АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/562/15 Справа № 201/8138/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що з 19 січня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє також взаємне порозуміння та довіра, фактичні шлюбні відносини припинені, а збереження шлюбу неможливе, тому позивач просила розірвати шлюб з відповідачем, та покласти на нього судові витрати (а.с. 1-2).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено (а.с. 45-46).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом обставин у справі, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим ставить питання про його скасування (а.с. 50-52).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено, що подальше спільне життя неможливе.

Однак з такими висновками суду погодитися не можна.

В силу ч. 1 ст. 21 та ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи 19 січня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 25 (а.с. 7).

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Також встановлено, що з вересня 2013 року сторони фактично припинили спільне проживання, не ведуть спільне господарство, сімейних відносин не підтримують. Дану обставину відповідач в судовому засіданні апеляційної інстанції не заперечував.

В апеляційній інстанції, за заявою відповідача, відповідно до положень ст.111 СК України, сторонам для відновлення сімейних відносин було призначено строк для примирення, яким вони не скористались, примирення подружжя не відбулося.

Позивачка наполягаючи на розірванні шлюбу зазначала, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечать її інтересам, а конфлікти які виникають у неї з відповідачем стосовно неурегульованих їх шлюбних відносин суперечать також інтересам дитини.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про можливість збереження сім'ї не відповідають фактичним обставинам справи, а тому рішення суду про відмову в розірванні шлюбу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

На підставі положень ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (а.с.14, 49) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 365,40 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2014 року - скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 січня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 25, розірвати.

Прізвище ОСОБА_2, яке було змінено нею після укладення шлюбу, залишити - «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 365 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: