Дата документу 19.01.2015
Провадження № 2/334/399/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої - судді Лисенко Л.І.,

при секретарі - Піка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстрації,

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстрації, вказавши, що вона на підставі договору дарування, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 2501 їй належить квартира АДРЕСА_1.

У зазначеній квартирі позивач проживає та зареєстрована з 05.02.2004 року по теперішній час. З 25.12.2013 року в квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, яка не є членом її сім'ї. Позивач зареєструвала відповідачку для отримання закордонного паспорту, з дня реєстрації і по теперішній час вона в квартирі не мешкала, виїхала на роботу в Ізраїль.

Комунальні служби, що надають послуги, проводять нарахування за комунальні послуги на зареєстрованих осіб. Позивачка втратила роботу, оплачувати комунальні послуги їй важко, в зв'язку із чим, просить усунути їй перешкоди у користуванні власністю і зняти з реєстрації ОСОБА_2 за вказаною адресою, розглянути справу в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялася, у зв'язку із чим, проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 2501 позивачці ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1. З 25.12.2013 року в квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, яка не є членом сім'ї позивача, що підтверджується довідкою № 831 від 24.11.2004 року, виданого Центром обслуговування абонентів № 13 МКП «Основаніє» Запорізької міської ради.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У передбачених законом випадках, зокрема, ст.ст. 156, 157 ЖК України, обмеження права власності можуть мати місце.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Таким чином, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ст. 405 ЦК України право користування житлом надається лише члену сімї власника.

Таким чином, оцінивши наведені обставини справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном та визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом.

Керуючись ст. ст.319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10,60,212,213 ЦПК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.9, 150 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні і розпорядженні квартирою АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Лисенко Л. І.