РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2015 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Козюренка Р.С.

при секретарі- Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 18.03.2011 року укладено кредитний договір №002-13993-180311 із лімітом на суму до 30 000 гривень, строком до повного виконання умов договору. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 08.09.2014 року становить: заборгованість по тілу кредиту в сумі 1321,56 гривень, заборгованість простроченого тіла кредиту в сумі 396,94 гривень, заборгованість за комісіями в сумі 836,14 гривень, а також 243,60 гривень судового збору, які просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак згідно позовних вимог просить слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, однак подав до суду заяву, в якій просить у задоволенні позову відмовити, оскільки заборгованість повністю погашена. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 18.03.2011 року укладено кредитний договір №002-13993-180311 із лімітом на суму до 30 000 гривень, строком до повного виконання умов договору.

Згідно умов кредитного договору №002-13993-180311 від 18.03.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» надав ОСОБА_1 кредитну лінію із лімітом до 30 000,00 гривень.

Відповідно до п.2.1 договору моментом надання позивачем кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за відсутності на рахунку власних коштів відповідача.

Із умов договору №002-13993-180311 від 18.03.2011 року вбачається, що відповідач зобов'язаний щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією згідно тарифного пакету.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідно до кредитного договору №002-13993-180311 від 18.03.2011 року, заборгованість по тілу кредиту в сумі 1321,56 гривень, заборгованість простроченого тіла кредиту в сумі 396,94 гривень, заборгованість за комісіями в сумі 836,14 гривень, а всього 2554,64 гривень.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ч.2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Так, згідно розрахунку до кредитного договору №002-13993-180311 від 18.03.2011 року відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити банку 2554,64 гривень.

Разом з тим, судом встановлено, що станом на 25.09.2014 відповідач ОСОБА_1 сплатив заборгованість по тілу кредиту, простроченого тіла кредиту та заборгованість за комісіями в загальній сумі 2774,00 гривень, про що свідчать квитанція №39919556 від 25.09.2014 року.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

З вищенаведеного, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 погасив борг перед позивачем у повному обсязі, а відтак слід залишити позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення 2554,64 гривень без задоволення.

Разом з тим, позивачем сплачений судовий збір в сумі 243,60 гривень, який в силу вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Однак враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 сплатив позивачу ПАТ «Дельта Банк» грошову суму в рахунок погашення заборгованості більшу, ніж відповідач просить стягнути, а відтак слід стягнути з відповідача лише 24,24 гривень судового збору (2554,64+243,60-2774=24,24).

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57, 60, 169, 209, 212, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (р/р МФО 380236, ) 24,24 гривень судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення суду може бути подано відповідачем заяву про його перегляд судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Козюренко Р.С.