Справа № 303/7271/14-ц
№ 2/303/136/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
20 січня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Іванчо Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Підприємства «ЛМ Плюс» про стягнення недоотриманих коштів допомоги по вагітності та пологах, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного Підприємства «ЛМ Плюс» про стягнення недоотриманих коштів допомоги по вагітності та пологах та стягнення моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі безстрокового трудового договору №4 від 16.12.2013 року, позивач, ОСОБА_1, знаходиться в трудових відносинах з Приватним підприємством «ЛМ Плюс», де працювала на посаді продавця. З 14.03.2014 року по 28.03.2014 року, знаходилась на лікарняному по догляду за хворою дитиною, про що свідчить листок непрацездатності серії АГИ №388208, а з 04.04.2013 року по 07.08.2014 року, знаходилась у відпустці по вагітності та пологах, про що свідчить листок непрацездатності серії АГИ №333465. Вказані листки непрацездатності позивач здала в бухгалтерію ПП «ЛМ Плюс» для нарахування та отримання відповідної допомоги. Також нею була написана заява про надання оплачуваної відпустки, у зв'язку з вагітністю та пологами, однак по сьогоднішній день жодних виплат не отримала.
В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила його задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечила.
Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, а згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та те, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди позивача, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Судом встановлено, що підставі безстрокового трудового договору №4 від 16.12.2013 року, ОСОБА_1, приймається на роботу в ПП «ЛМ Плюс» на посаду продавець продовольчих товарів (а.с. 21-22).
Так, відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін.
Разом із тим, відповідно до ст. 253 КЗпП України, особи які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.
ОСОБА_1 з 14.03.2014 року по 28.03.2014 року, знаходилась на лікарняному по догляду за хворою дитиною.
З 04.04.2013 року по 07.08.2014 року, ОСОБА_1 знаходилась у відпустці по вагітності та пологах, про що свідчить листок непрацездатності серії АГИ №333465.
У зв'язку з важкими пологами ОСОБА_1 було призначено амбулаторне лікування з 08.08.2014 року по 21.08.2014 року, про що свідчить листок непрацездатності серії АГИ № 376543 (а.с. 27-28).
Згідно ч.1, 2 179 Кодексу законів про працю України на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів.
Тривалість відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами обчислюється сумарно і становить 126 календарних днів (140 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів). Вона надається жінкам повністю незалежно від кількості днів, фактично використаних до пологів».
Ч. 1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (чинного на час виникнення правовідносин) передбачає, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.
Відповідно до ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» (чинного на час виникнення правовідносин), підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Згідно ст. 17 Закону України «Про відпустки», на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю: до пологів - 70 календарних днів; після пологів - 56 календарних днів (70 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів), починаючи з дня пологів.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про відпустки» фінансування допомоги по вагітності та пологах, а також по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку провадиться з коштів державного соціального страхування.
Обов'язок роботодавця (страхувальника) надавати та оплачувати застрахованими особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг, передбачений п. З ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (чинного на час виникнення правовідносин).
Відповідно до ст. 21 вищезазначеного Закону, фінансування страхувальників - роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.
Згідно листа Мукачівської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №02-15-1224 від 07.11.2014 року, Приватне підприємство «ЛМ Плюс» подало 30.04.2014 року до Мукачівської міської виконавчої дирекції заяву-розрахунок за №7 для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду на загальну суму 5 177,76 гривень, в якій включені наступні листки непрацездатності: серії АГИ № 388208 (загальне захворювання) з 14.03.2014 року - 28.03.2014 року, виданий ОСОБА_1 за рахунок коштів Фонду нараховано 6 робочих днів на суму 209,58 гривень. Кошти перераховані на поточний рахунок ПП «ЛМ Плюс» 27.05.2014 року згідно платіжного доручення №1424. Та листок серії АГИ №333465 (вагітність та пологи) з 04.04.2014 - 07.08.2014 року, нараховано 126 календарних днів на суму 4 968,18 гривень, кошти перераховані на поточний рахунок ЛМ «Плюс» 29.05.2014 року згідно платіжного доручення №1474 (а.с.24).
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
За таких обставин, відповідно до ст. 27 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (чинного на час виникнення правовідносин) підприємство зобов'язане надавати та оплачувати застрахованим особам (якою, зокрема є позивач) у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг за рахунок коштів Фонду відповідно до Закону.
Аналізуючи встановлені фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачем в розмірі 1 000 грн., суд зважає на те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та в приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Враховуючи характер моральної шкоди та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, внаслідок невиплати допомоги по вагітності та пологах, є багатодітною матір'ю, згідно довідки №178 від 24.07.2014 року (а.с. 23), виховує трьох малолітніх дітей і на даний час не працює, суд вважає, що їй спричинена моральна (немайнова) шкода, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1 000 грн., яка є на думку розумною та справедливою, з врахуванням співрозмірності, доведеності його розміру відповідними доказами.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на відповідача, та стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.
На підставі ст.ст. 141, 179, 238 КЗпП України, керуючись ст.ст. 208, 209, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Стягнути з відповідача Приватного підприємства «ЛМ Плюс» на користь позивача ОСОБА_1 недоотримані грошові кошти в розмірі 209,58 гривень (двісті дев'ять гривень п'ятдесят вісім копійок) згідно листка непрацездатності серії АГИ №388208.
Стягнути з відповідача Приватного підприємства «ЛМ Плюс» на користь позивача ОСОБА_1 недоотримані грошові кошти в розмірі 4 968,18 гривень (чотири тисячі дев'ятсот шістдесят вісім гривень вісімнадцять копійок) згідно листка непрацездатності серії АГИ № 333465.
Зобов'язати відповідача Приватне підприємство «ЛМ Плюс» надати Мукачівській міській виконавчій дирекції Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності передбачені законодавтвом України документи для виплати застрахованій особі ОСОБА_1 суми матеріального забезпечення по листку непрацездатності серії АГИ № 376543.
Стягнути з відповідача Приватного підприємства «ЛМ Плюс» на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.
Стягнути з відповідача Приватного підприємства «ЛМ Плюс» на користь позивача ОСОБА_1 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.ст. 223, 233 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О.В.Гутій