Ухвала

іменем україни

11 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про перерозподіл ідеальних часток у будинку за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 6 серпня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року,

встановила:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він та ОСОБА_4 є співвласниками будинку АДРЕСА_1. Йому належить 39/100 частин, а відповідачу - 61/100 частина. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 грудня 1986 року було визначено реальний виділ частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями та визначено порядок користування земельною ділянкою. Рішенням Комінтернівської районної ради м. Харкова за № 107 від 21 березня 1989 року йому надано дозвіл на прибудову до частини будинку житлової кімнати розмірами 3,5 х 4,0 м, кухні розмірами 2,5 х 6,5 м та побудову цеглового гаражу розмірами 4,0 х 6,5 м по АДРЕСА_2. Ідеальні частки після новозбудованих та переобладнаних приміщень не перерозподілялись.

Просив перерозподілити частки співвласників з урахуванням прибудов та вважав, що його частка в ідеальній долі складає 59/100 частин вказаного будинку, яка складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 33 кв.м, приміщення 2-3 площею 14,7 кв.м, житлової прибудови літ. А2-1 площею 34,5 кв.м, приміщення № 2-4 площею 10,8 кв.м, приміщення 2-5 площею 3,1 кв.м, приміщення 2-6 площею 2,6 кв.м, приміщення 2-7 площею 10,8 кв.м, прибудови літ. а площею 17,2 кв.м, приміщення 2-2

площею 6,6 кв.м, сараю літ. Е, гаражу літ. К, льоху літ. И, вбиральні літ. Г, огорожі № 6, 8, 9, 10, 11, замощення №1.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 6 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року, позов задоволено.

Перерозподілено ідеальні частки співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 з урахуванням прибудов, та визначено, що ОСОБА_3 належить 59/100 частин вказаного будинку з надвірними будівлями, а ОСОБА_4 - 41/100 частина спірного будинку з надвірними будівлями.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що у зв'язку з прибудовою позивачем жилої кімнати, кухні та гаражу, останній має право на перерозподіл ідеальних часток будинку, який знаходиться у спільній частковій власності.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 березня 1986 року ОСОБА_3 є власником 39/100 частин будинку АДРЕСА_1, власником решти 61/100 частин вказаного будинку є ОСОБА_5

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 грудня 1986 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визначено реальний виділ частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями та визначено порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням Комінтернівської районної ради м. Харкова за № 107 від

21 березня 1989 року ОСОБА_3 надано дозвіл на прибудову до частини будинку житлової кімнати розмірами 3,5 х 4 м, кухні розмірами 2,5 х 6,5 м та побудову цеглового гаражу розмірами 4 х 6,5 м по АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету Комінтернівської районної ради у

м. Харкові №223-2 від 21 вересня 2010 року ОСОБА_5 надано дозвіл на збереження самовільно побудованої прибудови літ. а-5 та переобладнання приміщення №1-3 із кухні під житлову.

Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 є власником 61/100 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19 липня

2011 року.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що ним за власні кошти здійснено прибудову, яку не можна відокремити, а тому він має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Разом із тим частиною четвертою цієї статті передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Таким чином, збільшення частки співвласника у праві спільної часткової власності можливе лише за сукупності певних умов, а саме в тому разі, якщо один із співвласників зробив поліпшення майна власним коштом, такі поліпшення не можна відокремити, й вони зроблені за згодою всіх співвласників.

При цьому з огляду на положення ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, який із додержанням установленого законом порядку та за власний кошт зробив добудову (прибудову) до будинку, але без згоди інших співвласників цього будинку, не має права на зміну розміру часток.

Суд у порушення вимог статей 214, 215 ЦПК України на положення

ч. 4 ст. 357 ЦК України уваги не звернув, у достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, не встановив, чи був додержаний позивачем установлений законом порядок проведення добудови (прибудови), а саме наявність згоди співвласника на проведення ним відповідної добудови (прибудови) до будинку. Крім того, суд не з'ясував, чи введені прибудови в експлуатацію, їх вартість та частку у будинку.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, у порушення вимог статей 303, 315 ЦПК України у достатній мірі не перевірив доводів апеляційної скарги та у порушення вимог ст. 315 ЦПК України не навів в ухвалі мотивів їх відхилення.

Доводи касаційної скарги, щодо застосування до виниклих правовідносин положень ЦК УРСР (1963 року) не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року) до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, застосовуються положення цього Кодексу, а тому застосування судом норм діючого ЦК України є правомірним.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України щодо оцінки доказів та законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 6 серпня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Умнова

І.М. Фаловська