Болградський районний суд Одеської області
Справа № 497/103/15-ц
Провадження № 6/497/9/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2015 м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кодінцевої С.В.

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_1 про оголошення розшуку та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань особи (боржника) ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1, звернувся до суду з вищеназваним поданням.

Державний виконавець посилається на те, що на підставі постанови Південної митниці Міндоходів у справі про порушення митних правил від 04.12.2013 року № 0999/50000/13 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення митних правил становить 8 500 гривен.

Своє подання державний виконавець мотивує тим, що боржник від сплати боргу ухиляється, вимоги державного виконавця - ігнорує, на виклики до Відділу державної виконавчої служби - не з'являється. Згідно акту державного виконавця від 20.05.2014 року, виходом за адресою місця проживання боржника: вул. Асена Христєва, буд. № 54, м.Болград, Одеська область встановлено, що боржник був відсутній, встановити його майновий стан не довелося можливим.

Представник Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не прибув, подав заяву, якою підтримав подання та просив розглянути справу у його відсутність.

Розглянувши матеріали подання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даного питання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця за наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження ВП №41774620 заведене на підставі постанови Південної митниці Міндоходів у справі про порушення митних правил від 04.12.2013 року № 0999/50000/13 відносно ОСОБА_2, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення митних правил становить 8 500 гривен.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених названим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вищевказаний аналіз норм права вказує на те, що такими заходами можуть бути:

- розшук боржника фізичної особи (п.10);

- тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України (п.18) за відповідним поданням державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках: п.5) якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», встановлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до закону покладено завдання вчасності запобігання та недопущення вїзду до України та виїзду з України осіб, яким, відповідно до законодавства заборонено вїзд, або тимчасово обмежено право виїзду з України, у тому числі згідно довіреностей правоохоронних органів. Наявність у особи невиконаних обовязків, є підставою щодо обмеження права виїзду за межі України.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця усі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання державного виконавця протягом десяти днів.

З огляду на викладене, вбачається, що цивільно-процесуальним законодавством України передбачено різний порядок розгляду названих питань, а тому державний виконавець не вправі порушувати питання, і про оголошення розшуку боржника, і про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон в одному поданні.

З досліджених документів, наданих державним виконавцем вбачається, що:

- 15.01.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 41774620 щодо боржника ОСОБА_2, та лише після спливу майже місяця супровідним листом від 13.02.2014 року вказана постанова була надіслана на адресу боржника, вказану у постанові Південної митниці: вул. А. Христєва, № 134, м. Болград, Одеська область;

- до того ж боржник дану постанову не отримав про що свідчить копія поштового листа на імя ОСОБА_2, адреса: вул. А. Христєва, № 54, м. Болград, Одеська область з датою на штемпелі 17.04.2014 року;

- державним виконавцем додано ще одну копію поштового листа з якої взагалі не можливо зрозуміти кому і за якою адресою він надсилався, і що було вкладено в цей лист, з датою 08.04.2014 р.;

- в поданні державний виконавець зазначає, що були здійснені виходи за адресою боржника: вул. А.Христєва, № 134, м. Болград, Одеська область, та додає копії двох актів, з яких не можливо однозначно дійти висновку про відсутність боржника як за однією адресою, так і за іншою адресою, оскільки не зрозуміло боржник взагалі не проживає за даними адресами, чи його лише не було вдома коли приходив державний виконавець, чи був дома хтось інший з повнолітніх членів сімї, в яких можливо було отримати пояснення та необхідну інформацію;

- акт від 20.05.2014 року взагалі не підписаний понятим ОСОБА_3

- до подання не додано жодних, належним чином оформлених викликів, надісланих на імя боржника щодо наявності боргу та необхідності його сплати.

Із тих документів, що були додані до подання, вбачається, що останні дії проведені виконавцем датовані 20 червня 2014 року. Жодного іншого документу, який би свідчив про вжиття державним виконавцем будь-яких заходів щодо належного виконання постанови Південної Митниці у продовж тривалого часу: з 20.06.2014 року по 15.01.2014 року суду не надано.

Державним виконавцем до матеріалів подання не долучені документи, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання своїх обовязків, покладених на нього постановою Південної митниці та свідчили про відсутність у боржника майна (обєктів нерухомості, земельних ділянок, транспортних засобів та іншого майна) на яке може бути звернуто стягнення.

Із наданих документів можливо зробити висновок, що боржник взагалі не знає про наявність у нього боргу, і про необхідність його погашення.

Суд вважає, що документів, які додані до подання державного виконавця не достатньо для того, щоб однозначно дійти висновку про ухилення боржника від виконання свої обовязків, покладених на нього рішенням.

Взагалі до подання не додано документів, які б свідчили про проведену роботу державного виконавця.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 2, 107, 208-215, 375, 377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_1 про оголошення розшуку та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань особи (боржника) ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.В. Кодінцева