Справа № 444/3002/14-ц
Провадження № 2/444/102/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

20 січня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

прокурор Лозовий Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвала 27 квітня 2012 року що стверджено рішенням суду. В шлюбі з відповідачем в неї народилася дитина - дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає зі нею і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, виїхав в невідомому напрямку, не повідомляє своє місце перебування Вона намагалася встановити його місце перебування однак встановила, що відповідач не має місця реєстрації і місце його перебування не відоме. Відколи відповідач виїхав з с. Малехів, з того часу він не цікавиться життям здоров'ям дитини, не надає жодного матеріального утримання. Своїми діями відповідач довів, що він нехтує дочкою, не дбає про неї . Дитина досягла 8 років і не пам'ятає навіть батька. Своїми діями відповідач довів, що він нехтує дочкою, не дбає про неї. Дитина досягла 8 років і не пам'ятає навіть батька. Вона звернулася до органу опіки та піклування Жовківської РДА з приводу вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав і 01.12.2014 року надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У висновку зазначено, що дитина проживає з матір'ю ОСОБА_1, оскільки це її дошлюбне прізвище, яке вона після розлучення змінила. У зв'язку чим, вона звернулась до суду з даним позовом та просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, крім того,додатково пояснила, що відповідач останній раз бачив дочку ще у 2010 році, коли приходив за документами. Вона на даний час має намір утворити нову сім'ю, і її майбутній чоловік має намір усиновити дитину. У зв'язку з сим, просить позов задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяв щодо розгляду справи за його відсутності на надавав, викликався в суд через оголошення у пресі, газету "Високий Замок".

А від так, відповідно до ст. 74 ч. 9 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Жовківської РДА в судовому засіданні пояснив, що до Органу опіки та піклування Жовківської РДА з приводу вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав зверталась позивачка ОСОБА_3. 01.12.2014 року Органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що у вирішенні позову покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора щодо доцільності задоволення позову, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., серії НОМЕР_1 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини /а.с. 10/.

З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області № 1308/1176/2012 від 27.04.2012 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований в Малехівській сільській раді Жовківського району Львівської області 04.06.2006 року, актовий запис № 7, розірвано. Прізвище позивачки змінено на дошлюбне ОСОБА_2. Рішення вступило в законну силу 07.05.2012 року.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З Довідки ( виписки з будинкової книги) № 1060 від 10.10.2014 року, виданої Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області вбачається, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

З пояснень позивача, а також з матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує дитину матеріально, не піклується про життя та здоров'я дитини, не дбає про її фізичний та моральний розвиток.

З характеристики виданої ЗОШ І-ІІ ступенів с. Малехів № 90 від 10.10.2014 року вбачається, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у 2 класі Малехівській ЗОШ. Шкільним життям та навчанням дитини цікавиться мама.

У зв'язку з чим, суд прийшов до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дітей та про його небажання цікавитися життям дітей та виконувати свій батьківський обов'язок.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні дитини, підвищенні рівня її знань та оздоровлення дитини.

Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

З Висновку виконкому Малехівської сільської ради ( як орану опіки та піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що виконавчий комітет Малехівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З Висновку Жовківської РДА ( як органу опіки та піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав № 02-29/3041 від 01.12.2014 року вбачається, що враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дочки, не забезпечує її матеріально, не піклується про її життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, беручи до уваги інтереси дитини, Жовківська районна державна адміністрація , як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н..

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своїх дітей батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дітей, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно його дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Одночасно роз'яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ясиновський Р. Б.

Повний текст рішення складено 23.01.2015 року.