І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Бойка О.Ю., при секретарі Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.10.2014 року позивач уклав з ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виступали за договором у якості продавців.
Відповідно до п.п. 1,2 договору, продавці продали та передали ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 у власність, а ОСОБА_1 купив та прийняв вищевказану квартиру, яка належала на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у відповідних частках.
Право власності за ОСОБА_1 було зареєстровано 28.10.2014 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 квартира була передана позивачу разом з відповідними документами на неї, проте як зазначив позивач, відповідачі не виконали свій обов'язок відповідно до умов договору, щодо зняття з реєстраційного обліку місця проживання всіх зареєстрованих у квартирі осіб.
В судове засідання позивач не з'явився, проте надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу.
З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності зі ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, що 28.10.2014 року між позивачем та ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виступали за договором у якості продавців.
Відповідно до п.п. 1,2 договору, продавці продали та передали ОСОБА_1 у власність квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 купив та прийняв вищевказану квартиру, яка належала на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у відповідних частках.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_1 28.10.2014 року на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2014 року.
Відповідно до п.8 ч.2 договору купівлі-продажу продавці зобов'язались знятись з реєстрації місця проживання та зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих у квартирі осіб строком до 04.11.2014 року включно.
Згідно наданої до суду інформації з Адресно-довідкового бюро УДМС України в Запорізькій області у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3.
Власник, відповідно до ст.319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.
Оскільки відповідачі жодним чином не претендують на користування квартирою позивача, з викладених підстав їх необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. При розгляді справи судом не встановлено інших обставин, які б зобов'язували допустити до користування майном позивача сторонніх осіб.
Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили, право користування квартирою АДРЕСА_1.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215, 224-226ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі неподання заяви про перегляд рішення набирає законної сили в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко