Ухвала

іменем україни

4 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Лесько А.О., Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 9 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29 січня 2014 року, розірвано договір про участь у Фонді фінансування будівництва, укладений 20 грудня 2007 року між нею та публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» та стягнуто з останнього на її користь кошти, направлені на будівництво об'єкту інвестування і понесені збитки у розмірі 337 607 грн. Отриманий нею 21 жовтня 2013 року виконавчий лист у цій справі був направлений нею до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області, яким 30 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження. 8 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання вказаного виконавчого повалення до зведеного виконавчого провадження від 3 квітня 2009 року про стягнення з ПАТ «Західінкомбанк» заборгованості. Зазначала, що державним виконавцем при виконанні цього рішення суду не здійснюються всі необхідні заходи для його належного виконання рішення суду, у тому числі не встановлено рахунків боржника протягом тривалого часу, не вжиті заходи щодо встановлення наявності майна боржника.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просила визнати таку бездіяльність державного виконавця протиправною.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від

27 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2014 року, у задоволенні скарги

ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та постановити нову ухвалу по суті вимог скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), урахувавши положення ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», дійшли до правильного висновку про те, що оскільки останній виконавчий документ до зведеного виконавчого провадження приєднано 5 травня 2014 року, а 14 серпня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду на користь ОСОБА_4 у зв'язку з направленням згідно ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчого документа ліквідатору ПАТ «Західінкомбанк», яка нею не оскаржувалась, то підстав вважати, що державним виконавцем порушено строки виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні, чи допущено іншу бездіяльність, немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник