АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Ярошенко С.В.
№ 22-ц/796/1222/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик» (далі - ГБК «Енергетик») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 було звільнено з посади охоронця за відмову збирати членські внески, що передбачено посадовою інструкцією від 25 березня 2014 року. Збирання членських внесків, не належить до посадових обов'язків охоронця, а є обов'язком бухгалтера кооперативу. Тому звільнення позивача є незаконним.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представники ГБК «Енергетик» просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 липня 2013 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу охоронцем у ГБК «Енергетик» (а. с. 81).

16 лютого 2014 року головою ГБК «Енергетик» було затверджено правила внутрішнього трудового розпорядку ГБК «Енергетик» (а. с. 76).

Рішенням правління ГБК «Енергетик» від 25 березня 2014 року, оформленим протоколом №8, було затверджено посадову інструкцію охоронця, відповідно до п. 2.10 якої охоронець здійснює збирання членських, експлуатаційних та інших внесків (а. с. 5).

Позивач ОСОБА_2 відмовився від підписання вказаної посадової інструкції, а також договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а. с. 6).

Наказами голови ГБК «Енергетик» №64-к від 15 квітня 2014 року та №66-к від 16 травня 2014 року ОСОБА_2 було оголошено догану за відмову від виконання функціональних обов'язків, які обговорювалися при прийомі на роботу, і вказаних в посадовій інструкції від 25 березня 2014 року (а. с. 28, 30).

Наказом голови ГБК «Енергетик» № 65-к від 02 червня 2014 року позивача було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладних на нього, з повним розрахунком та виплатою компенсації за невикористану відпустку, підстава: догана від 15 квітня 2014 року та 16 травня 2014 року (а. с. 4).

01 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГБК «Енергетик», просив поновити йому строк на звернення до суду, визнати незаконним та скасувати наказ голови ГБК «Енергетик» № 65-к від 02 червня 2014 року, поновити його на посаді охоронника ГБК «Енергетик», стягнути з ГБК «Енергетик» середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за безпідставністю.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Пунктом 3 ст. 40 КЗпП України власникові надається право розірвати трудовий договір у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При звільненні працівника з цієї підстави слід враховувати, що на працівника покладаються обов'язки, які складають зміст його трудової функції, а також обов'язок додержуватись внутрішнього трудового розпорядку, який встановлено законодавством та локальними нормативними актами.

Як вбачається зі змісту наказу голови ГБК «Енергетик» № 65-к від 02 червня 2014 року, підставою для звільнення ОСОБА_2 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України стало систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього посадовою інструкцією та попередні догани від 15 квітня 2014 року та 15 травня 2014 року за аналогічні порушення.

Обґрунтовуючи законність підстав для звільнення ОСОБА_2, відповідач послався на те, що обов'язок збирання членських, експлуатаційних внесків обумовлювався при прийнятті позивача на посаду охоронця ГБК. ОСОБА_2 здійснював збирання членських внесків і 13 березня 2014 року у нього була виявлена недоїмка грошових коштів. 25 березня 2014 року рішенням правління ГБК «Енергетик» було затверджено посадову інструкцію охоронця, до якої було включений обов'язок охоронця збирати членські, експлуатаційні та інші внески. 05 квітня 2014 року позивач відмовився від підписання посадової інструкції, затвердженої рішенням правління ГБК «Енергетик» від 25 березня 2014 року, а також договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Він посилався на те, що обов'язки по збору коштів, їх збереження має здійснювати бухгалтер та вони не відповідають посаді охоронця (а. с. 23-33).

Суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача здійснено ГБК «Енергетик» з дотриманням вимог діючого законодавства.

Відповідач не довів суду того факту, що при прийнятті на роботу в ГБК «Енергетик» позивача було обумовлено збирання ним як охоронцем членських, експлуатаційних та інших внесків. Затверджена рішенням правління ГБК «Енергетик» від 25 березня 2014 року посадова інструкція охоронця не була доведена до відома ОСОБА_2 Між ОСОБА_2 та ГБК «Енергетик» не був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Відтак, наказ голови ГБК «Енергетик» № 65-к від 02 червня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього посадовою інструкцією, слід визнати незаконним.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

При цьому, встановлені ст. 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом до суду про поновлення на роботі відповідач звернувся лише 01 вересня 2014 року (а. с. 1).

Порушуючи питання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_2 зазначив, що він не має юридичної освіти та з приводу незаконного звільнення звертався до прокуратури Деснянського району м.Києва в червні та липні 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 04 червня 2014 року прокуратура Деснянського району м.Києва повідомила ОСОБА_2 про направлення його звернення щодо можливого порушення трудових прав службовими особами ГБК «Енергетик» до Територіальної державної інспекції з питань праці у м.Києві.

07 липня 2014 року ОСОБА_2 особисто отримав у Територіальній державній інспекції з питань праці у м.Києві відповідь про необхідність звернення до суду з позовом про захист трудових прав.

Листом від 16 липня 2014 року на повторне звернення ОСОБА_2 щодо можливого порушення трудових прав прокурор Деснянського району м.Києва роз'яснив осатнньому, що трудові спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, наявні у справі письмові докази спростовують посилання ОСОБА_2 на те, що про необхідність звернення до суду за захистом порушених трудових прав від дізнався на початку серпня 2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 за безпідставністю підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 40,233 КЗпП України та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія -

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді