АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/339/15 Головуючий в І інстанції Скрипнік Л.А.
Категорія 37 Доповідач: Стародубець М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця «15» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Калюжному О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6, на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Третя Херсонська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його рідний брат ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 5/8 частин квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 є його онук ОСОБА_9 за правом представлення.

Посилаючись на те, що протягом тривалого часу він доглядав брата, який тяжко хворів і мав психічні захворювання, внаслідок чого потребував сторонньої допомоги, турбувався про нього, ніс додаткові витрати на його утримання та лікування, проживав разом з ОСОБА_8 в періоди, коли останній не перебував у лікарні, крім того, на підставі рішення суду від 26 серпня 2010 року, був опікуном недієздатного спадкодавця, а після його смерті займався організацією поховання, просив суд змінити черговість одержання права на спадщину після смерті ОСОБА_8, надавши йому право на отримання спадщини на рівні із спадкоємцем першої черги.

Рішенням суду від 25 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діюча від імені ОСОБА_6, просить рішення суду скасувати й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, зазначаючи, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу, неповно встановив обставини, які мають значення для вирішення спору, зібраним по справі доказам дав неправильну оцінку, зокрема, не звернув уваги на розбіжності у показах свідків з боку відповідача.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, і осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 на праві приватної власності належало 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло № 3544, виданому Фондом комунального майна м. Херсона 01 вересня 1993 року, та 1/8 частини цієї ж квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 15 грудня 2010 року.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 серпня 2010 року ОСОБА_8 було визнано недієздатним з призначенням йому опікуном ОСОБА_6

Згідно довідки від 08 серпня 2014 року, наданої комунальним закладом «Херсонська обласна психіатрична лікарня» на запит місцевого суду, ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в указаному медичному закладі в такі періоди: з 16 квітня по 05 травня 2010 року, з 04 квітня по 04 жовтня 2011 року, з 26 грудня 2011 року по 06 квітня 2012 року, з 08 квітня по 07 вересня 2012 року, з 08 жовтня 2012 року по 17 червня 2013 року, з 05 липня 2013 року і по день смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер.

Відповідач по справі ОСОБА_7 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 за правом представлення, а позивач, як рідний брат померлого, - спадкоємцем другої черги.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивач не надав достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, з якими з закон пов'язує право суду змінити черговість одержання права на спадкування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.

В ході розгляду справи достовірно встановлено і ніким не заперечується, що ОСОБА_8 останні роки життя у зв'язку із станом здоров'я був безпорадним і потребував сторонньої допомоги.

При цьому, за період з моменту визнання останнього недієздатним і встановлення над ним опіки та по день його смерті, ОСОБА_8 тривалий час (загалом більше 2 років) перебував на стаціонарному лікуванні у Херсонській обласній психіатричній лікарні, де знаходився під наглядом працівників зазначеного медичного закладу, що підтверджується довідкою від 08 серпня 2014 року, яка у встановленому законом порядку позивачем спростована не була як при розгляді справи судом першої інстанції, так і в ході її апеляційного перегляду.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в період перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні він ніс будь-які додаткові витрати на його утримання або лікування, позивач суду також не надав.

Крім того, ОСОБА_8 за життя користувався пільгами, передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі щодо оплати комунальних послуг.

Враховуючи це, а також інформацію Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні щодо розміру пенсії, яка нараховувалася та виплачувалася ОСОБА_8, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивач не довів існування потреби нести додаткові витрати власним коштом на утримання особи, яка перебувала під його опікою.

Твердження позивача про те, що поховання ОСОБА_8 відбулося за його організації та витрат власних коштів спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що замовником організації та проведення поховання вказаної фізичної особи була ОСОБА_11 - мати відповідача по справі, яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила в якості свідка, що кошти на це їй дійсно дав позивач, однак ці гроші були виплачені Пенсійним фондом саме на поховання.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що відповідач та його мати не підтримували належним чином родинних стосунків зі спадкодавцем і не доглядали його, не можуть вплинути на правильність висновків суду, враховуючи, що вказані обставини мають значення лише при вирішенні питання про усунення від права на спадкування, яке не є предметом розгляду в даній справі.

Доводи апелянта щодо неправильної оцінки судом зібраних у справі доказів та невідповідність покладених в основу рішення висновків суду фактичним обставинам справи позбавлені правового обґрунтування і не були підтверджені при перегляді справи судом апеляційної інстанції.

Місцевий суд з достатньою повнотою з'ясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані ними докази, яким дав правильну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Викладені в апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність постановленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст.303,307-308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: