АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3745 /15
Категорія: договірні Доповідач: Сащенко І.С. УХВАЛА
20 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - Сащенко І.С.
суддів: - Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.,
при секретарі - Стрельченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі відділення № 32 ХГРУ «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів,-
в с т а н о в и л а:
У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що 24.09.2006 року уклав з відповідачем кредитний договір і отримав 6470 грн. У зв'язку із виниклою заборгованістю банк звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу. Згідно судового наказу від 11.06.2007 року з позивача стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 8118,41 грн. включно з судовими витратами. Судовий наказ позивачем отримано 10.07.2007 року та виконано 19.07.2007 року у повному обсязі. Між тим, відповідачем проводилося списання грошових коштів з поточного карткового рахунку позивача і з 31.10.2013 року по 07.02.2014 року безпідставно списано суму 2370 грн. Рішенням суду від 10.07.2014 року кредитний договір припинений, тому банк незаконно списав вказану суму з рахунку позивача.
Просив стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на свою користь безпідставно списані грошові кошти разом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 2702,55 грн.
Позивач в судове засідання не з'явився.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 списані грошові кошти в сумі 2702,55 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що банк мав право списувати кошти з рахунків позивача, оскільки у нього була заборгованість за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що боржником було виконано зобов'язання у повному обсязі, тому підстав для списання коштів з його рахунку у банку не було.

Вказаний висновок суду судова колегія апеляційного суду вважає вірним.

Встановлено, що 24.09.2006 року між сторонами укладено кредитний договір №HAEHRK11320069, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 6470 грн. ( а.с.7-10 ).

У зв'язку з заборгованістю, що виникла, 11.06.2007 року Московським районним судом м. Харкова винесено судовий наказ, на підставі якого з ОСОБА_3 стягнуто на користь банку заборгованість у сумі 8118,41 грн. ( а.с.11 ).

19.07.2007 року з боку позивача у повному обсязі сплачено суму заборгованості на підставі судового наказу (а.с.12).

Згідно з п. 4.6 Умов та Правил надання банківських послуг, з якими позивач був ознайомлений і погодився їх виконувати, позичальник доручає банку здійснювати списання коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, які підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежів, а також списання коштів з картрахунків у випадку настання строків платежів по інших договорах клієнтів у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання в межах платіжного ліміту картрахунка).

Також пп. 1.1.3.1.6, 1.1.3.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором.

Таким чином, між сторонами на підставі вказаних договорів (правочинів) склалися правовідносини з взаємопов'язаними правами та обов'язками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

У період з 31.10.2013 року по 07.02.2014 року банком одноособово стягнуто з ОСОБА_3, шляхом списання з картки особистого рахунку 2370 грн. ( а.с.20-23 ).

Посилання представника ПАТ КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 борг було погашено не в повному обсязі, судовою колегією не приймаються.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.08.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19.11.2014 року, кредитний договір від 24.09.2006 року, укладений між сторонами визнано припиненим з 19.07.2007 року ( а.с.13-19, 52-55 ).

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, підстав вважати, що за ОСОБА_3 в установі банку обраховується заборгованість після визнання кредитного договору припиненим та ця заборгованість може бути списана з карткового рахунку позивача відповідно до вимог договору чи закону немає.

Суд розглянув справу в межах заявлених вимог. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,317 ЦПК України колегія суддів, у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді