Справа № 541/509/15-ц
Номер провадження 2-о/541/33/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 травня 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Олешко Н.А.,

з участю адвоката Москаленко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю (так у заяві),-

в с т а н о в и в :

В березні 2015 року заявниця ОСОБА_2 звернулася в суд з цією заявою, посилаючись на те, що встановлення такого факту їй необхідно для спадкування, після померлого ОСОБА_3.

В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Москаленко М.П., який діє на підставі відповідного договору про надання юридичної допомоги / а.с. 27, 28 /, подану заяву підтримали, просили задовольнити її. З пояснень заявниці вбачається, що з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, спочатку без реєстрації шлюбу, а потім зареєструвавши його у вересні 2006 року. Після цього, такий шлюб було розірвано, але вони постійно проживали разом. При зверненні до нотаріуса з намірами оформити спадщину після померлого ОСОБА_3, їй було відмовлено в цьому через відсутність даних проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. З цих підстав вона і просить суд встановити зазначений факт.

Представник заінтересованої особи від Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області - її сільський голова Донченко Ю.М. / а.с. 35 /, користуючись своїми процесуальними правами, відмовився від давання показань, проте, в судових дебатах просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2, через те, що за життя ОСОБА_3 між ним і заявницею були напружені стосунки, що і призвело до розірвання їхнього шлюбу. З огляду на це, в інтересах територіальної громади заява не може бути задоволена.

Заслухавши пояснення заявниці, показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали архівної цивільної справи Миргородського міськрайонного суду № 2 - 1093/08 за 2008 рік та, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань.

Відповідно до довідок, виданих виконавчим комітетом Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (так у довідці від 21.03.2015 року) ОСОБА_3 з ним проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 заявниця ОСОБА_2 / а.с. 9 /. За вказаною адресою ОСОБА_2 зареєстрована з 28 вересня 2009 року та до дня смерті ОСОБА_3 вели спільне господарство / а.с. 11 /.

Факт реєстрації заявниці за вказаною адресою з 28 вересня 2009 року підтверджується витягом із її паспорта громадянина України/ а.с. 14, зворотня сторона /.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, наявного в матеріалах дослідженої архівної цивільної справи Миргородського міськрайонного суду № 2 - 1093/08 за 2008 рік ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували такий шлюб між собою 30 вересня 2006 року у Великосорочинській сільській раді Миргородського району / а. арх.с. 3 /.

Згідно матеріалів згаданої архівної справи 28 серпня 2008 року заявниця звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зазначивши у своїй заяві, що причинами для розірвання шлюбу є те, що станом на день подачі позову разом, як сім'я, вони не проживають понад один рік, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства і взагалі не спілкуються та не бачаться. Тому сім'ї не існує. Зберегти її та примиритися вже неможливо. Зі змісту цієї позовної заяви місцем проживання обох сторін зазначено різні адреси / а.арх.с. 2 /.

З цим позовом заявниці погодився і ОСОБА_3, подавши на той часу суду відповідну письмову заяву / а.арх.с. 9 /.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 02 жовтня 2008 року, яким шлюб між сторонами припинено, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подружніх і сімейних стосунків не підтримували з вересня 2007 року по причині втрати подружніх почуттів один до одного, на примирення не згодні. Таке рішення набрало законної сили та допущене до виконання / а.арх.с. 15, 17/.

Статтею 61 ч. 3 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За життя ОСОБА_3 мав у своїй власності дві земельні ділянки та житловий будинок з надвірними побудовами / а.с. 4, 5, 6, 7 /.

ІНФОРМАЦІЯ_2 згадана особа померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть / а.с. 8 /, внаслідок чого відкрилася спадщина на її майно.

Постановою державного нотаріуса від 15 січня 2015 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого ОСОБА_3 по причині відсутності документів, які підтверджують право заявниці на спадкування, як спадкоємця четвертої черги за законом, відповідно до положень ст. 1264 ЦК України / а.с. 12 /.

Допитаний, як свідок ОСОБА_5 показав, що заявниця і померлий ОСОБА_3 дійсно проживали однією сім'єю, проте конкретизувати період і тривалість такого проживання в шлюбі та поза ним свідок не зміг.

Надані заявницею, як докази, довідки виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району від 22 вересня 2014 року та 21 березня 2015 року за своїм змістом підтверджують лише факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за однією адресою, проте не підтверджують період такого проживання з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, як на те у своїй заяві посилається заявниця / а.с. 11, 9 /.

З метою виконання судом вимог частин 1, 2 ст. 235 ЦПК України, на вжиття заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, досліджено матеріали вищезгаданої архівної цивільної справи, за змістом документів якої, в тому числі і власноручно підписаних заявницею ОСОБА_2, вбачається, що, як мінімум з вересня 2007 по 28 серпня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подружніх і сімейних стосунків не підтримували. Ця обставин також встановлена судовим рішенням.

Таким чином, аналіз перевірених судом доказів дає підстави суду зробити висновок про те, що в супереч положенням ст. 1264 ЦК України, на момент смерті ОСОБА_3 заявниця не проживала з цим спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а тому не може бути спадкоємцем четвертої черги за законом.

Відповідно до статті 256 ЦПК України судом встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту, який просить встановити заявниця не підтверджений належними і допустимими доказами. З цих підстав у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю із ОСОБА_3 з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто, по дату смерті останнього, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Чернюк В.Д.