Справа № 442/8251/14 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/3646/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А, Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

встановила:

в жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1 200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримання дитини, передбаченого ст. 180 СК України. Позивач зазначала, що відповідач має змогу матеріально утримувати сина, так як працює та утримує дохід.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2015 року вищезгаданий позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого на АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що таке рішення є незаконним. Апелянт зазначає, що сума аліментів у розмірі 600 гривень є недостатньою, враховуючи динаміку цін на споживчі товари, інфляцію національної валюти, а також те, що відповідач працює і заробляє гроші за кордоном.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - позивача ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_4 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що стверджується відповідними свідоцтвами про одруження та народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін у шлюбі народився син ОСОБА_5 (а.с. 3, 4).

Судом першої інстанції встановлено, що на даний час дитина проживає із матірю, перебуває на її утриманні та виховані.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обовязку у батьків.

Статтею 184 СК України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів у сумі 600 грн. щомісячно, суд першої інстанції вірно виходив з обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, стану здоровя позивача та дитини, їхнього матеріального становища та нерегулярного, мінливого доходу відповідача, а також з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів перевіряючи визначений судом розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на дитину, вважає, що судом враховано всі обставини, які передбачені ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, а саме, виходячи розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стан здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, а відтак, з урахуванням викладеного, доводів сторін, та враховуючи те, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обовязок по утриманню дитини лежить на обох батьках, витрати в межах прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку покладаються на обох батьків, районним судом правильно визначено розмір аліментів.

Так, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення судового рішення, визначеного ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік», становить 1 286 грн.

Посилання апелянта на те, що аліменти в розмірі 600 гривень є недостатніми, враховуючи динаміку цін на споживчі товари, інфляцію національної валюти, не може слугувати підставою для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1 200 гривень щомісячно, оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обовязок по утриманню дитини лежить на обох батьках, витрати в межах прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку покладаються на обох батьків.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, спір вирішено на підставі наданих сторонами доказів у відповідності із нормами матеріального та процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.