Справа № 464/9727/14 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/1249/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Берези В.І., Мельничук О.Я.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

встановила:

у вересні 2014 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому після уточнення позовних вимог, просив: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача на користь позивача понесені нею додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 300 грн. щомісяця. На обґрунтування вимог посилався на те, що відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. Дитина повністю знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача. Крім того, дочка сторін постійно хворіє, має алергію, потребує лікування, у зв'язку з чим ОСОБА_2 змушена нести додаткові витрати на оздоровлення доньки.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2014 року вищевказаний позов задоволено частково. Постановлено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 твердій грошовій сумі в розмірі 643 /шістсот сорок три/ грн., щомісячно, починаючи з 24 вересня 2014 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 половину понесених нею додаткових витрат на дитину в розмірі 172 /сто сімдесят дві/ грн. 56коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання та вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, просить його змінити й ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача повністю. Апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, оскільки в частині визначення розміру аліментів ухвалено без належного дослідження фактичних обставин справи. Зокрема, апелянт зазначає, що позивач перебуває на обліку в Львівському міському центрі зайнятості як шукач роботи, статусу безробітного не набула, тобто не має доходу, з незалежних від неї причин.

Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення щодо часу та місця розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, учасника процесу на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної інстанції та в межах позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 СК передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі суд вірно виходив з обставин справи, відсутності у відповідача постійного місця праці, стабільного заробітку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався ст.ст.182, 184 Сімейного кодексу України, в тому числі і виходячи з того, що обов'язок щодо утримання дитини є рівною мірою як матері так і батька.

В той же час, колегія суддів перевіряючи визначений судом розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на дитину, вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення районний суд вірно виходив того, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення судового рішення, визначеного ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік», становить 1 286 грн.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не працює, перебуває на обліку в Львівському міському центрі зайнятості як шукач роботи, статусу безробітного не набула, тобто не має доходу з незалежних від неї причин, не може слугувати підставою для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1 тисячі гривень щомісячно, оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, витрати в межах прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку покладаються на обох батьків.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в дитячого ортопеда та невролога, що стверджується довідкою КП «Львівської 1-ої міської клінічної лікарні ім. Князя Лева» (а.с.94), їй встановлено діагноз - атопічний дерматит (а.с.5-7), неврозоподібний стан, рекомендовано консультацію психіатра, та призначено лікування: нейростабіл або тенотен, магне-B6, хвойно-соляні ванни (а.с.70), гліцисед (а.с.72).

Відтак, дитина сторін хворіє та відповідно потребує додаткових витрат на лікування, які надаються позивачем.

Як вбачається з представлених суду фіскальних чеків від 19.09.2014 р., 23.09.2014 р., 19.10.2014 р. та 20.10.2014 р. (а.с.70, 71, 72 зв., 77, 78, 83), позивачем витрачені кошти на придбання виписаних за рецептом лікаря ліків для дитини на загальну суму 345,12 грн., зокрема: магне-B6, тенотен, хвойний концентрат для ванн, нейростабіл, гліцисед.

Відтак, районним судом вірно визначено розмір додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, та які понесені позивачем на лікування їхньої неповнолітньої дочки.

Розрахунку щодо місячних витрат на дитину для вирішення питання стягнення таких з метою фінансування наперед або періодично, або постійно не представлено.

Колегія суддів звертає увагу, що у разі зміни матеріального становища відповідача позивачка не позбавлена права на звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів (ст.192 СК України).

Враховуючи, що судом правильно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, то за таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Береза В.І.

Мельничук О.Я.