АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ [1]

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [2]

04 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Вербової І.М., Качана В.Я.

при секретарі: Шалапуді Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» і ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим ,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення з них на користь банку заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 11.07.2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 320 000 грн. під 21.69% річних, строком до 10.07.2018 року на споживчі цілі. На забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором було укладено два договори поруки з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Оскільки боржник у порушення своїх зобов'язань кредитні кошти не повертає, проценти за користування ними не сплачує, у відповідності до умов укладених з відповідачами договорів, просив стягнути з відповідачів солідарно 317 368.80 грн. непогашеного кредиту; 297 182.41 грн. несплачених відсотків; 45 448.15 грн. -пені; 32 000 грн. - штрафу; 21 690.85 грн. індексації за період прострочення сплати платежів, а усього 713 690.21 грн. та судові витрати.

Під час розгляду справи ,у червні 2014 року, ОСОБА_2 подав зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим. Зазначав, що у кредитному договорі вказано, що договір діє з часу його укладення до повного виконання боржником своїх зобов'язань, що не відповідає вимогам закону. Оскільки строк виконання основного зобов'язання не встановлений, договір поруки припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом року від дня укладення договору. Виходячи з того, що договір поруки з ним укладався 11.07.2008 року, то строк на пред'явлення вимоги до поручителя закінчився 11.07.2009 року. До того ж йому не направлялася письмова вимога щодо виконання зобов'язання. Зазначав, що згода на підписання договору поруки надана ним під впливом помилки та обману з боку Банку, який не роз'яснив йому сутності договору.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.08.2014 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 651 242,06 грн. заборгованості по кредиту та 3 654 грн. судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»( далі ПАТ КБ «Надра» ) подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про зміну судового рішення в частині стягнення пені та штрафу за прострочення виконання зобов'язання та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення таких вимог у повному обсязі, а саме стягнення з відповідачів, солідарно 45 448.15 грн. пені та 32 000 грн. штрафу. Посилається на помилковість висновків суду в цій частині, порушення норм матеріального права та відсутність підстав для зменшення розміру пені і штрафу. Зазначав, що відповідачі не зверталися до суду ні з письмовою, ні з усною заявою щодо їх зменшення та не надавали жодних доказів з приводу наявності в них істотних обставин. Розмір пені та штрафу не перевищував розміру заборгованості та чітко визначений умовами договорів з відповідачами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 і відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення зустрічного позову та визнання договору поруки з ОСОБА_2 припиненим і відмову у задоволені позовних вимог щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 Апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення в цій частині, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судом не було ураховано, що договір поруки укладений під впливом помилки, що письмова вимога ОСОБА_2 не надсилалася, що договір поруки є припиненим, оскільки боржник припинив виконання зобов'язань з 31.07.2008 року, а позов пред'явлено лише у квітні 2014 року . Вважає, що з підстав ч.4 ст.559 ЦК України зустрічний позов підлягає задоволенню.

В суді апеляційної інстанції представники позивача та ОСОБА_2 підтримали свої апеляційні скарги з підстав наведених в них. Проти задоволення іншої апеляційної скарги заперечували.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися. Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала їх повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ «Надра» підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про стягнення всієї суми кредиту, процентів за користування ним та частково пені і штрафу з позичальника та поручителів, суд першої інстанції виходив із того, відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, а відтак, позичальник повинен сплатити заборгованість за кредитним договором в розмірі 713 690.21 грн. разом із поручителями, солідарно. Вважав також за можливе, виходячи з встановлених обставин, зменшити розмір пені до суми 10 000 грн., а розмір штрафу до - 5 000 грн., ураховуючи не доведеність настання для позивача негативних наслідків через прострочення виконання боржником зобов'язання.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд виходив з того, що за тих обставин на які послався ОСОБА_2 у позовній заяві та доводив у судовому засіданні, відсутні підстави вважати поруку припиненою, твердження ОСОБА_2 щодо дії договору поруки лише протягом року від дня його укладення не ґрунтуються на законі. Доводи про укладення договору поруки під впливом помилки не є підставою для припинення договору, а вимоги про визнання договору поруки недійсним не заявлені.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає їх правильними.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 11.07.2008р. між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 286 /П/ 60/2008-980 на суму 320 000 грн. строком до 10.07.2018р. зі сплатою 21,69% річних та визначенням щомісячного мінімального платежу в розмірі 6 881 грн. 96 коп.

На забезпечення виконання кредитного договору в цей же день між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», і ОСОБА_4, а також між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», і ОСОБА_2 були укладені договори поруки.

Банком здійснено надання кредитних коштів ОСОБА_3 у визначеній кредитним договором сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК, інших актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 526 ЦПК України).

Судом установлено, що відповідачі, у порушення положень наведених норм права та умов укладених договорів, свої зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів у встановлені строки не виконують, в наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 713 690 грн. 21 коп., з яких: 317 368 грн. 80 коп. сума непогашеного кредиту, 297 182 грн. 41 коп. сума непогашених відсотків, 45 448 грн. 15 коп. пеня за прострочення виконання зобов'язання, 32 000 грн. штраф за порушення строків сплати мінімально необхідного платежу, 21 690 грн. 85 коп. інфляційні витрати.

Розрахунок поданий позивачем відповідачами не спростований, не зазначено у чому полягає його неправильність або помилковість, свого розрахунку не подано, тому суд правильно виходив з того ,що заборгованість за кредитним договором № 286 /П/ 60/2008-980 становить 713 690 грн. 21 коп.

Ураховуючи, що відповідно до умов договору поруки відповідачі є солідарними боржниками та виходячи з положень ст.554 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у позивача виникло право на стягнення заборгованості по кредиту і такі кошти правильно стягнуті з відповідачів солідарно.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо дотримання позивачем позовної давності, ураховуючи, що строк переривався періодичними платежами боржника й останні платежі здійснені боржником у 2013 році.

Посилання представника ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на укладення договору поруки в наслідок помилки не можуть бути взяті до уваги, оскільки вимог про визнання договору недійсним апелянт не заявляв та не доводив у суді першої інстанції й таке не може бути підставою для припинення цього договору.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В пункті 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5 роз'яснено: відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

У кредитному договорі встановлено строк повного погашення кредиту - 10.07.2018р. року.

Пунктом 1.1. договору поруки № 286/П/60/2008-980 від 11.07.2008 року укладеного з ОСОБА_2 визначено, що він поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих ним на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору, в тому числі повернути до 10.07.2018 року кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити інші платежі передбачені Кредитним договором та можливі штрафні санкції ( штраф,пеню).

З огляду на зазначене доводи апеляційної скарги поданої представником ОСОБА_2 щодо припинення договору поруки з підстав пропуску однорічного строку з часу укладення договору поруки та не направлення позивачем письмової претензії до звернення із даним позовом не можуть бути прийняті до уваги.

Підставами позову, які суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не само по собі посилання на певну норму закону.

Пославшись на ч.4 ст.559 ЦК України як на правову підставу припинення договору поруки, ОСОБА_2, як вже зазначалося вище, обґрунтовував заявлені ним позовні вимоги тим, що протягом року з часу укладання договору поруки до нього ніяких вимог банком не було заявлено й тим, що до звернення до суду із даним позовом з досудовою вимогою про дострокове погашення кредиту у зв'язку із порушенням боржником зобов'язань за кредитним договором банк не звертався.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2- ОСОБА_1 навела інші обґрунтування припинення договору поруки, а саме послалася на надходження ОСОБА_2 в грудні 2012 року досудової вимоги про дострокове виконання боргових зобов'язань боржника за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 днів з часу отримання цієї вимоги, що суперечить тим обставинам які позивач за зустрічним позовом зазначав у своїй позовній заяві і доводив в суді першої інстанції та доводам апеляційної скарги.

Оскільки на таки обставини в суді першої інстанції ОСОБА_2 не посилався та їх не доводив, а навпаки зазначав, що до пред'явлення даного позову ніяких вимог про погашення заборгованості до нього не надходило, колегія суддів, виходячи з положень ст.303 ЦПК України, ці обставини перевіряти не може.

Колегія суддів вважає,що виходячи з встановлених обставин суд підставно зменшив розмір пені. Висновок суду в цій частині належним чином вмотивований, відповідає положенням частини 3 ст.551 ЦК України та роз'ясненням Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012року .

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що боржник не заявляв про зменшення пені та не доводив такого спростовуються матеріалами справи ( а.с.65-69).

Разом із тим колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача щодо помилковості висновків суду при вирішенні питання про стягнення штрафу.

Так, пунктом 5.2 Кредитного договору встановлено, що у разі порушення позичальником вимог цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту,визначеної у п.п.1 договору за кожен випадок.

Оскільки сума кредиту дорівнює 320 000.00 грн., розмір штрафу дорівнює 32 000 грн.

У даному випадку розмір штрафу не може бути змінений судом, оскільки він передбачений договором і є фіксованим.

Виходячи з такого рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про солідарне стягнення з відповідачів штрафу у розмірі 32 000 грн.

З урахуванням цього загальний розмір заборгованості, що підлягає солідарному стягненню з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» збільшується з 651 242 грн.06 коп. до 678 242 грн.06 коп. і складається з: 317 368 грн.80 коп. - заборгованості по кредиту, 297 182 грн. 41 коп. - відсотків за користування кредитом, 10 000 грн. - пені за прострочення строків виконання зобов'язання, 32 000 грн. - штрафу за прострочення сплати мінімального платежу, 21 690 грн. 85 коп. - інфляційних витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309,313-314, 316,317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року в частині стягнення штрафу і визначення загальної суми боргу скасувати. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції: Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»: 317 368 грн.80 коп. - заборгованості по кредиту, 297 182 грн. 41 коп. - відсотків за користування кредитом, 10 000 грн. - пені за прострочення строків виконання зобов'язання, 32 000 грн. - штрафу за прострочення сплати мінімального платежу, 21 690 грн. 85 коп. - інфляційних витрат, 3654 грн. судового збору, а усього - 681 896 ( Шістсот вісімдесят одну тисячу вісімсот дев'яносто шість) грн. 06 коп.

У задоволенні позову в інший частині та зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 759/6509/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/91/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Чала А.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.