Справа № 496/6127/14-ц
провадження № 2/496/327/15
У Х В А Л А

16 січня 2015 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, будівельні матеріали та обладнання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом , а також із заявою про забезпечення позову в якій просять: наложити арешт на недобудований будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці за адресою: вул. Окружна, 2а, в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області та будівельні матеріали; заборонити будь-які дії відносно до цього будинку для оформлення його на своє імя. Заява мотивована тим, що невжиття зазначеного заходу забезпечення позову, може унеможливити виконання рішення суду, так як ОСОБА_4 не пускає позивачів до будинку та продає будівельні матеріали.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. „Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із заяви, позивачі зазначають, що ОСОБА_4 користується вказаним будинком, їх до будинку не допускає, самовільно розпоряджається всім майном, продає будівельні матеріали.

Посилання позивача на те, що в подальшому виконання рішення може бути неможливим, через вчинення відповідачем певних дій для утримання правовстановлюючих документів, є припущенням позивачів, а будь-яких доказів на підтвердження зазначеного, суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

За змістом ст. 293 ЦПК окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, будівельні матеріали та обладнання - відмовити.

Ухвалу не підлягає оскарженню, окремо від рішення суду.

Суддя Галич О.П.

"16" січня 2015 р.