Справа № 202/1061/15-ц
Провадження № 2/0202/2005/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.,

при секретарі Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.08.2006 року у розмірі 7 406 грн. 50 коп. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № б/н від 07.08.2006 року відповідач ОСОБА_1отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою за користування ним відсотків 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Проте, в порушення умов договору відповідач ОСОБА_1свої зобовязання належним чином не виконувала, не своєчасно та не в повному обсязі погашала заборгованість, комісії та інші платежі, які виникають в процесі обслуговування кредиту. Станом на 21.12.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 21 673 грн. 94 коп., що стало підставою для звернення до суду.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 15 096 грн. 32 коп. за кредитним договором № б/н від 07.08.2006 року.

Тому, від суми заборгованості 21 673 грн. 94 коп. віднімається сума у розмірі 15 096 грн. 32 коп, різниця становить 6 577 грн. 62 коп., а також додаються штрафи в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 328 грн.88 коп. (процентна складова). Отже, заборгованість достягнення становить 7 406 грн. 50 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно заяви від 22.04.2015 року просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, згідно заяви від 11.06.2015 року просила суд розглядати справу без її участі та у позовних вимогах відмовити, так як кредитну картку в ПАТ КБ «Приватбанк» не оформляла, документи в 2006 році не втрачала, третім особам їх не передавала.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач вказує, що відповідно до договору № б/н від 07.08.2006 року відповідач ОСОБА_1отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою за користування ним відсотків 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1умов договору № б/н від 07.08.2006 року заборгованість за нею станом на 21.12.2014 року склала 21 673 грн. 94 коп., яка складається із наступного: 2 999,98 грн. заборгованість за кредитом; 18 673,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1096,88 грн. штраф (процента складова).

Від суми заборгованості, станом на 21.12.2014 року, позивачем віднімається сума у розмірі 15 096 грн. 32 коп., яка була вже стягнута заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.02.2012 року, залишок заборгованості становить 7 406 грн. 50 коп.

Судом встановлено, що згідно ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетроська від 25.07.2013 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Крим того, відповідач згідно заяви просила відмовити у позові, так як кредитну картку в ПАТ КБ «Приватбанк» у 2006 році не оформляла та ніякого договору не підписувала, документи не втрачала, третім особам їх не передавала. Згідно до наданого звернення на імя керівника ПАТ «ПриватБанк», відповідачка просила доручити Службі безпеки ДРУ провести службове розслідування за фактом оформлення у 2006 році на її імя кредитної картки з встановленим кредитним лімітом в сумі 3000 грн. 00 коп. та перевірити факт шахрайських дій співробітників банку, притягнути їх до відповідальності.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання відповідачем кредитного договору, отримання ним на підставі заяви позичальника кредиту та не наданням позивачем жодної інформації про розслідування факту шахрайських дій співробітників банку щодо оформлення кредитної карти на імя відповідачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог, то відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати не розподіляються.

Керуючись: ст. ст. 256, 257, 258, 267, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар