Справа № 588/1955/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2015 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., при секретарі Доля Н.В., з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білківської сільської ради про визнання права власності на жилий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права власності на жилий будинок в якій зазначає, що 14.09.1983 року КСП ім..Володимира Ілліча с Білка Тростянецького району Сумської області передало позивачу у власність житловий будинок по АДРЕСА_1 та відповідно до договору позивач мав сплатити за будинок частину його вартості у розмірі 4337 карбованців. Вказана сума позивачем була сплачена 29.04.1992 року по касовому ордеру №564. Оскільки будинок перейшов у повне фактичне володіння позивача, останній мешкає в ньому і по теперішній час. Оскільки КСП ім..Володимира Ілліча ліквідовано та не має правонаступників, договір про передачу позивачу житлового будинку залишився нотаріально не посвідченим. 28.10.2009 року позивач отримав державні акти на право власності на земельну ділянку під вказаним житловим будинком. Також позивач від свого імені укладав договори про користування електричною енергією та про надання послуг з газопостачання. На протязі останніх більш як тридцяти років позивач володіє вказаним житловим будинком, тому, на підставі ст.344 ЦК України просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні змісту позову.

Представник відповідача Білківської сільської ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомний належним чином, надав до суду заяву, де просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечує (а.с.23).

В судовому засіданні встановлено, що згідно виписки з протоколу №27 засідання правління колгоспу імені Володимира Ілліча від 14.09.1983 року було прийняте рішення про продаж будинку ОСОБА_1 у розстрочку на п'ятнадцять років по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно договору про передачу господарством працівнику у власність індивідуального жилого будинку з надвірними побудовами від 14.09.1983 року колгосп імені Володимира Ілліча на підставі рішення загальних зборів уповноважених колгоспників передав ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 68,5 кв.м., з надвірним побудовами, що розташований на присадибній земельній ділянці розміром 0,30 га. Вартість будинку , побудованого у 1981 році складає 9102 руб. за вирахуванням зносу 428 руб. Передача будинку проводиться на умовах, що половина суми вартості погашається господарством, а інша половина вартості - 4337 руб. виплачується ОСОБА_1 на протязі 15 років щомісячно рівними долями в розмірі 25 руб. в місяць (а.с.7-8).

Як вбачається з копії квитанції №564 від 29.04.1992 року ОСОБА_1 було повністю погашено ссуду за будинок у розмірі 4680 руб. (а.с.11).

АДРЕСА_1 була згодом була перейменована на АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно довідок виконкому Білківської сільської ради, виданих на підставі запису у погосподарському обліку ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1, та є головою вказаного господарства із 1982 року (а.с.27,39).

Згідно довідки КП Тростянецької міської ради «Бюро технічної інвентаризації» та копії із технічного паспорту домоволодіння АДРЕСА_1 має такі характеристики: житловий будинок одноповерховий, складається з трьох житлових кімнат, загальна площа будинку складає 67,7 кв.м., в тому числі житлова 36,7 кв.м та загальна вартість будинку складає 67229 грн. (а.с. 3, 28).

Як вбачаться, договір про користування електричною енергією та про надання послуг з газопостачання споживачем будинку АДРЕСА_1 укладено з виконавцями від імені ОСОБА_1 (а.с.29-30,31-32).

Крім того, на ім'я позивача видані державні акти про право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1: площею 0,3592 га для ведення особистого селянського господарства, та площею 0,0534 га для індивідуального житлового будівництва (а.с.33,34).

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За ч.3 ст.344 ЦК України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. N 24-150/0/4-13 при вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 1 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.334 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред'явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій ст.334 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Отже судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів у 1983 році нерухомим майном - житловим будинком, який був проданий йому колгоспом, однак нотаріально договір не посвідчувався всупереч вимогам норма ст.227 ЦК УРСР, яка регулювала вказані правовідносини на час їх виникнення, у 1992 році сплатив залишок вартості майна, і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном до цього часу.

З огляду на вищевикладені обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати необхідно покласти на позивача, за його клопотанням, та достягнути у доход держави судовий збір, відповідно до передбачених ст.2 Закону України «Про судовий збір» ставок (1% ціни позову, але не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати) та на підставі ч.2 ст.80 ЦПК України: 67229 грн. х 1 % - 243,60 грн. = 428,69 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58-60, ч.2 ст.80, ст.ст.174, 214-215, 209-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

позов задоволено повністю

Визнати за ОСОБА_1, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно на житловий будинок АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 428 грн. 69 коп..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Линник