_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4638/15-ц
Провадження № 2/520/2956/15
УХВАЛА

про відмову у витребуванні доказів

20 травня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Кудіновій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту ухилення від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця та усунення від права спадкування,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом у якому просить суд визнати факт ухилення відповідача від утримання спадкодавця та усунути його від спадкування після смерті ОСОБА_3.

27.04.2015 року було відкрито провадження у справі.

Разом із позовними вимогами позивач звернулась до суду з вимогами про витребування доказів у першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ копій виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3,

15.05.2015 року представник заявника звернулась до суду з заявою, у якій наполягала на вирішенні вказаного питання про витребування доказів та разом з тим, вказуючи на те, що її довіритель є людиною похилого віку, просила суд також витребувати відомості про суми витрат, понесених на оплату комунальних послуг в інтересах ОСОБА_3, та витребувати архівні відомості медичної довідки щодо здоровя ОСОБА_3

Відповідно до аналізу положень ст. 137 ЦПК України, суд в праві вирішити клопотання про витребування доказів, призначивши його до розгляду у відкритому судовому засіданні, про що повідомляє учасників справи у встановленому законом порядку.

Учасники справи повідомлялись про час та місце вирішення зазначеної заяви шляхом направлення телефонограм, у судове засідання не зявились, додаткових заяв, клопотань або заперечень не надали.

Дослідивши наданні заявником письмові пояснення та відомості цивільної справи №520/4638/15-ц суд вказує на наступне.

Основою цивільного процесу є принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених Цивільним процесуальним кодексом.

Доказування сторонами своїх вимог або заперечень відбувається в певних врегульованих процесуальним законодавством формах. Особи, які беруть участь у справі, можуть: долучити докази до позовної заяви, заперечення; подати відповідні докази в судовому засіданні; подати заяву про забезпечення судом доказів; заявити клопотання про витребування доказів, виклик свідка, огляд доказів за їх місцезнаходженням, призначення експертизи.

При цьому процесуальні питання, повязані з поданням заяви про забезпечення судом доказів, різновидом якої є заява про витребування доказів, врегульовано положеннями ст.ст. 133-137 ЦПК України.

Відповідно до системного аналізу вказаних правових положень, вбачається, що зазначена заява подається до суду у письмовій формі та у ній має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Разом з тим за текстом заяви обовязково мають бути зазначені обставини, які зумовлюють складнощі у отриманні доказів особисто заявником. На підтвердження зазначених обставин до заяви мають бути долучені відомостей (належні докази) про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

При цьому щодо приписів закону про зміст та форму заяви про витребування доказів вбачається, що до неї мають застосовуватися загальні засади цивільного судочинства, зокрема положення ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, з чого вбачається, що заявник має належним чином довести та обґрунтувати необхідність винесення судом ухвали про витребування доказів, підтвердити свої вимоги належними доказами.

Натомість заявник, за текстом заявлених до суду вимог про витребування доказів, в супереч зазначеній правовій позиції, жодних належних доказів неможливості отримання вказаних нею доказів не надала, так само, як не надала і належного обґрунтування доцільності дослідження судом таких відомостей.

Разом з тим суд зауважує і про те, що вимоги заявника про витребування доказів вбачаються передчасними, оскільки питання про призначення чудової експертизи, та про доцільність її призначення взагалі, судом ще не розглядалось.

Таким чином суд доходить висновку про те, що заявник зловживає своїми процесуальними правами щодо витребування доказів, та не вчинивши належних заходів щодо самостійного отримання доказів по справі, одразу звернувся до суду, перетворивши таким чином своє право подання доказів на обовязок суду щодо збирання доказів, що відповідно до засад позовного провадження у цивільних справах є неприпустимим.

На підставі викладеного суд відмовляє ОСОБА_4 у задоволенні її заяви про витребування доказів, як такій, що необґрунтована та передчасна.

Разом з тим суд розяснює заявнику та іншим учасникам справи їх право на звернення до суду з належним чином обґрунтованою заявою про витребування доказів, у тому числі, повторно, якщо така заява з будь-яких причин не була задоволена раніше.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 133 -137, ст., 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_4, про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Прохоров П. А.