Провадження № 4-с/344/9/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

при секретарі с/з/ Дзюбак Х.Б.,

за участю скаржника ОСОБА_4, представника скаржника ОСОБА_3,

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа - державний виконавець ДВС Полонського районного управління юстиції у Хмельницькій області Кшевжинський Р.М., боржник ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженні №251173234 від 16.03.2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженні №251173234 від 16.03.2011 року.

Скаржник та її представник в судовому засіданні підтримали заявлену скаргу.

Представник суб'єкта оскарження в судове засідання не з'явився, подавши до суду заперечення на скаргу.

Боржник в судове засідання не з'явився, однак подав його представник до суду заперечення на скаргу, в якій вказав, що аліменти боржником сплачуються.

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу дій державного виконавця при примусовому виконанні судового рішення за виконавчим листом №2-4301/2008 виданого 22.12.2008 року.

За заявою стягувача ОСОБА_4, 16.03.2011 року ВДВС Полонського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 22.12.2008 року №2-4301/2008, виданого Івано-Франківським міським судом на виконання рішення суду від 18.11.2008 року (справа №2-4301/2008) про стягнення із ОСОБА_2 1/3 частки аліментних платежів із всіх видів заробітків щомісячно на утримання дітей.

В судовому засіданні по розгляду цивільної справи встановлено, що ОСОБА_2 виїхав ще в 2002 році на роботу в Ірландію, де проживає і працює.

Скаржник зазначає, що органами ДВС не вживались достатні заходи для примусового виконання судового рішення, а виконавчі дії проводилися не в повному обсязі протягом 2012-2014 років.

Однак такі доводи скаржника і її представника суд відхиляє, з врахуванням наступного.

Згідно Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, укладеної 20.06.1956 року, яка набрала чинності для України 19.10.2006 року, визначено порядок стягнення аліментів з осіб, що перебувають за кордоном.

Так, з метою забезпечення впорядкованого застосування в Україні даної Конвенції, наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2006 року №121/5 (зареєстрований за №1390/13264), затверджено Інструкцію про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном.

За п.п.4-5, 7, 9, 10 даної Інструкції усі звернення про стягнення аліментів на дитину або утримання на іншого члена сім'ї та інші документи на виконання Конвенції в Україні, надсилаються для передачі за кордон або з-за кордону через Міністерство юстиції України.

Якщо позивач проживає на території України, звернення про стягнення аліментів на дитину або утримання на іншого члена сім'ї можуть направлятися до Міністерства юстиції через головні управління юстиції Мін'юсту в Автономній Республіці Крим, в областях, мм Києві та Севастополі.

Заяви (клопотання) про стягнення аліментів та інші документи у відносинах з іншими Договірними Сторонами отримуються Міністерством юстиції та надсилаються до нього через органи, що наведені у Переліку Органів, що передають та приймають, Договірних Сторін Конвенції, який розміщується на веб-сторінці Міністерства юстиції у мережі Інтернет за адресою www.minjust.gov.ua.

Питання про стягнення аліментів порушується фізичною особою на своє утримання або на користь іншої особи, а також юридичною особою, що має право порушувати питання про стягнення аліментів на дитину або іншу особу в установлених законодавством випадках, або належним чином уповноваженим представником відповідної особи.

У разі, коли відсутнє рішення суду України про стягнення аліментів з відповідача, який проживає за кордоном, або коли згідно із законодавством Договірної Сторони вирішення питання здійснюється за місцем проживання відповідача, або коли потребує вирішення питання про зміну розміру аліментів, до відповідної Договірної Сторони надсилаються документи, необхідні для розгляду справи по суті.

Заява, оформлена відповідно до пункту 8 цієї Інструкції, надсилається до Міністерства юстиції України через територіальне управління юстиції.

Міністерство юстиції надсилає заяву органу, що приймає, відповідної Договірної Сторони протягом місяця від дня її надходження.

Цей строк може становити більше ніж один місяць, якщо для звернення за кордон необхідно отримати додаткову інформацію або документи та вжити інших заходів для належного оформлення заяви.

Заява повертається ініціатору звернення (заявнику) у разі, якщо вона не відповідає вимогам Конвенції та зазначеної Інструкції, з роз'ясненням причин повернення.

Міністерство юстиції України письмово повідомляє позивача про хід та результати розгляду заяви.

Судом оглянуто під час слухання справи за даною скаргою, матеріали справи №2-4301/08 та встановлено, що органи ДВС вживали всіх належних заходів згідно Закону України «Про виконавче провадження» в частині можливого стягнення коштів з боржника на території України .

При цьому судом також встановлено, що 11.03.2011 року рішенням Окружного районного суду району Келлс Ірландії із ОСОБА_2 стягнуто на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 150 євро щомісячно на кожну дитину.

На виконання ст.. 4 Конвенції про стягнення аліментів за кордоном і п.12 Інструкції, клопотання стягувача ОСОБА_4 про визнання та виконання на території Республіки Ірландія рішення міського суду Міністерства юстиції України було надіслано на адресу компетентного органу (за ст..2 конвенції)

Вся інформація щодо стану розгляду клопотання, отримана від Департаменту юстиції і правової реформи Республіки Ірландія, Міністерством юстиції України надсилались стягувачу (листи від 15.08.2013 року, 18.11.2013 року)

Справа стосовно стягнення аліментів зі ОСОБА_2 була закрита в Ірландії 20.06.2012 року. Міністерство юстиції України листом від 28.08.2014 року №С-14232/6.1 повідомило скаржницю про те, що згідно із статтею 6 Конвенції про стягнення аліментів за кордоном 1956 року Орган, що приймає ( у цьому випадку - Департамент юстиції та правової реформи республіки Ірландії), вживає від імені позивача всіх належних заходів для стягнення аліментів, зокрема для врегулювання претензії, та у разі необхідності пред'явлення позову й ведення відповідної судової справи про аліменти й виконання будь-якого наказу або іншого судового рішення про сплату аліментів. Правом, що застосовується під час визначення всіх питань, що виникають у зв'язку з будь-яким таким позовом або провадженням, є право держави відповідача, зокрема її міжнародне право, а тому Міністерство юстиції України як орган державної влади не має правових підстав втручатись чи впливати на процедуру розгляду справ і виконання судових рішень органами іноземної держави. До Міністерства юстиції України з серпня 2014 року скаржник більше не зверталася.

В листі Міністерства юстиції також зазначалося, що стягувач ОСОБА_4 не заперечувала, що отримує кошти від боржника, але не по 350 євро, а по 336 євро, при цьому що в запереченні представника скаржника також вказується про таку сплату боржником за рішенням іноземного суду.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом. Незважаючи на те, що в цій статті не зазначено можливість оскарження рішення державного виконавця, іншими статтями цього Закону та інших законодавчими актами передбачено можливість оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця. Так, згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК та статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби (далі - ВДВС) Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4, заінтересована особа - державний виконавець ДВС Полонського районного управління юстиції у Хмельницькій області Кшевжинський Р.М., боржник ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженні №251173234 від 16.03.2011 року - відмовити

.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Польська М.В.