Справа № 629/4889/14-ц
Провадження №2/629/81/15
13.01.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Авраменко О.С., прокурора Решетняк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міськради Харківської області про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 06.08.1990 року вона та ОСОБА_2 перебували в зареєстровану шлюбі, який 28.08.2013 року було розірвано на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня 2012 року вони спільно не проживають, донька залишилася проживати з позивачем та перебуває на її утриманні, з того часу відповідач перестав спілкуватися з донькою, займитися її вихованням та цікавитися її проблемами. Крім цього, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв'язку з цим, в жовтні 2014 року вони звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки. Донька на даний час навчається в середній загальноосвітній школі №641 в м.Москва, де вони фактично проживали з відповідачем, однак батько жодного разу школу не відвідував, не поцікавився успіхами дитини, її потребами, обумовленими навчанням. Таким чином, відповідач близько 2 років проживає окремо від своєї доньки і взагалі не цікавиться її життям, не виявляє до дитини батьківської уваги, не відвідує її ні вдома, ні в навчальному закладі, не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання, не купує їй ні одежі, ні продуктів харчування, не виконує своїх батьківських обов'язків, не піклується про дитину, про її фізичний і духовний розвиток та не займається її вихованням.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох доньок. Після розірвання шлюбу з відповідачем, вона зареєструвала шлюбу з ОСОБА_4 та разом з доньками отримала вид на проживання, за адресою: АДРЕСА_1, однак досі зареєстровані в м.Первомайський. Доньки навчаються в навчальних закладах Росії. В неї неодноразово, з вини відповідача, виникали труднощі при перетині кордону з України в Росію, оскільки останній відмовляється добровільно надати їй дозвіл на вивіз доньки за межі країни, крім цього, відповідач свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки не виконує, її життям не цікавиться, не спілкується, матеріальну допомоги на її утримання не надає. В зв'язку з цим вона була змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак надав суду заперечення на позов, просив справу слухати за його відсутністю, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки від виховання доньки він ніколи не ухилявся, позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу, зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та забороняє їх спільній доньці спілкуватися з ним. Аліменти на утримання доньки він передавав позивачці через її близьких родичів. В подальшому згоден сплачувати аліменти на утримання доньки перераховуючи їх на розрахунковий рахунок позивача. Крім цього, в березні 2014 року він надав позивачу ОСОБА_1 нотаріально засвідчену згоду на вивіз їх спільної доньки за межі країни.
Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Первомайської міськради Харківської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Прокурор просив ухвалити рішення на розсуд суду.
Вислухавши пояснення позивача та з'ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно роз'яснень, викладених у п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
У відповідності до ч.2 п.18 вказаної Постанови Пленум Верховного суду України, суд, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей).
Судом встановлено, що сторони з 06.08.1990 року по 28.08.2013 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір'ю (а.с.3,4).
Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 11.09.2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, 11.09.2014 року уклали шлюб, який був зареєстрований в Палаці Одруження №3 Управління РАЦС Моски (а.с.13)
Згідно довідки КП «Жилсервіс» №4473 від 13.11.2014 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, разом із нею зареєстровані доньки: ОСОБА_3 та ОСОБА_8, однак з 12.07.2011 року зареєстрована за місцем проживання до 20.06.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5, ).
З письмових пояснень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що він на даний час проживає в м.Москва РФ. 28.08.2013 року на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. 11.09.2014 року позивач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та в зв'язку з цим заборонила їх спільній донці ОСОБА_2 спілкуватися із ним. Матеріальну допомогу на утримання доньки він надає та буде надавати надалі. Крім цього, в березні 2014 року він передав ОСОБА_1 нотаріально завірений дозвіл на проїзд доньки ОСОБА_3 за межі країни (а.с.21,28).
Згідно ч.6 ст.19 Сімейного Кодексу України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області від 05.11.2014 року, вбачається, що є доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як у довідці середньої загальноосвітньої школи №641 ім.С.Єсеніна м.Москва РФ, зазначено: « …за період навчання ОСОБА_3, з 01.09.2010 року по теперішній час, в даному навчальному закладі, батько школу не відвідував, успішністю та поведінкою доньки не цікавився, всі питання щодо дитини вирішувались виключно матір'ю» (а.с.8).
Вирішуючи даний спір, суд не приймає до уваги висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області від 05.11.2014 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки цей висновок не містить обґрунтованого підтвердження та доцільність позбавлення відповідача батьківських прав з наведенням мотивів прийняття такого рішення у відповідності до вимог законодавства, орган опіки та піклування не надав жодного документу, яким чином даний факт вони встановили не спілкуючись з працівниками навчального закладу, батьком, та не відвідуючи місце проживання дитини з оформленням відповідної документації.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, оскільки позивачем в судовому засіданні не було доведено та не підтверджується матеріалами справи, що відповідач ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки.
Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.19,164,165,166 СК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міськради Харківської області про позбавлення батьківських прав- відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17.01.2015 року.

Суддя О.А.Ткаченко