Справа № 12112015
Провадження № 2/161/2719/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 вересня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № KF 52095 про надання кредиту на суму 60 800,00 доларів США строком на 15 років з кінцевим строком погашення не пізніше 07.09.2023 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених Кредитним договором.

Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредитні кошти в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 1789_5 від 08.09.2008 року.

Однак, ОСОБА_1 свої зобовязання не виконує та порушив умови Кредитного договору щодо належного та своєчасного повернення коштів та відсотків за їх користування в порядку визначеному Кредитним договором.

В звязку з цим позивачем надіслано лист-повідомлення № 09-3/27190 від 17.12.2014 року з вимогою повного виконання зобовязань за кредитним договором протягом 30 календарних днів та попереджено про звернення на предмет іпотеки.

Однак, даний лист-вимога на дату звернення позивачем до суду залишений відповідачем без належного реагування.

Відповідач ОСОБА_1 своїх договірних зобовязань не виконав та станом на 13.05.2015 року заборгував банку кошти в загальній сумі 43 149,41 доларів США, що становлять 890 498,53 гривень, з яких: 36 479,68 доларів США (752 851,58 гривень) заборгованість по кредиту, 3 039,17 доларів США (62 721,05 гривень) заборгованість по відсотках, 3 630,56 доларів США (74 925,90 гривень) - пеня.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 08 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір від 08.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 4323, згідно якого відповідач ОСОБА_2 надав в заставу позивачу (іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 64,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме мано від 17.05.2007 року.

Позивачем надіслано лист-повідомлення № 09-3/27268 від 17.12.2014 року відповідачу ОСОБА_2 з вимогою повного виконання зобовязань за кредитним договором протягом 30 календарних днів та попереджено про звернення на предмет іпотеки.

Згідно п. 6.8 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців (користувачів), зареєстрованих в установленому порядку за місцезнаходженням (адресою) нерухомого майна, що є предметом іпотеки по даному договору. Після прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки всі мешканці (користувачі) зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити предмет іпотеки протягом одного календарного місяця з дня отримання такої вимоги.

Згідно паспортних даних за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 25б/40 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно даного пункту відповідачам надіслано повідомлення вимоги про звільнення предмету іпотеки за вих. № 10-3/14147 від 27.06.2014 року, вих. № 10-3/5128; 5131; 5130 від 16.03.2015 року.

Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

Просить суд, звернути стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 64,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.05.2007 року, шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 6.5, 6.6 Іпотечного договору, а саме: на підставі рішення суду шляхом продажу майна ПАТ «ВіЕс Банк» від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до Предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Кредитним договором № KF52095 від 08.09.2008 року в розмірі 43 149,41 доларів США, що по курсу НБУ станом на 13.05.2015 року становить 890 498,53 гривень; виселити з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3; стягнути також з відповідачів судовий збір в розмірі 3 775,80 гривень.

Представник позивача в судове засідання подав заяву, в якій позов підтримав з підстав, зазначених у заяві, просив його задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В статті 1048 ЦК України, передбачено право позикодавця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором.

Судом всатновлено, що 08 вересня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № KF 52095 про надання кредиту на суму 60 800,00 доларів США строком на 15 років з кінцевим строком погашення не пізніше 07.09.2023 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених Кредитним договором (а.с. 8-13).

Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредитні кошти в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 1789_5 від 08.09.2008 року (а.с. 14).

Однак, ОСОБА_1 свої зобовязання не виконав та порушив умови Кредитного договору щодо належного та своєчасного повернення коштів та відсотків за їх користування в порядку визначеному Кредитним договором.

В звязку з цим позивачем надіслано лист-повідомлення № 09-3/27190 від 17.12.2014 року з вимогою повного виконання зобовязань за кредитним договором протягом 30 календарних днів та попереджено про звернення на предмет іпотеки (а.с. 21).

Однак, даний лист-вимога на дату звернення позивачем до суду залишений відповідачем без належного реагування.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 своїх договірних зобовязань не виконав та станом на 13.05.2015 року заборгував банку кошти в загальній сумі 43 149,41 доларів США, що становлять 890 498,53 гривень, з яких: 36 479,68 доларів США (752 851,58 гривень) заборгованість по кредиту, 3 039,17 доларів США (62 721,05 гривень) заборгованість по відсотках, 3 630,56 доларів США (74 925,90 гривень) пеня (а.с. 7).

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 08 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір від 08.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 4323, згідно якого відповідач ОСОБА_2 надав в заставу позивачу (іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 64,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.05.2007 року (а.с. 15-19).

За умовами Іпотечного договору у разі порушення умов, визначених кредитним договором, банк має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позичальник порушує свої зобовязання за кредитним договором не здійснює повернення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, як це передбачено умовами Кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позивачем надіслано лист-повідомлення № 09-3/27268 від 17.12.2014 року відповідачу ОСОБА_2 з вимогою повного виконання зобовязань за кредитним договором протягом 30 календарних днів та попереджено про звернення на предмет іпотеки (а.с. 22).

Відповідно до положень статей 526, 530, 589 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до п. 6.1 Іпотечного договору від 08.09.2008 року іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі несвоєчасної або неналежної сплати процентів відповідно до умов основного зобовязання, невиконання або неналежного виконання боржником умов договору основного зобовязання.

Відповідно до кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за цим договором, забезпеченого іпотекою, а якщо вимога банку не буде задоволена звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку не виконання письмової вимоги банку щодо часткового погашення кредиту.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України чітко визначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності із п. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобовязанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

Також, ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстраці обтяжень» встановлено, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

За таких обставин наявні підстави для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Згідно п. 6.8 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців (користувачів), зареєстрованих в установленому порядку за місцезнаходженням (адресою) нерухомого майна, що є предметом іпотеки по даному договору. Після прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки всі мешканці (користувачі) зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити предмет іпотеки протягом одного календарного місяця з дня отримання такої вимоги.

Згідно паспортних даних за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 25б/40 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 20, 26-28).

Згідно даного пункту відповідачам надіслано повідомлення вимоги про звільнення предмету іпотеки за вих. № 10-3/14147 від 27.06.2014 року, вих. № 10-3/5128; 5131; 5130 від 16.03.2015 року (а.с. 23-25).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічні положення містяться у ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР.

Вимоги позивача ПАТ «ВіЕс Банк» про забезпечення права щодо всіх повноважень продавця необхідних для здійснення продажу іпотечного майна, а також передачу цього майна в управління на період до його реалізації, відповідає положенням статей 34, 38, 39 Закону України «Про іпотеку».

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 527, 533, 546, 553, 554, 626, 629, 631, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 64,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.05.2007 року, шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 6.5, 6.6 Іпотечного договору, а саме: на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах. № 0 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, ) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах. № 0 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, ) щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до Предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» за Кредитним договором № KF52095 від 08.09.2008 року в розмірі 43 149,41 (сорок три тисячі сто сорок девять доларів США сорок один цент) доларів США, що по курсу НБУ станом на 13.05.2015 року становить 890 498,53 (вісімсот девяносто тисяч чотириста девяносто вісім гривень пятдесят три копійки) гривень.

Закріпити за Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» права управителя, щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси в усіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань повязаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах,житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах звязку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються незалежного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпечення нерухомого майна електроенергією, водо- та газопостачанням, телефонним звязком;здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ( в тому числі, але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном.

Виселити з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» понесені витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. по 1 218,00 (одній тисячі двісті вісімнадцять) грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги про апеляційне оскарження, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук