Справа №200/2414/15-ц
Провадження №2/200/1542/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберової Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 30.12.2013 року між нею та відповідачем було укладено Договір банківського вкладу № 006-03554-301213 "Найкращий від Миколая" у доларах США, згідно якого вона як сторона за Договором розмістила на депозитному рахунку №8172 вклад в іноземній валюті 12000,00 доларів США строком до 04.01.2015 року включно з нарахуванням відсотків 10% річних з їх виплатою в кінці строку депозиту на умовах, визначених договором. 30.12.2013 року нею було внесено на депозитний рахунок № 005-03554-301213 на поточний рахунок №8350 у доларах США що підтверджується квитанцією №30291062 від 30.12.2013 року. 06.01.2015 року на поточний рахунок №8350 було зараховано суму вкладу та нараховані проценти за договором, що підтверджується випискою за операціями по картковому рахунку з 06.01.2015 року по 30.01.2015 року, відповідно до якої баланс на кінець періоду складає 13251,04 долари США.

27.01.2015 року вона звернулася до Дніпропетровського відділення №5 ПАТ «Дельта Банк», де нею було розміщено депозит, з заявою щодо виплати належних їй грошових коштів, однак цінний лист з вищезазначеною заявою було повернуто по причині відмови від одержання. Крім того, 09.02.2015 року нею була направлена Претензія до Кредитного центру Відділення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та ОСОБА_2 Директорів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», відповідач відмовився надавати належні їй грошові кошти, які зараховані на поточний рахунок №8350.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти зараховані на поточний рахунок №8350 у розмірі 13 251,04 доларів США.

В судове засідання позивач не зявилась, представник позивача надала суду заяву з проханням провести судове засідання в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено у судовому засіданні, 30.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 006-03554-301213 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США.

Відповідно до п.1.2., 1.4. договору - сума вкладу склала 12000,00 доларів США, процентна ставка на суму вкладу становить 10% річних, строк дії договору по 04.01.2015 року.

Згідно до п.1.6. - банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №3424

30.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №005-03554-301213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до якого відповідач відкрив позивачу поточний рахунок №8350 у доларах США.

На виконання умов пункту 1.8. договору, 30.12.2013 року позивачем було внесено 12000 доларів США, що підтверджується квитанцією №30291062 від 30.12.2013 року.

Після закінчення строку дії договору, 06.01.2015 року на поточний рахунок №8350 було зараховано суму вкладу та нараховані відсотки за договором, що підтверджується випискою за операціями по картковому рахунку з 06.01.2015 року по 30.01.2015 року, відповідно до якої баланс на кінець періоду складає 13251,04 доларів США.

Встановлено, що в зв»язку з закінченням дії договору 27.01.2015 року позивач звернулася до банку з заявою про повернення вкладу та виплату відсотків, однак цінний лист з вищезазначеною заявою було повернуто по причині відмови від одержання.

Таким чином, сума вкладу позивачу відповідачем не повернута та відсотки не виплачені.

Зважаючи на те, що внесок в загальному розмірі 13251,04 доларів, який перебуває на вищезазначеному рахунку у відповідача, належить позивачці на праві приватної власності, вона має право вимагати від відповідача повернення вказаних грошових коштів, що відповідає ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума банківського вкладу у розмірі 13251,04 доларів США.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу та нарахованих відсотків у розмірі 13 251,04 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева