Ухвала

іменем україни

21 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В. Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання договору розірваним, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 19 лютого 2010 року він уклав з публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») договір № 396 про користування індивідуальним сейфом, відповідно до умов якого отримав у платне тимчасове користування до 14 лютого 2011 року індивідуальний банківський сейф НОМЕР_1 для зберігання документів, грошових коштів та інших цінностей. 29 вересня 2010 року на підставі підробленої постанови Печерського районного суду м. Києва від 03 вересня 2010 року відповідач допустив до сейфу позивача робітника міліції, який його опечатав. 30 вересня 2010 року на підставі все тієї ж підробленої постанови відповідач розкрив банківську таємницю, шляхом відкриття сейфу, виїмки співробітником міліції усього належного йому майна, а саме: 35 973 доларів США, 2780 євро, 40000 грн., які потім були передані міліціонером особам, що організували викрадення його майна. Недобросовісними діями відповідач створив умови для вчинення злочину та неналежним чином виконав свої обов'язки за договором, не здійснив належний контроль за одержанням цінностей поклажодавця із сейфу, спричинивши тим самим збитки.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 5897,60 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розподілу судових витрат, зменшено стягнуту суму судового збору до 3654 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення місцевого та апеляційного судів, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та просить ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції у незміненій частині, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, правомірно виходив із того, що відповідач не ніс відповідальності за зміст сейфу, а зовнішню недоторканість сейфу порушив на підставі вимоги співробітника правоохоронного органу виконати постанови суду про розкриття банківської таємниці та виїмку змісту сейфу.

Змінюючи рішення місцевого суду в частині розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції, вірно виходив із того, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» максимальний розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі складає 3654 грн.

Судом першої інстанції в незміненій частині та апеляційним судом при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду в незміненій частині та рішення апеляційного суду залишити без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом в незміненій частині та апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська