АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2112/15 Справа № 180/3491/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула О. С. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року по скарзі Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О., заінтересована особа: Спеціалізована ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ДП "Придніпровська залізниця" звернулося до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О., стосовно скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи свої вимоги, просило суд визнати протиправними дії старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О. та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні 44005376; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О. щодо не вчинення належних дій по закінченню ВП 44005376; зобов'язати старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О. вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження № 44005376.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року у задоволенні скарги ДП "Придніпровська залізниця" відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП "Придніпровська залізниця" просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У п.7, 13, 17 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз'яснено наступне:

Відповідно до ст.ст. 28, 41, 89 ЗУ "Про виконавче провадження" при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74-77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд;

Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Згідно матеріалів справи, рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27.02.2014 року з ДП "Придніпровська залізниця" та ОСОБА_3, солідарно, стягнуто на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2014 року змінено в частині порядку стягнення судових витрат, в решті рішення суду залишено без змін(а.с.133-135).

Судом встановлено, що на виконання рішення суду Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 12.05.2014 року було видано виконавчий лист № 2/180/455/2014 про стягнення, солідарно, з ДП "Придніпровська залізниця", ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Виконавчий лист було пред'явлено до виконання через Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

16.07.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 44005376 та надано боржнику строк до 22.07.2014 року виконати у добровільному порядку виконавчий лист.

18 липня 2014 року ДП "Придніпровська залізниця" на виконання виконавчого листа платіжним дорученням перерахувало на користь ОСОБА_4 83243 грн. 60 коп. та на користь держави у вигляді обов'язкового платежу у відповідності до ст. 168 Податкового кодексу України 16756 грн. 40 коп.

Згідно постанови державного виконавця від 22.07.2014 року виконавче провадження зупинено.

05 листопада 2014 року виконавче провадження було поновлено.

У зв'язку з невиконанням виконавчого листа в повному обсязі, у добровільному порядку, 06 листопада 2014 року старший державний виконавець Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловол В.О. виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 000 грн., при цьому в постанові зазначено, що боржник в самостійному порядку в строк, вказаний у постанові про відкриття виконавчого провадження, виконавчий лист не виконав.

14 листопада 2014 року державний виконавець виніс постанову про виправлення описки та розмір виконавчого збору, який складає 1675 грн. 64 коп.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що боржником ДП "Придніпровська залізниця" рішення суду у встановлені строки для добровільного його виконання в повному обсязі не виконано, на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 перераховано грошові кошти лише у розмірі 83 243,60 грн. замість 100 000 грн., а тому державний виконавець вчиняв оскаржувані дії у межах повноважень, передбачених ЗУ "Про виконавче провадження". При цьому суд також зазначив, що моральна шкода, яка стягнута на користь ОСОБА_4 у сумі 100 000 гривень, за положеннями Податкового Кодексу України оподаткуванню не підлягає.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Так, при розгляді скарги ДП "Придніпровська залізниця" суд не звернув уваги на наступне.

За правилами ч.1 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як видно з матеріалів справи, боржник ДП "Придніпровська залізниця" у визначений державним виконавцем строк, тобто в строк до 22.07.2014 року, виконало рішення суду.

Однак, при розгляді скарги відносно бездіяльності старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О. щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження на підставі фактичного виконання рішення за виконавчим листом № 2/180/455/2014, суд не взяв до уваги зазначені обставини та дійшов до помилкового висновку про наявність у державного виконавця підстав, передбачених ч.1 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження", розпочинати відносно ДП "Придніпровська залізниця" примусове виконання рішення суду.

Висновки суду про те, що боржник ДП "Придніпровська залізниця" знехтувавши вимогами п.164.1, п."а" п/п.164.2.14. ст.164 Податкового кодексу України, за положеннями яких моральна шкода, на думку суду, не оподатковується, виконало рішення не в повному обсязі та помилково перерахувало на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області податок у розмірі 16 756,40 грн., є помилковими з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.164.1. ст.164 Податкового Кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований(виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до положень п/п.14.1.180. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 18.1. ст.18 Податкового Кодексу України визначено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються(виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

За положеннями п/п.168.1.1. п.168.1 ст.168 Податкового Кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 цього Кодексу.

Згідно з п.168.3., п/п.168.4.1. п.168.4. ст.168 Податкового Кодексу України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом(у тому числі роботодавцем). Податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним Кодексом України.

Таким чином, за змістом вказаних норм Податкового Кодексу України ДП "Придніпровська залізниця" виступило податковим агентом щодо нарахування, утримання і перерахування до відповідного бюджету податку на доходи фізичних осіб від імені та за рахунок коштів платника податків ОСОБА_4 з доходу, отриманого нею у вигляді моральної шкоди на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2014 року.

Суд не взяв до уваги, що п.164.1, п."а" п/п.164.2.14. ст.164 Податкового Кодексу України, на які суд послався в ухвалі, та ст.165 Податкового Кодексу України, в якій наведено перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного(річного) оподатковуваного доходу, не містять положень про звільнення від оподаткування платника податків ОСОБА_4 при встановлених обставинах, а стосуються платників податку, яким безпосередньо заподіяна матеріальна шкода, а також шкода життю та здоров'ю.

Отже, сума відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2014 року є доходом фізичної особи та підлягає оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а відтак, висновок суду про те, що визначений судовим рішенням розмір моральної шкоди на користь ОСОБА_4 не оподатковується та що ДП "Придніпровська залізниця" тільки частково виконало судове рішення та помилково перерахувало на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області податок у розмірі 16 756,40 грн., протирічить вказаним нормам Податкового Кодексу України.

Таким чином, розглядаючи скаргу ДП "Придніпровська залізниця" суд не взяв до уваги положення діючого законодавства, що регулюють правовідносини щодо виконання судових рішень, недостатньо з'ясував дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, не перевірив чи є за наведених у скарзі обставин невиконання ДП "Придніпровська залізниця" рішення у визначений державним виконавцем строк та підстав розпочинати відносно ДП "Придніпровська залізниця" примусове виконання рішення суду, в той час як з'ясування зазначених обставин має значення для справи.

Крім того, як видно зі змісту скарги, заявник зазначив суб'єктом оскарження Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ, а вимоги заявлені про визнання неправомірними дій та скасування постанови державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О. від 06.11.2014 року(а.с.142-145). Проте суд не взяв до уваги зазначену обставину та не обговорив у передбаченому порядку питання щодо залучення до участі у справі як заінтересованої особи державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О., в той час як останній є суб'єктом оскарження в розумінні ст. 386 ЦПК України, а винесена ним постанова значаться предметом оскарження.

Також суд не врахував, що ОСОБА_4, за заявою якої відкрито виконавче провадження, про закінчення якого у зв'язку з фактичним його виконанням поставив питання боржник - ДП "Придніпровська залізниця", є в розумінні ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 26 ЦПК України стороною у виконавчому провадженні, та що її прав і обов'язків безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, та не обговорив у передбаченому порядку питання про залучення останньої до участі у справі.

Визнавши правомірними дії державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О. відносно постанови від 06.11.2014 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 1675,64 грн., суд не взяв до уваги наведені в зазначеній Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року роз'яснення відносно розмежування юрисдикції оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби та не з'ясував, які із зазначених в скарзі дії(бездіяльність, постанови) підлягають розгляду за правилами ЦПК України, а які з них належать до компетенції адміністративних судів, в той час як з'ясування зазначених обставин має значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що при розгляді скарги ДП "Придніпровська залізниця" суд порушив порядок, встановлений для його вирішення, а тому ухвала суду на підставі п. 3 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню, з передачею зазначеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" задовольнити частково.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року скасувати, передати питання щодо скарги Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О., заінтересовані особи Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську, на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: