаних договорів поруки було визначено те, що даний договір забезпечує виконання ОСОБА_3 свох зобов'язань за кредитним договором , з його подальшими змінами та доповненнями. При цьому договорами було визначено, що поручителі забезпечують виконання позичальником зобов'язань перед кредитором за основним боргом по кредитному договору №02/980/К/010 від 26 лютого 2009 року, в сумі : ОСОБА_1 - 16 065,82грн., ОСОБА_2- 710 780,79грн.

Позивач повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором в частині надання кредиту, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальним ордером № 5759/1 від 26 лютого 2009 року та виписками з особових рахунків.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником позивача, 05 червня 2014 року відповідачі повністю погасили суму отриманого ОСОБА_3 боргу за кредитним договором. Зокрема відповідач ОСОБА_1 погасив борг в сумі 16 065,82 грн., ОСОБА_2 погасив борг на загальну суму 710 780,79 грн.

Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги представник позивача посилається на те, що у зв'язку з порушенням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у останнього виникла значна заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, відтак вважає що вказана сума з урахуванням штрафних санкцій підлягає стягненню з відповідачів, оскільки вони виступили поручителями позичальника.

Між тим, згідно з п. 1.1 договорів поруки від 02 червня 2014 року, укладеного між позивачем та відповідачами договір забезпечує виконання ОСОБА_3 зобов`язань перед кредитором за основним боргом, що виникають із кредитного договору № 02/980/К/021-2010 від 28 грудня 2010 року в сумі 726 846,61 грн.

Відповідно до п. 1.3 цього договору сторони встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням позичальника згідно кредитного договору, що зазначені в п. 1.1 договору.

Згідно з п. 1.1 договору поруки від 02 червня 2014 року, укладеного між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_1 договір забезпечує виконання ОСОБА_3 зобов`язань перед кредитором за основним боргом по кредитному договору № 02/980/К/010 від 26.02.2009 року в сумі 16 065,82 грн.;

В той же час, відповідно до п.1.1 договору поруки від 02 червня 2014 року, укладеного між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_2 договір забезпечує виконання ОСОБА_3 зобов`язань перед кредитором за основним боргом по кредитному договору 02/980/К/010 від 26.02.2009 року в сумі 710 780,79 грн.

Відповідно до п. 1.3 вказаних договорів сторони встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням позичальника згідно кредитного договору, що зазначені в п. 1.1 договору.

Згідно ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 цього ж Кодексу поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином цивільне законодавство передбачає можливість поручителя забезпечувати виконання основного зобов'язання як в повному обсязі, так і частково. Це залежить від волі поручителя, його платоспроможності, оскільки саме він вправі обирати обсяг своєї відповідальності у разі невиконання боржником зобов'язання перед кредитором.

Договорами поруки, укладеним між ПАТ «Старокиївський банк» та відповідачами забезпечено часткове виконання зобов'язань по кредитному договору № 02/980/К/10 від 26 лютого 2009 року, а саме відповідачі зобов'язалися відповідати за виконання позичальником зобов`язань по сплаті основного боргу у розмірі у розмірі 726 846,61 грн.

Як встановлено в ході розгляду справи відповідачі погасили 05 червня 2014 року заборгованість позичальника по основному боргу у розмірі 726 846,61 грн.

Таким чином відповідачі, як поручителі виконали умови договору поруки у повному обсязі.

Оскільки в ході розгляду не знайшли свого підтвердження посилання позивача на порушення його прав з боку відповідачів, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 224-233 ЦПК України ; ст. ст. 526, 530, 554, 610, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №02/980/К/010 від 26.02.2009 року,- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Цокол Л.І.