Справа № 360/1898/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та повернення майна з чужого незаконного користування,

в с т а н о в и в :

В серпні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з вересня 2008 року вони з відповідачем ОСОБА_2 проживали однією сім'єю та перебували у фактичних шлюбних відносинах, а 24 липня 2009 року зареєстрували свій шлюб і до 3 листопада 2012 року жили разом в належній відповідачу квартирі АДРЕСА_1, вели спільне господарство. З 3 листопада 2012 року спільне проживання та ведення спільного господарства ними було припинене і 14 серпня 2013 року за рішенням Дніпровського районного суду м.Києва шлюб з відповідачем був розірваний.

Під час шлюбу ними було придбане рухоме майно на загальну суму 67 427 грн., а також здійснено капітальний ремонт квартири відповідача за вищезазначеною адресою, на що для оплати будівельних матеріалів було витрачено більше 20 000 грн. та закуплено для обладнання квартири товарів, які є невід'ємною складовою квартири, на суму 19 490 грн.

Також у відповідача залишилось майно, яке перебувало у її (позивачки) користуванні, а саме, належний її вітчиму ОСОБА_3 автомобіль ГАЗ 2410 «Волга» 1987 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та дюралевий човен, який належить її (позивачки) матері ОСОБА_4

Тому просила розділити спільно набуте майно її та відповідача подружжя, визнати за нею (позивачкою) право власності на рухоме майно: телевізор Samsung, пральну машину Candy, холодильник Indezit, ножну Подільську швейну машинку, пилосос Rowenta, льодобур «Житомирський», зварювальний апарат Протон, всього на суму 24 309 грн., визнати за відповідачем право власності на ліжко Сокме «Комфорт», комод, дві тумби приліжкові, диван Оскар, матрац Vegas, торшери Bailey, праску Philips, набір столових приладів Massai, набір посуду, сервіз, автомобіль ГАЗ 2405 Газель 2003 року випуску, шини на автомобіль, автомобільні колонки Pioneep, автомагнітолу Pioneer, всього на суму 43 117,50 грн., стягнувши з відповідача компенсацію за різницю в частках в сумі 9 404,50 грн. Також просила визнати за відповідачем право власності на майно, яке є складовою частиною його квартири, а саме: міжкімнатні двері Viktoria в кількості трьох штук, двері вхідні, ламінат, побутовий ковролін Domo Belize, пластикові вікна, унітаз Cersanit, плиту газову Greta, водонагрівач газовий Діон, штори для вітальні, штори для спальні, карниз дерев'яний, два вікна для гаража, а всього на суму 19 490,68 грн., стягнувши з відповідача компенсацію половини вартості цього майна в сумі 9 745,34 грн. та половину вартості будівельних матеріалів в сумі 10 000 грн. Крім того, просила зобов'язати відповідача повернути речі, які були передані в її користування, а саме: автомобіль ГАЗ 2410 «Волга», 1987 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та дюралевий човен.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_5 позов підтримали і викладене підтвердили.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року, який було розірвано за рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 14 серпня 2013 року (а.с.95).

Як вбачається з пояснень позивачки, яка була допитана в якості свідка, показів свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за час шлюбу сторонами було придбане рухоме майно, а саме, меблі та речі домашнього вжитку: диван, телевізор, ліжко, торшери, тумбочки, водонагрівач, холодильник, пральну машину, пилосос, льодобур, зварювальний апарат, комод, матрас, праску, столовий набір, набір посуду, сервіз, водонагрівач, газову плиту, штори, швейну машинку, а також шини на автомобіль, автомобільні колонки та автомагнітолу, проведено ремонт належної відповідачу квартири АДРЕСА_1 та гаража.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки позивачкою не надано суду жодних доказів, які б підтверджували наявність вказаного нею майна на даний час та його вартість, а також об'єм здійснених будівельних робіт, використаних будівельних матеріалів та їх вартість, що унеможливлює визначити масу спільного майна подружжя, його вартість, частки сторін та розмір компенсацій, то суд вважає за необхідне в цій частині в позові відмовити за його недоведеністю.

При цьому суд не приймає до уваги надані позивачкою на підтвердження вартості майна комп'ютерні роздруківки з сайтів магазинів, оскільки дані роздруківки не можуть вважатись належними та допустимими доказами.

Крім того, згідно повідомлення Центру безпеки дорожнього руху та автоматичних систем МВС України від 17 грудня 2014 року, в базі даних ДАІ станом на 15 грудня 2014 року відсутня інформація про транспортні засоби, у тому числі щодо автомобіля ГАЗ 2405 Газель, зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.93).

В частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача повернути автомобіль ГАЗ 2410 «Волга», 1987 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та дюралевий човен суд визнає за необхідне також відмовити, оскільки суду не надані докази перебування даного майна у відповідача. До того ж, як стверджує позивачка власниками даного майна є треті особи - ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які самі таких вимог до відповідача не заявляють. Та обставина, що вказаний автомобіль був наданий позивачці в користування на підставі виданої 12 жовтня 2010 року ОСОБА_3 на її ім'я довіреності, судом до уваги не приймається, так як строк дії даної довіреності сплив 12 жовтня 2013 року.

Керуючись ст..3,60,62,69,70,71 СК України, ст.10,11,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та повернення майна з чужого незаконного користування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий-суддя&nbsp; А.Міланіч