Справа № 573/1172/15-ц
Номер провадження 2/573/332/15
РІШЕННЯ

іменем України

17 червня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білопільської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 квітня 1998 року померла ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1, позивачу у справі. Також зазначив, що 16 липня 2003 року помер його батько ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 7/20 частки домоволодіння №19 по вул. Червоногвардійській в м. Білопіллі Сумської області, яка належала спадкодавцю на праві власності. На даний час позивач має намір успадкувати майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 та його батька ОСОБА_3, але при зверненні з заявою до нотаріуса було встановлено, що ним пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначив те, що він був юридично не обізнаний в даному питанні та не мав достатніх коштів для оформлення спадщини, про існування заповіту від імені ОСОБА_2 він дізнався лише в травні 2015 року від матері ОСОБА_4, яка і зберігала вказаний заповіт, а після смерті батька ОСОБА_3 вважав, що спадщину прийняла мати. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом і просив визначити йому додатковий строк для подання зяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 та за законом після смерті батька ОСОБА_3

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, направив суду заяву про уточнення позовних вимог, просив визначи йому додатковий строк лише для подання зяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 тривалістю 3 місяці. Позов в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 просив залишити без розгляду. Справу просив слухати без його участі уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Білопільської міської ради в судове засідання не зявився, міський голова ОСОБА_5 направив суду листа про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнають повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 квітня 1998 року померла ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть (а.с. 9).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе свої майно заповіла ОСОБА_1, позивачу у справі (а.с. 11).

На даний час позивач має намір успадкувати майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, в звязку з чим звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але зясувалось, що ним пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 квітня 1998 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Статтею 534 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Такі ж правила продовження строку для прийняття спадщини, були передбачені ч. 1 ст. 550. ЦК УРСР 1963 року, а саме строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

З листа Білопільської державної нотаріальної контори від 06 червня 2015 року № 564/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 квітня 1998 року, не заводилась (а.с. 26-27).

У звязку з тим, що ОСОБА_1 був юридично не обізнаний щодо строку подання заяви про прийняття спадщини, не мав достатніх коштів для оформлення спадщини та про існування заповіту дізнався лие в травні 2015 року, він своєчасно не звернувся на протязі 6-ти місячного строку з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2

Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, тому йому необхідно визначити додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 534,549-550 ЦК УРСР 1963 року, ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 17 квітня 1998 року в місті Білопіллі Сумської області, тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя