Рішення

Іменем України

12 січня 2015 року Теребовлянський районний суд в складі :

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Пасько І.Б.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, в якому просить стягнути з відповідача в його користь заборговану суму позики у розмірі 19797 грн. 49 коп., посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Позивач в судове засідання не зявився, однак в позовній заяві вказав про те, що справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Відповідч у судове засідання не з`явився, однак подав в суд заяву у якій позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив наступне:

15 серпня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, згідно якого позивач передав, а відповідач зобовязався до 01 грудня 2013 року повернути позику у розмірі 23 175 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики підтверджено розпискою від 15 серпня 2013 року, яку надала відповідач ОСОБА_2 позивачеві ОСОБА_1, згідно якої відповідач зобовязався повернути позику до 01 грудня 2013 року.

Так як, відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Станом на 31 жовтня 2014 року відповідач ОСОБА_2 повернув частину позики в розмірі 7000 грн. після чого заборгованість ще становить 16 175 грн.

Відповідач у добровільному порядку заявлену позивачем суму заборгованості не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України ящо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином відповідач має заборговпність перед позивачем в розмірі 16175 грн. 00 коп. - сума неповернутої позики, 2711 грн. 58 коп. - інфляційні витрати, 445 грн. 36 коп. - три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити, стягнувши з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 19797 грн. 49 коп. з яких 16 175 грн. 00 коп. - сума неповернутої позики, 2 711 грн. 58 коп. - індекс інфляції, 445 грн. 36 коп. - три проценти річних від простроченої суми.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 179, 174 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 19797 грн. 49 коп. з яких 16 175 грн. 00 коп. - сума неповернутої позики, 2 711 грн. 58 коп. - індекс інфляції, 445 грн. 36 коп. - три проценти річних від простроченої суми.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: