АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/94/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Калашник В. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівЄльцова В. О. , Нерушак Л. В.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_6 про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості за кредитом,-

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ПАТ «Мегабанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 9 серпня 2013 року між ПАТ «Мегабанк» і ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №41-23П/2013-А, за яким відповідач отримав споживчий кредит на суму 50000 гривень з кінцевим терміном повернення до 8 серпня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, а з 02 червня 2014 року процентна ставка за кредитом встановлена на рівні 0,1% у відповідності до п. 4.12 Договору.

Незважаючи на неодноразові вимоги відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 5 травня 2014 року складає 72672 грн. 34 коп., з яких заборгованість по кредиту 44178 грн. 08 коп., по нарахованих та несплачених відсотках 1711 грн. 91 коп., по комісійній винагороді 4282 грн. 35 коп. та штраф за порушення строків сплати ануїтетних платежів 22500 грн.

З врахуванням вказаних обставин позивач просив суд розірвати кредитний договір №41-23П/2013-А від 9 серпня 2013 року та стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість. Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2014 року позов задоволено.

Кредитний договір №41-23П/2013-А від 9 серпня 2013 року, укладений між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_6 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Мегабанк» 72672 грн. 34 коп. заборгованості по кредитному договору та 726 грн. судових витрат, а всього 73399 грн. 06 коп.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 листопада 2014 року заяву ОСОБА_6 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення, після чого він оскаржив його в загальному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі нове рішення, яким зменшити суму стягнення основного боргу у відповідності до поданих підтверджуючих документів та зменшити штрафні санкції до 10% від суми, що була заявлена.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 9 серпня 2013 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, за яким ОСОБА_6 отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 50000 грн. з кінцевим строком повернення 8 серпня 2016 року зі сплатою 15% річних, а з 2 червня 2014 року - 0,1% річних.

Пунктом 4,2 кредитного договору передбачено погашення кредитної заборгованості та сплати процентів шляхом внесення позичальником щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця ануїтетних платежів, розмір яких згідно додатку №1 до договору складає 2772 грн.

Відповідно до п.7,3 вказаного кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтет них платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту.

Згідно п.3,3,1 кредитного договору кредитодавець має право достроково розірвати договір та вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії у випадку, зокрема, порушення позичальником умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 1 березня 2014 року позичальник ОСОБА_6 перестав вносити ануїтетні платежі на погашення кредиту, сплати відсотків та комісії, в зв'язку з чим банк 1 липня 2014 року звернувся до суду з позовом про дострокове розірвання кредитного договору, повернення всієї суми кредиту. нарахованих відсотків, а також штрафу за невиконання умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Кредитним договором, зокрема п.3.3.1, також передбачено право кредитодавця вимагати його розірвання у разі порушення договору другою стороною, яке сторони визначили як істотне.

Встановивши, що позичальник перестав вносити платежі на погашення кредиту внаслідок чого банк позбавляється можливості повернути кредит та отримати від позичальника плату за користування кредитними коштами, суд прийшов до обґрунтованого висновку про істотність порушення кредитного договору позичальником та наявність підстав для його розірвання.

Правові наслідки зміни або розірвання договору передбачені статтею 653 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст.653 ЦК сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки як умовами укладеного між сторонами кредитного договору, так і законом (ст.1054 ЦК) передбачено право кредитодавця вимагати повернення кредиту та відсотків і обов'язок позичальника повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, суд правомірно стягнув з відповідача на користь позивача неповернуту суму кредиту та відсотки, нараховані до моменту розірвання договору.

За змістом статті 654 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту розірвання, що не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов договору, яке мало місце до розірвання договору.

Встановивши, що відповідачем було допущено порушення умов договору в частині щомісячного внесення ануїтетних платежів, за яке передбачена відповідальність у вигляді сплати штрафу в розмірі 45% від суми кредиту, суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у визначеному позивачем розмірі.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими і зазначених висновків суду не спростовують.

Зокрема, апелянт, заявляючи про свою незгоду з розрахунком суми його заборгованості за кредитом та відсотками, наданим банком, посилається на наявні у нього платіжні документи, проте, ні при розгляді справи судом першої інстанції, ні під час розгляду його апеляційної скарги апеляційним судом, він в судові засідання жодного разу не з'явився і зазначені документи суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_6 про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості за кредитом залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :