У х в а л а

іменем україни

21 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О. Коротуна В.М., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_4, третя особа - МВС України, про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України, за касаційною скаргою Львівського державного університету внутрішніх справ на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області 5 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 3 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Львівський державний університет внутрішніх справ (далі - Університет) звернувся до суду з позовом про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області 5 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 3 лютого 2015 року, в задоволенні позову Університету відмовлено.

У касаційній скарзі Університет просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Університету, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційній суд, правильно виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_4 у ВНЗ МВС України.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області 5 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 3 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
В.М. Коротун
О.В. Ступак