Справа № 712/4472/15-ц
Провадження № 2/712/1628/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді ОСОБА_1

при секретарі Шмагайло Н.В.

за участю прокурора - Завгороднього О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування грошовими коштами, суми інфляції та пені за час прострочення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 17. 04. 2015 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційних врат та пені за час прострочення боргу, посилаючись на те, що згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2005 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 квітня 2006 р., рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.06.2010р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 31.08.2010р., та рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.11.2012р. з відповідача по справі ОСОБА_3 на користь позивача було стягнуто борг по договору позики в сумі 53290,00 грн., та 54498,70 грн. суму інфляційних збитків та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання, всього стягнуто 107788,70 грн. Цей борг виник у ОСОБА_3 в звязку з тим, що він є спадкоємцем померлої тітки позивача по заповіту. ОСОБА_3 прийняв спадщину, звернувшись з заявою до нотаріальної контори. По заповіту йому перейшло в спадок 63/100 частини домоволодіння по вул. Правика, 46 у м. Черкаси, 37/100 цього будинку належить позивачу по договору дарування. Соснівським відділом державної виконавчої служби ЧМУЮ відкриті виконавчі провадження по виконавчих листах № 2-544 від 15.05.2006 року, № 2-2205 від 23.09.2010р., № 2-679/12 від 18.12.2012р., однак борг до цього часу відповідачем не виплачений. Станом на 17.03.2015 року заборгованість відповідача, згідно довідки Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси становить 97109,92 грн. погашення боргу відбувається шляхом відрахування з пенсії ОСОБА_3, враховуючи відсутність зареєстрованого на нього майна , на яке може бути звернено стягнення. Відповідач ОСОБА_3 свої обовязки спадкоємця не виконує.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь за період з 01.02.2012 р. по 01.03.2015р. суму інфляційних втрат в розмірі 35 269,94 грн. та три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 8982,67 грн.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_2 неодноразово уточнювала свої позовні вимоги, остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь суму інфляційних втрат за період з 01 квітня 2012 року по 13 травня 2015 року в розмірі 29 960,07 грн., три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 5044,86 грн., проценти за користування грошовими коштами в сумі 16 783,21 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 836,00 грн.

В судовому засіданні прокурор Завгородній О.О. заперечував проти задоволення позовних вимог, свої заперечення мотивував тим, що ОСОБА_3 позбавлений можливості з 2006 року по цей день вільно користуватися належною йому частиною домоволодіння та позбавлений можливості оформити на себе спадщину та в подальшому продати домоволодіння та розрахуватися з заборгованістю, яка виникла перед ОСОБА_2 Вказане свідчить про відсутність вини в діях ОСОБА_3 щодо прострочення виконання грошового зобовязання за договором позики, а відтак звільняє його від цивільно-правової відповідальності, передбаченої за порушення грошових зобовязань.

Відповідач ОСОБА_3 в попередніх судових засіданнях був присутній та заперечував проти задоволення позову. Під час судового засідання, призначеного на 09.06.2015 року, відповідач ОСОБА_3 до початку розгляду справи, покинув зал судових засідань з невідомих на те причин. Заяв про відкладення розгляду справи від нього до канцелярії суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України).

Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2005 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 квітня 2006 р., рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.06.2010р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 31.08.2010р., та рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.11.2012р. з відповідача по справі ОСОБА_3 на користь позивача було стягнуто борг по договору позики в сумі 53290,00 грн., та 54498,70 грн. суму інфляційних збитків та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання. Всього з відповідача ОСОБА_3 стягнуто 107 788,70 грн.

Вказаними судовими рішеннями Соснівського районного суду м. Черкаси, які набрали законної сили, встановлено, що після смерті ОСОБА_4, яка померла 29.11.2003р., відкрилась спадщина на 63/100 частину домоволодіння по вул. Правика, 46 в м. Черкаси, також встановлено наявність боргу спадкодавця ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору позики від 07.08.2002р. в сумі 53 290 грн., що за курсом НБУ становило 10 000 дол. США. Спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом є ОСОБА_3, який прийняв спадщину, звернувшись за її оформленням у нотаріальну контору, в подальшому з заявами про отримання свідоцтва про право власності на дане спадкове майно не звертався.

Частиною 3 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно довідки з КП ЧООБТІ від 05.03.2014р. № 1638-о, станом на 01.01.2013 року домоволодіння № 46 по вул.Правика в м. Черкаси зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.04.2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.09.2011р. ОСОБА_3 був зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину і зобовязаний зареєструвати нерухоме майно в органах, які здійснюють державну реєстрацію. Однак, до цього часу рішення не виконано.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Станом на 17.03.2015 року заборгованість відповідача, згідно довідки Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси становить 97 109,92 грн. погашення боргу відбувається шляхом відрахування з пенсії ОСОБА_3, враховуючи відсутність зареєстрованого на нього майна, на яке може бути звернено стягнення.

Вартість зазначеного домоволодіння згідно висновку про ринкову вартість садибного житлового будинку станом на 08 листопада 2012 року складала 400 021 грн. Тобто розмір зобовязань відповідача не перевищує вартість частки домоволодіння. Доказів, що свідчать про протилежне відповідачем не надано.

Суд критично ставиться до тверджень прокурора щодо неможливості оформити спадок відповідачем внаслідок відсутності у нього оригіналів документів, які знаходяться у позивача. Судове засідання декілька разів відкладалося за ініціативою позивачки, для вирішення питання щодо оформлення спадщини та для досягнення домовленостей з відповідачем щодо погашення боргу, але дійти згоди з цього питання сторонам не вдалося, оскільки відповідач борг не визнає.

Частиною 2 ст. 1282 зазначено: вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Сторонами не було досягнуто будь-яких інших домовленостей стосовно порядку та способу задоволення вимог кредитора.

Відповідно до статтей 610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, повинен сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.

При цьому, застосування положень частини другої вищевказаної статті не передбачає наявності вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання відсотків за період прострочення виконання грошового зобовязання.

З огляду на те, що відповідач не виконує зобовязання по оплаті в повному обсязі суми заборгованості на користь позивача суд вважає, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є цілком правомірними та обґрунтованими.

Суд визнає правильним розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних, який наданий разом із заявою про збільшення позовних вимог від 13.05.2015р., враховуючи те, що позивач уточнила термін їх нарахування з огляду на позовну давність (з 01.04.2012р по 13.05.2015р.).

Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення відсотків в сумі 16783,21 грн. за користування грошовими коштами за період з 01.04.2012р. по 13.05.2015р. в порядку ст.536 та ч.1 ст.1048 ЦК України. Відсотки за вказаний період не входили до складу спадщини, а їх нарахування припиняється у звязку зі смертю боржника (ОСОБА_4С.), оскільки сплата процентів за договором позики є зобов`язаням, пов`язаним з особою боржника, яке припиняється його смертю (ст.1219, 608 ЦК України).

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 29 960,07грн. та 3% річних в розмірі 5044, 86 грн.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача стягується з відповідача на його користь пропорційно до задоволеної частини позовних вимог: судовий збір у сумі 565, 05 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 610, 611, 625, 1218, 1219, 1281, 1282 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування грошовими коштами, суми інфляції та пені за час прострочення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму інфляції за період з 01 квітня 2012р. по 01.05.2015р. в розмірі 29 960,07 грн., три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 5 044,86 грн., судовий збір 565,05 грн., а всього стягнути 35 569,98 грн.( тридцять пять тисяч пятсот шістдесят девять гривень 98 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян