АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2357/2015 Головуючий у першій інстанції - Катющенко В.П.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клименко Р.В., стягувач: ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними бездіяльність державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Клименка Р.В. по невиконанню вимог п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов'язати державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Клименка Р.В. закінчити виконавче провадження ВП №45356813 відкрите 06.11.2014.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2014 №755/11606/13-ц, 24.07.2014 було видано виконавчий лист про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, на підставі чого державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження ВП № 44216313. Він письмово повідомляв суд, а після відкриття виконавчого провадження - державного виконавця Клименка Р.В., що фізично не проживає за адресою квартири АДРЕСА_1. 15 лютого 2013 року, після його реєстрації у вказаній квартирі, на підставі ст. 98 ЖК України, він уклав письмовий договір тимчасового проживання в жилому приміщенні з невісткою ОСОБА_5 строком до 10.02.2016, яка з того часу проживає в квартирі зі своєю сім'єю, в тому числі малолітньою донькою 2014 р.н. Комісія органу опіки та піклування Дніпровського району провела обстеження і склала акт №44 від 10.11.2014, який підтверджує, що він не проживає в квартирі. 23 листопада 2014 року йому передали постанову державного виконавця Клименка Р.В. ВП №45356813 від 06.11.2014 в якій він вимагає від нього самостійно виселитись у строк до 15 днів з квартири АДРЕСА_1, і протягом 3-х днів письмово повідомити про самостійне виконання рішення і погрожує санкціями у випадку не виселення. 1 грудня 2014 року він подав державному виконавцю Клименко Р.В. повторне клопотання про закінчення виконавчого провадження разом з підтверджуючими документами і запропонував особисто оглянути квартиру, проти чого не заперечували особи, які в ній проживають. Державний виконавець Клименко Р.В. відмовився особисто вчинити дії по огляду квартири, що є його службовими обов'язками. 04 грудня 2014 року він побачив в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень постанову від 01.12.2014 про відкладення його виселення з квартири в якій він не проживає на 09.12.2014.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2014, вимоги в частині зобов'язання державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Клименка Р.В. закінчити виконавче провадження ВП №45356813 відкрите 06.11.2014, залишені без розгляду, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на те, що судом не надано оцінки наявним у справі доказам, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги. Вважає, що висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах чинного законодавства, яке зобов'язує державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з його виконанням у повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі не з'явились в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Апелянт в клопотанні на адресу суду просив розглядати справу за його відсутності. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з відсутності обставин щодо бездіяльності державного виконавця, оскільки ним вчинялись дії з примусового виконання виконавчого документу, у відповідності з вимогами закону.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 06.11.2014 державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко Р.В. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №755/11606/13-ц виданого 24.07.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Цією ж постановою боржнику надано строк самостійно виконати рішення до п'ятнадцяти днів з моменту винесення постанови.

Також, у постанові державним виконавцем зазначено, що сторони виконавчого провадження зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

При невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За вимог ст. 35 вказаного Закону, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

1 грудня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко Р.В. прийнята постанова про відкладення провадження виконавчих дій, у якій державний виконавець посилається на те, що 28.11.2014 надійшла заява боржника ОСОБА_2 щодо несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. Цією ж постановою відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №755/11606/13-ц, виданого 24.07.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 до 08.12.2014, та виконавчі дії по виселенню ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, призначені на 09.12.2014 на 11 годину 00 хвилин.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження заявником, ОСОБА_2, постанови державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименка Р.В. від 06.11.2014 про відкриття виконавчого провадження та постанови від 01.12.2014 про відкладення провадження виконавчих дій. Таким чином, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що державним виконавцем правомірно вчинені дії щодо примусового виконання виконавчого листа №755/11606/13-ц виданого 24.07.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1

1 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ Клименка Р.В. з клопотанням (повторним) про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», посилаючись на те, що він фізично в АДРЕСА_1 не проживає, його речі в квартирі відсутні. До вказаного клопотання ОСОБА_2 долучив копію договору тимчасового проживання від 15.02.2013, акт з органу опіки та піклування, свідоцтво про народження дитини.

В той же час, враховуючи наявність постанови державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименка Р.В. від 01.12.2014 про відкладення провадження виконавчих дій до 08.12.2014, вчинення будь-яких виконавчий дій є неможливими.

Статтею 78 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника.

Із витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, вбачається, що 08.12.2014 державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко Р.В. прийнята постанова про залучення працівника органів внутрішніх справ, з якої вбачається, що на виконанні у відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, перебуває виконавчий документ № 755/11606/13-ц від 24.07.2014, який виданий Дніпровським районним судом м. Києва про виселення ОСОБА_2 з АДРЕСА_1. Боржником рішення суду самостійно не виконується. Примусове виконання призначено на 09.12.2014 на 11:00 годину.

Крім того, 09.12.2014 державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко Р.В. прийнята постанова про залучення працівника органів внутрішніх справ, з якої вбачається, що на виконанні у відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, перебуває виконавчий документ № 755/11606/13-ц від 24.07.2014 що видав Дніпровський районний суд м. Києва про виселення ОСОБА_2 з АДРЕСА_1. Боржником рішення суду самостійно не виконується. Примусове виконання призначено на 11.12.2014 на 11:00 годину.

За вказаних обставин, державним виконавцем проведені виконавчі дії з примусового виконання виконавчого документу (виконавчого листа) № 755/11606/13-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 24.07.2014 про виселення ОСОБА_2 з АДРЕСА_1, у відповідності до вимог ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 9 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

12 грудня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві КлименкоР.В. прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». З вказаної постанови вбачається, що відповідно до акта державного виконавця від 11.12.2014 рішення суду виконано фактично в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до цілком обґрунтованого висновку про відсутність обставин щодо бездіяльності державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименка Р.В. по невиконанню вимог п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останнім вчинялись дії з примусового виконання виконавчого документу (виконавчого листа) № 755/11606/13-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 24.07.2014 про виселення ОСОБА_2 з кв. АДРЕСА_1, та станом на 01.12.2014 (день подання заявником ОСОБА_2 клопотання про закінчення виконавчого провадження), були відсутні підстави, які б надавали право державному виконавцю прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано оцінки наявним у справі доказамне заслуговують на увагу, оскільки суперечать матеріалам справи, встановленим фактичним обставинам та вимогам закону. При цьому слід зазначити, що наведені доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність ухвали не впливають.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, підставами для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції і залишення ухвали без змін є постановлення судом першої інстанції ухвали з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді