АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Кабанченко О.А., Поліщук Н.В., при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року,

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Посилався на те, що ним були передані відповідачу гроші в сумі еквівалентній 46 000 дол. США, які знаходяться в нього без достатньої правової підстави.

Враховуючи вказане, просивстягнути з відповідача на свою користь 532 042 грн. 94 коп., з яких: 367 443 грн. 40 коп. - безпідставно набуті кошти, 46 584 грн. 78 коп. - проценти за користування коштами, 18 633 грн. 91 коп. - 3% річних, 99 308 грн. 85 коп. - упущена вигода.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1грошові кошти в розмірі 532 042 грн. 94 коп. Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_2 та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.

Проте повністю погодитися з висновками суду не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 були передані ОСОБА_2 грошові кошти в сумі еквівалентній 46 000 дол. США.

Факт отримання вказаних коштів підтвердив безпосередньо ОСОБА_2 при зверненні у 2012 року з позовом про стягнення заборгованості.

Із змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 були передані йому грошові кошти лише частково, а саме: в сумі еквівалентній 46 000 дол. США., а решту заборгованості він просив стягнути в примусовому порядку.

За наслідками розгляду пред'явленого ОСОБА_2 позову, рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року вказані позовні вимоги залишені без задоволення (а.с.25-32).

В своєму рішенні суд касаційної інстанції встановив відсутність будь-яких правовідносин між сторонами, та зазначив, що при розгляді справи сторонами не оспорювались фактичні обставини щодо передачі ОСОБА_1 грошових коштів в сумі еквівалентній 46 000 дол. США. ОСОБА_2

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що відповідач набув грошові кошти без достатньої правової підстави, відтак зобов'язаний їх повернути, та сплатити відсотки, 3% річних і упущену вигоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі еквівалентній 46 000 дол. США., суд першої інстанції врахував вищенаведені вимоги закону, та дійшов правильного висновку про набуття відповідачем вказаних коштів без достатньої правової підстави.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову щодо відсотків та 3% річних, за період з 02 квітня 2012 року по 09 липня 2013 року, суд не взяв до уваги вимоги ст. 1214 ЦК України, відповідно до якої, проценти за користування коштами нараховуються з часу, коли особа дізналася або могла дізнатися про володіння грошовими коштами без достатньої правової підстави.

З матеріалів справи вбачається, що судом касаційної інстанції ухвалено рішення 12 червня 2013 року ( а.с. 25 ).

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 приймав участь при оголошенні судового рішення.

Таким чином, саме з дня ухвалення рішення касаційним судом, позивач має право на проценти за користування своїми коштами.

Період з 12 червня 2013 року по 09 липня 2013 року, за який нараховуються проценти та 3% річних, становить 28 днів.

Виходячи з цього, розмір процентів за користування грошовими коштами складає 2 114 грн. 05 коп. (( сума боргу ( 367 443, 40 грн.) х процентна ставка (7,50%) / 100% / 365 днів х 28 днів), а розмір 3% річних - 845 грн. 62 коп. (( сума боргу (367 443, 40 грн.) х процентна ставка ( 3%) / 100% / 365 днів х 28 днів).

Отже, в цій частині рішення суду слід змінити, зменшивши проценти за користування грошовими коштами з 46 584 грн. 78 коп. до 2 038 грн. 55 коп., та 3 % річних з 18 633 грн. 91 коп. до 815 грн. 42 коп.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди, суд першої інстанції неправильно застосував вищенаведені норми закону, виходячи лише із припущення про можливість позивача покласти кошти на депозит у банківські установи та отримувати відсотки за вкладом.

Матеріали справи не містять доказів, що позивачу заподіяні такі збитки, тому підстави для стягнення на користь позивача упущеної вигоди відсутні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що в цій частині заочне рішення суду від 13 травня 2014 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року в частині стягнення процентів за користування грошовими коштами та 3 % річних змінити, зменшивши проценти за користування грошовими коштами з 46 584 грн. 78 коп. до 2 038 грн. 55 коп., та 3 % річних з 18 633 грн. 91 коп. до 815 грн. 42 коп.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року в частині стягнення упущеної вимоги в розмірі 99 308 грн. 85 коп. скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення упущеної вимоги відмовити.

В решті заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Кабанченко О.А.

Поліщук Н.В.