Справа № 355/767/14-ц
Провадження № 2/355/4/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленко К.В.

з участю секретаря Ярмолюк Л.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки майна в спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

до суду з зазначеним позовом звернувся позивач ОСОБА_1, свої позовні вимоги він мотивує тим, що йому відповідно витягу з реєстру прав власності №2997917 належить 1/2 частини будинку за адресою АДРЕСА_1. Інша 1/2 частини зазначеної квартири належить відповідачці.

Оскільки в спільному користуванні майном сторони згоди не досягли просить виділити йому в натурі його частку, а саме житлову кімнату площею 16,75 кв.м. та половину сараю та стягнути з відповідачки судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлений позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 заявлений позов визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає заявлений позов не мотивованим та таким, що не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у Київський області ВП № 12643549 від 28.09.2012 року позивачу по справі ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом 1-44 від 20.04.2009 року передано у власність 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних господарських будівель та споруд із загальною площею будинку 35,20 кв.м., вартістю 7 699,00 грн., що належала боржнику за виконавчим листом ОСОБА_4. Окрім будинку по АДРЕСА_1 розташовані господарські будівлі , а саме половина сараю та погріб.

Другим співвласником даного майна є відповідач по справі ОСОБА_3.

Відповідно до паспорту на квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 складається з жилої кімнати площею 16,75 м.кв., кухні 10,50 м.кв. кладової 2,30 м.кв. та веранди площею 5,65 м. кв.

Крім відповідачки в даній квартирі прописані ще 4 особи серед яких малолітня дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру.

Норма жилої площі відповідно до ст.47 ЖК України встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Відповідно до ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до висновку судово-будівельної експертизи № 30/03-2015 розподіл частини житлового будинку (загальною площею 34,8 кв.м), господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 на дві окремі ізольовані квартири відповідно до ідеальних часток співвласників по 1/2 частині в існуючому об'ємно-планувальному рішенні, згідно вимог нормативних документів, не вбачається можливим.

Запропоновані експертом варіанти розподілу квартири є неприйнятними, оскільки в них пропонується одній стороні виділити в натурі житлову кімнату, а іншій кухню, веранду та коридор, з подальшим переобладнанням кухні в житлову кімнату, тобто зміною цільового призначення даного приміщення. Крім того такий варіант розподілу не передбачає у виділених частинах наявності кухні, та не забезпечує сторони відповідними нормами жилої площі.

Таким чином квартира АДРЕСА_1 є річчю неподільною, та не може бути розділена в натурі.

Відповідно до вимог законодавства обов'язковою умовою для переобладнання одноквартирної будівлі в двоквартирну, є дозвіл на таке переобладнання органу місцевого самоврядування. Рішенням виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області № 06-01-06 від 27.01.2015 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у наданні такого дозволу. Посилання представника позивача на те, що дана відмова не мотивована, та не враховує інтересів позивача, суд не приймає до уваги, оскільки на думку суду дане рішення є обґрунтованим та мотивованим та ґрунтується на захисті прав та інтересів малолітньої дитини.

Крім того при подачі позовної заяви позивач неточно вказав адресу розташування спірного будинку, так як в частині документів адреса зазначена АДРЕСА_1, в інших АДРЕСА_1. Під час підготовчого судового засідання, при призначені судово-будівельної експертизи, дана обставина не була виявлена судом та таму у висновку судово-будівельної експертизи № 30/03-2015 адреса зазначена АДРЕСА_1, хоча експертиза проводилась з фактичним місцем знаходження майна. В подальшому під час судового розгляду встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 2997917 від 26.04.2013 року та Рішення виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області № 06-01-06 від 27.01.2015 року вірна адреса зазначена як АДРЕСА_1.

Встановлене судом підтверджується :

-Копією паспорта позивача ОСОБА_1 НОМЕР_3 та ідентифікаційного номера НОМЕР_1( а.с.4-5)

-Копією постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу ВП №12643549 (а.с.6)

-Копією паспорту на квартиру розташовану по АДРЕСА_1 (а.с.8)

-Копія свідоцтва на право власності на житло (а.с.9)

-Копія посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.10)

-Копією паспорта відповідача ОСОБА_3 НОМЕР_4 та ідентифікаційного номера НОМЕР_2( а.с.20)

-Висновком судово-будівельної експертизи № 30/03-2015(а.с.115-127)

-Рішенням виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області № 06-01-06 від 27.01.2015 року (а.с.143)

Іншими матеріалами справи.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають до відшкодування відповідачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.3,10,15,60,88,213-218 ЦПК України, 183,364 ЦК України ст. ст.47 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки майна в спільній частковій власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко