Справа № 2011/9722/12
Провадження № 2/638/1276/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

з участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсною та розірвання мирової угоди і стягнення безпідставно отриманого майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсною та розірвання мирової угоди і стягнення безпідставно отриманого майна.

20 січня 2015 року, перед початком розгляду справи по суті, представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 заявив клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові депозитні суми ОСОБА_2, які знаходяться на рахунках Дзержинського ВДВС ХМУЮ, до моменту набрання судовим рішенням чинності.

Позивач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, посилаючись на його безпідставність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, суд вважає зазначену заяву не обґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. ч. 1 - 3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку: 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 липня 2003 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 27 листопада 1998 року в розмірі 271 836 грн. 67 коп. (а. с. 10-11 том №1).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2003 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 липня 2003 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 основний борг -144 000 грн., індекс інфляції - 2 437 грн. 92 коп., З % річних з 1 червня 1999 року по 1 грудня 2003 року - 19 440 грн., а всього 165 877 грн. 92 коп.

Відповідно до розяснень, наданих в абз.1 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст.152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч.4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, суд вважає заяву представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3, такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, ч.1 ст.152, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсною та розірвання мирової угоди і стягнення безпідставно отриманого майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: