АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

04 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Вербової І.М., Качана В.Я.

при секретарі: Шалапуді Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Музею історії міста Києва про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 26.11.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги, ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі, витребування у відповідача та передачу в володіння ОСОБА_2 скульптур «Риба» та «Три танцівниці». Апелянт посилається на неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, помилковість висновків, не урахування судом тієї обставини, що позивач передав належні йому скульптури ОСОБА_3 лише на зберігання, а тому слід вважати, що вони вибули з володіння власника поза його волею.

В суд апеляційної інстанції сторони не з'явилися. Колегія суддів відхилила заяву апелянта про відкладення розгляду справи, подану через відділ прийому громадян, оскільки поважність причин неявки у судове засідання не доведена.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованійсть судового рішення в цій частині колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними доказами, що зазначені скульптури є його власністю та вибули з його володіння поза його волею.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 201 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди, в тому числі двох скульптур «Риба» та «Три танцівниці» .

Зазначені скульптури ГСУ СБУ України передало на зберігання до Музею історії міста Києва за постановою про визнання їх речовими доказами у кримінальній справі, згідно акту прийому-передачі від 28.12.2012 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він є власником конфіскованих у ОСОБА_3 предметів контрабанди, які він передав останньому на зберігання, зокрема скульптури «РИБА» з бронзи з підписом «Chana Orioff» за 4080 грн. та скульптури «Три танцівниці» з бронзи з підписом «Chana Orioff» за 3264 грн. які він придбав в ТОВ «Щасливе життя» 06.02.2012 року.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

При цьому особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

На підтвердження права власності на скульптури «РИБА» та «Три танцівниці» позивач надав копію видаткової накладної № 13 від 06.02.2012 року .

Суд першої інстанції надав належну правову оцінку цьому доказу й вірно вважав, що вказана накладна не може бути беззаперечним доказом належності вказаних конфіскованих скульптур позивачу на час затримання ОСОБА_3 з контрабандою.

У пункті 26 Постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5, роз'яснено, що відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Доказів на підтвердження тому, що скульптури «РИБА» та «Три танцівниці» вибули з володіння позивача не з його волі ним не подано та на наявність таких не вказано.

Разом із цим ОСОБА_2 зазначав, що він добровільно передав скульптури ОСОБА_3 й оскільки вони вилучені у останнього як контрабанда, а в подальшому конфісковані за вироком суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для повернення їх позивачу.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційні скарги не містять.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 761/27148/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 2928 /2015

Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.