Справа № 203/3885/15-ц
Провадження № 2/0203/1115/2015
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Цекместрук Є.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ЖБК №176 «Тракторист» ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, житлово-будівельного кооперативу №176 «Тракторист», ОСОБА_6 міської ради, треті особи П?ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба ОСОБА_6 міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ЖБК №176 «Тракторист», Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, а в подальшому і до ОСОБА_6 міської ради, посилаючись на те, що є донькою ОСОБА_8, якій як члену кооперативу16 грудня 1982 року виділено квартиру АДРЕСА_1 та пайові внески за яку вона виплатила повністю в сумі 3831,43 карбованці СРСР станом на грудень 1982 року, у звязку з чим вказана квартира стала її власністю, тому після смерті ОСОБА_9 30 серпня 2001 року позивач, будучи зареєстрованою разом з матірю, фактично прийняла спадщину, однак листом від 15 червня 2012 року нотаріусом Пятої дніпропетровської ДНК у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом відмовлено з тих підстав, що спадкодавець не зареєструвала своє право власності і відсутні правовстановлюючі документи та, крім того, документи спадкодавця в перекладі з російської мови на українську містять розбіжності у написанні прізвища з прізвищем спадкоємця, що створює перешкоди для належного підтвердження родинного звязку між позивачем і її матірю, тому позивач просила суд встановити факт родинних стосунків між нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як донькою та ОСОБА_8, померлою 30 серпня 2011 року, як матірю; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2, яка має загальну площу 53,1 кв.м., житлову 32,9 кв.м. та складається з житлової кімнати 8,5 кв.м., житлової кімнати 10,0 кв.м., житлової кімнати 13,5 кв.м., кухні 5,1 кв.м., санвузла 3,4 кв.м, коридора 10,0 кв.м., лоджії 1,7 кв.м.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача ЖБК №176 «Тракторист», в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що дійсно ОСОБА_8 була членом кооперативу з 1969 року та спочатку отримала ордер на однокімнатну квартиру №139, а після сплати її вартості отримала на сім?ю (дочку та двох онук) ордер на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, вартість якої сплатила в повному обсязі у грудні 1982 року та в подальшому позивач постійно проживала разом з матір?ю у цій квартирі до смерті останньої.

Представник відповідача - Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради проти задоволення позову не заперечувала, пояснивши, що вказане житло не належить до власності райради.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради позов не визнала, заперечуючи проти його задоволення у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3, будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що є головою ЖБК №176 «Тракторист» з 2010 року, з 2007 року проживала в тому ж ІНФОРМАЦІЯ_2, що і позивач, та товаришувала по-сусідськи з ОСОБА_1, тому знає, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_10, і її приймали замість померлої матері у члени ЖБК.

Свідок ОСОБА_11, будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що є онукою ОСОБА_8 та дочкою ОСОБА_1, проживає в квартирі №136 пр. по. Кірова, 106-а у м. Дніпропетровську, яка раніше була виділена бабусі ОСОБА_8 Після того, як її мати почала оформлювати спадщину виявилось, що прізвище матері і бабусі в документах, складених російською мовою ідентичні, а у документах, складених українською різні.

Треті особи П'ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба ОСОБА_6 міського управління юстиції у Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання представників не направили, про відкладення розгляду справи не клопотали, на підставі чого у відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представників сторін, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 як члену ЖБК №176 «Тракторист» 16 грудня 1982 року виданий ордер №291 на вселення сім?ї з чотирьох осіб: ОСОБА_8, ОСОБА_12 (дочки), ОСОБА_13 (онуки), ОСОБА_14 (онуки), в квартиру АДРЕСА_3, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.20) та вартість квартири у вигляді пайових внесків виплачена у повному обсязі в сумі 3831,43 крб. 07 грудня 1982 року та складається з платежів в розмірі 2755,43 крб., сплачених з жовтня 1969 року по вересень 1982 року за однокімнатну квартиру АДРЕСА_4, вартість якої врахована при виділенні вказаної вище квартири №136 в порядку поліпшення житлових умов, і платежу в розмірі 1076,00 крб., внесеного 08 грудня 1982 року, обставини чого підтверджуються копією квитанції №115 від 07 грудня 1982 року та довідкою ЖБК №176 «Тракторист» (а.с.13, 12).

ОСОБА_8 померла 30 серпня 2011 року, про що ОСОБА_15 державної реєстрації смерті ОСОБА_6 міського управління юстиції Дніпропетровської області 05 вересня 2011 року складено актовий запис №6088 та видане свідоцтво про смерть (а.с.11).

За даними довідки КП «ДМБТІ» ДОР від 01 червня 2012 року № 7484 реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_5 станом на 01 червня 2012 року не проводилась (а.с.8-зворот).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 15 Закону України «Про власність», норми якої також розяснені Пленумом Верховного Суду України у постанови № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі.

Виходячи з наведених норм ст.ст. 15, 16, 17 Закону України «Про власність», які діяли на час виникнення правовідносин з набуття прав на квартиру АДРЕСА_6, ця квартира як виділена члену ЖБК та повна вартість якої сплачена нею за рахунок власних коштів, є її особистою власністю.

Також, з аналізу наведених вище норм, належить дійти висновку, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Відповідно, до складу спадщини після ОСОБА_8 за ст. 1218 ЦК України увійшла належна їй на день смерті 30 серпня 2011 року квартира АДРЕСА_1.

Згідно витягів зі Спадкового реєстру від 15 травня 2012 року ОСОБА_8 за життя заповіту не складала (а.с.51-зворот-52).

За даними спадкової справи №176/2012, заведеної П'ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини звернулася 15 травня 2012 року ОСОБА_1 позивач у справі (а.с.49).

Разом з тим, нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після ОСОБА_8, у зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на квартиру, а також непідтвердження належним чином родинних зв?язків як спадкоємця першої черги за законом.

Так, паспорт громадянина України позивачу виданий 15 квітня 2002 року Кіровський РВ ДМУ УМВС України на прізвище ОСОБА_1 (а.с.51).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно Красногвардійським відділом ДРАЦС ОСОБА_6 МУЮ 09 лютого 2012 року серії І-КИ №371998, прізвище позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1, українською мовою зазначено ОСОБА_1, батьками зазначені ОСОБА_16, ОСОБА_17 (а.с.10).

Актовий запис про народження позивача, вчинений Бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська 31 січня 1952 року за №184, містить записи російською мовою про народження «Кириченко Людмилы», батьками якої зазначені «Кириченко Николай Иванович» та «Кириченко Жанна Сергеевна».

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Бабушкінським райвідділом ЗАГС м. Дніпропетровська від 14 червня 1981 року, актова запис №315, складена російською мовою, містить дані про розірвання шлюбу між «Прудниковым Алексеем Николаевичем» та «Прудниковой Людмилой Николаевной» після чого останній залишено дошлюбне прізвище «Кириченко» (а.с.78).

Також, і в трудовій книжці, і посвідченні ветерана праці, і свідоцтві про розірвання шлюбу подружжям ОСОБА_18 та Ж.С., прізвище ОСОБА_8 зазначено російською мовою як «Кириченко».

Разом з тим, актовий запис в Книзі реєстрації смертей ОСОБА_15 ДРАЦС ОСОБА_6 МУЮ у Дніпропетровській області 05 вересня 2011 року за № 6088, вчинений про смерть ОСОБА_8 30 серпня 2011 року у віці 80 років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, і родинних відносин між фізичними особами.

При цьому, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Виходячи з викладених вище обставин суд у даній справі вважає доведеним факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 доводиться дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 30 серпня 2011 року, що знайшло підтвердження зібраними у справі письмовими доказами і показами свідків, оціненими кожний окремо та в сукупності і взаємозвязку за правилами ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Крім того, з огляду на те, що позивач з 31 січня 1983 року зареєстрована і постійно проживала разом зі спадкодавцем в квартирі АДРЕСА_1, що належить до спадкової маси, то в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України спадщину прийняла.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозвязку на предмет належності, допустимості, достатності, приймаючи до уваги, що інші спадкодавці першої черги за законом відсутні, а заповіт не складався, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення та визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом на спадкову квартиру.

З урахуванням клопотання позивача судові витрати належить віднести на її рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 209, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Дніпропетровська, доводиться дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 30 серпня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_8, померлої 30 серпня 2011 року, право власності на квартиру АДРЕСА_7, яка має загальну площу 53,1 кв.м., житлову- 32,9 кв.м. та складається з житлової кімнати 8,5 кв.м., житлової кімнати 10,0 кв.м., житлової кімнати 13,5 кв.м., кухні-5,1 кв.м., санвузла -3, кв.м., коридора - 10,0 кв.м., лоджії -1,7 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста ОСОБА_6. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О.В. Колесніченко