АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ а/п 22-ц/796/1868/15 Головуючий у 1 інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Шахової О.В.

при секретарі: Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі на, посилаючись на не правильне застосуванням судом норм матеріального права.

Зокрема, вважають, що суд першої інстанції при розгляді їх позовної заяви повинен був керуватися Законом України "Про захист прав споживачів".

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала подану скаргу, із викладених в ній підстав, відповідач в судове засідання не з'явився.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦІІК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести т обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2008 р. позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Договір купівлі-продажу персонального низькочастотного комбінованого теплового стимулятора "Nuga-best-NM500", укладеного між ОСОБА_2, з одної сторони, та ФОП ОСОБА_3, з другої сторони, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14005,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2- 1300 грн., на користь ОСОБА_1 -1700 грн.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передати ФОП ОСОБА_5 персональний низькочастотний комбінований тепловий стимулятор "Nuga-Best NM-500", а також вирішено питання про судові витрати. (а.с.2-3).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2009 р. у резолютивній частині рішення виправлено описку та викладено у наступному змісті: Стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14005,00 грн. Стягнути з ФОП ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 - 1300,00 грн., на користь ОСОБА_1 - 1700 грн. Крім того, стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 30,00 грн., сплачених и інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 191,00 грн. (а.с.6).

В подальшому ухвалою Верховного суду України від 04.08.2009 р. рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2008 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Миколаєва від 28.01.2009 р. залишено без змін.

На підставі вищевказаного рішення, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 25.02.2009 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист (а.с.4).

Заявами від 26.05.2009 р. та від 09.07.2009 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звертались до начальника Ленінського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_6 з метою належного виконання рішення та зобов'язання вчинити дії щодо перерахування грошових коштів з боржника на їх користь та повернення ОСОБА_3 ліжка (а.с. 9-10).

Згідно виписки з рахунку станом на 13.06.2009 р. на рахунок ОСОБА_4 були здійснені зарахування коштів: 12.06.2009 р. у сумі 8630,33 UAH; 12.06.2009 р. у сумі 8234,33 UAH; 13.06.2009 р. видаток на суму - 16860,00 UAH (а.с. 14).

В матеріалах справи міститься вимога старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ вих.15203 від 21.04.2010 р. адресована ОСОБА_2, ОСОБА_1 щодо передачі ПП ОСОБА_3 персонального низькочастотного комбінованого теплового стимулятора "Nuga-Best NM-500" (a.c.11).

Згідно довідки в.о. начальника Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області підполковника міліції ОСОБА_7 вбачається, що дійсно у 2011 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертались до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області за фактом спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_1, які спричинила приватний підприємець ОСОБА_3, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийшли до неї на офіс, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, щоб дізнатись коли вищевказана громадянка за рішенням Ленінського райсуду м. Миколаєва за справою 2-602/2008 року поверне кошти, після цього ОСОБА_3 вдарила ОСОБА_1 по лицю, який на той час перебував у післяопераційному стані, дані події відбувались 11.06.2009 (а.с. 13).

Також встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перебував на лікуванні із захворюванням очей глаукомою, йому були проведені операції, про що свідчать виписні епікризи Обласної офтальмологічної лікарні м. Миколаєва та виписка з історії хвороби Медичного офтальмологічного центру "Профофтальмо центр" (а.с.15-17) проте, в матеріалах справи відсутні належні докази у підтвердження того, що в результаті саме дій відповідача ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Надані виписні епікризи свідчать про наявність у позивача ОСОБА_1 захворювання, яке не є наслідком можливих отриманих ушкоджень в результаті подій 11.06.2009 р..

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно положень статей 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Оскільки позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння ним відповідачем моральних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних страждань вони зазнали, в якій грошовій сумі та з чого при цьому виходили, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, які зроблені на підставі повно з'ясованих обставин у справи, зібраним доказам дана належна оцінка.

Посилання апелянтів про необхідність застосування при вирішенні спору норм Законом України "Про захист прав споживачів" не свідчить про незаконність оскаржуваного рішення. Предметом даного позову є відшкодування моральної шкоди, завданої боржником під час виконання рішення суду. Окрім посилання на правові підстави позову, заявнику необхідно довести фактичні обставини, за наявності яких йому була завдана вказана шкода.

Обов'язок доведеності завдання шкоди покладається на позивача і здійснюється за загальним правилами, визначеними цивільним процесуальним законодавством.

Доводи апеляційної скарги щодо висновку суду першої інстанції про недоведеність заявлених вимог, у встановленому законом порядку не спростовують, а тому відхиляються колегією суддів як безпідставні.

Враховуючи наведене, підстав для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: