Номер провадження 22-ц/788/244/15 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

12 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Білецького О. М. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року

у справі за скаргою ОСОБА_3

на постанову Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області

про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження,

встановила:

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_3 повернуто заявнику у зв'язку із непідсудністю справи суду та роз'яснено право звернутися до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

ОСОБА_3 не погодився з цією ухвалою та звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення суддею вимог процесуального закону та просить її скасувати.

Вказує на обов'язок суду розглянути скаргу, оскільки діями державного виконавця порушені його права.

Заявник та державний виконавець належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але в судове засідання вони не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні в Другому міському відділі державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області перебуває постанова №3/592/3000/13, видана 13 листопада 2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми, згідно з якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.472 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 % вартості товару - 36 000 грн., з конфіскацією товару на користь держави.

Під час її примусового виконання, а саме 22 жовтня 2014 року, державним виконавцем цього відділу ДВС Круць О.Л. винесено постанову про накладення арешту на належний боржнику ОСОБА_3 транспортний засіб: Honda Shuttle, 1998 року,НОМЕР_1.

Не погодившись з цією постановою та, вважаючи її неправомірною й такою, що порушує його права, ОСОБА_3 оскаржив її до Хмельницького міськрайонного суду. Проте, ухвалою судді від 06 листопада 2014 року йому повернуто скаргу в зв'язку з непідсудністю справи цьому суду.

28 листопада 2014 року він звернувся зі скаргою на цю постанову до Ковпаківського районного суду м. Суми, тобто до суду, який видав цей виконавчий документ.

Повертаючи скаргу ОСОБА_3, суддя виходив з того, що вона не підсудна Ковпаківському районному суду м. Суми, оскільки заявник звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця про арешт майна та оголошення заборони його відчуження під час виконання судового рішення, а саме, постанови суду у справі про адміністративні правопорушення про стягнення штрафу за порушення митних правил, винесеної судом відповідно до вимог МК України, розгляд якої є юрисдикцією адміністративного суду.

Проте, повністю з таким висновком колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Така скарга згідно з вимогами ч.2 ст.384 ЦПК України подається до суду, який видав виконавчий документ.

З системного аналізу цих норм права вбачається, що з зазначеною скаргою можуть звернутися сторони виконавчого провадження, тобто стягувач та боржник, до суду, який видав виконавчий документ та під час виконання судового рішення, ухваленого судом відповідно до вимог ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту скарги, заявник, який є боржником, звернувся з скаргою на рішення державного виконавця до Ковпаківського районного суду м. Суми, який видав виконавчий документ, а саме постанову цього суду про накладення адміністративного стягнення, яка винесена ним відповідно до вимог МК України, а не ЦПК України.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а є юрисдикцією адміністративного суду та вірно роз'яснив заявнику порядок звернення до цього суду з адміністративним позовом. Проте, місцевий суд помилково застосував до таких правовідносин положення п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України та повернув скаргу заявнику.

Зазначена норма підлягає застосуванню у випадку звернення до суду з позовом із порушенням територіальної підсудності.

У разі звернення до суду з позовом, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, застосовується п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, відповідно до вимог якого суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року скасувати та передати питання про відкриття провадження на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -