Номер провадження: 22-ц/785/5129/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Кравця Ю.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТОВ Регіональне агентство оцінки про визнання недійсними актів та поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою загального користування,

В С Т А Н О В И В:

13.03.2015 року ОСОБА_2 подала заяву про роз`яснення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2012 року, в якій просила суд роз`яснити рішення суду в частині того, яка саме земля розташована під №23«а» по вул. Енгельса, 23 «а» в м. Білгород-Дністровському Одеської області є землею загального користування (т.1, а.с.242-243).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2012 року задоволено. Розяснено рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТОВ «Регіональне агентство оцінки» про визнання недійсними актів та поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою загального користування. В резолютивній частині рішення слід розуміти:

Задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТОВ «Регіональне агентство оцінки» про визнання недійсними актів та поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою загального користування частково. Поновлено право ОСОБА_3 на користування земельною ділянкою загального користування розташованого за адресою: вул. Енгельса, 23 «а» в м. Білгород-Дністровському, Одеської області, шляхом зобовязання ОСОБА_2 надання доступу ОСОБА_3 до земельної ділянки загального користування, розташованої за адресою: вул. Енгельса, 23 «а» в м. Білгород-Дністровському Одеської області, тобто земельна ділянка за адресою: вул. Енгельса, 23 «а» в м. Білгород-Дністровському Одеської області знаходиться у комунальній власності Білгород-Дністровської міської ради. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.2, а.с.11-13).

16.04.2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року, вважає ухвалу суду необґрунтованою і незаконною та посилається на те, що в поданій заяві просила суд розяснити, яка саме земля, розташована під №23«а» по вул. Енгельса у м. Білгороді-Дністровському Одеської області є землею загального користування, однак суд першої інстанції у резолютивній частині оскаржуваної ухвали не дав розяснення цього. Тобто суд не вирішив заяву і справу в цілому по суті порушеного нею у заяві питання. Разом з тим в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: вул. Енгельса, 23«а» у м. Білгород-Дністровському Одеської області знаходиться у комунальній власності Білгород-Дністровської міської ради. При цьому, як вказує апелянт суд прийшов до цього висновку посилаючись на довідку виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № В-1678/1899 від 06.10.2009 року, згідно якої земельна ділянка, за адресою: вул. Енгельса. 23«а» у м. Білгород-Дністровському, Одеської області знаходиться у комунальній власності Білгород-Дністровської міської ради, власником вказаної земельної ділянки є територіальна громада м. Білгород-Дністровський в особі Білгород-Дністровської міської ради (т.1, а.с. 43). Однак, як посилається апелянт суд не звернув уваги на те, що у вказаній довідці зазначено, що земельна ділянка, яка знаходиться лише у користуванні ОСОБА_3 і розташована за адресою: вул. Єнгельса, 23 «а», знаходиться в комунальній власності Білгород-Дністровської міської ради. Тобто у зазначеній довідці мова йде не про усю земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Енгельса, 23 «а», а лише про ту її частину, що знаходиться у користуванні ОСОБА_3 Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення, як вважає апелянт суд першої інстанції не звернув увагу і наданий до суду лист-відповідь з виконкому Білгород-Дністровської міської ради за вих. № 02/15-19-4745/2220 від 14.08.2014 року на адвокатський запитом щодо надання інформації про власника земельної ділянки за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Енгельса. 23«а», відповідно до якого земельна ділянка, яка знаходиться безпосередньо під будівлями та спорудами ОСОБА_3 знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Білгорода-Дніетровського. Також суд першої інстанції на думку апелянта не звернув увагу на рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 29.09.05 р. № 943-V,згідно якого ОСОБА_2 передана у власність земельна ділянка площею 0,0430 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та надано дозвіл на отримання Державного акта на земельну ділянку по вул. Енгельса. 23«а» (під будівлями та спорудами, що знаходяться у власності ОСОБА_2О.) На підставі вищеказаного просить суд ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити по суті питання, яке вона порушила у своїй заяві про роз`яснення рішення суду (т.2, а.с.19-23).

В судовому засіданні апелянт відповідач підтримала апеляційну скаргу.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2, ТОВ Регіональне агентство оцінки про визнання недійсними актів та поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою загального користування. Просила суд визнати акт від 20.06.2005 року «Узгодження в натурі меж земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Енгельса, 23«а» в м. Білгород-Дністровському Одеської області» - недійсним; поновити право на користування земельною ділянкою по вул. Енгельса, 23«а» в м. Білгород-Дністровському Одеської області; встановити в натурі межі частини земельної ділянки; встановити порядок користування земельною ділянкою по вул. Енгельса, 23«а» в м. Білгород-Дністровському Одеської області та зобов`язати відповідача надати позивачу доступ до частини земельної ділянки (т.1,а.с.1-3).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2012 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТОВ Регіональне агентство оцінки про визнання недійсними актів та поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою загального користування-частково. Поновлено право ОСОБА_3 на користування земельною ділянкою загального користування розташованою за адресою вул. Енгельса, 23 «а» в м. Білгород-Дністровському Одеської області, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надати доступ ОСОБА_3 до земельної ділянки загального користування, розташованої за адресою: вул. Енгельса, 23 «а» в м. Білгород-Дністровському Одеської області. В задоволенні решти частин позовних вимог відмовлено (т.1, а.с.144-146).

27.01.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були подані апеляційні скарги на вказане рішення (т.1, а.с. 168-172).

Ухвалою від 25 червня 2012 року апеляційні скарги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відхилені. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2012 року залишено без змін (т.1, 188-190).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2012 року було задоволено. Розяснено рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТОВ «Регіональне агентство оцінки» про визнання недійсними актів та поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою загального користування. В резолютивній частині рішення слід розуміти:

Задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТОВ «Регіональне агентство оцінки» про визнання недійсними актів та поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою загального користування частково. Поновлено право ОСОБА_3 на користування земельною ділянкою загального користування розташованого за адресою: вул.Енгельса, 23 «а» в м. Білгород-Дністровському, Одеської області, шляхом зобовязання ОСОБА_2 надання доступу ОСОБА_3 до земельної ділянки загального користування, розташованої за адресою: вул. Енгельса, 23 «а» в м. Білгород-Дністровському, Одеської області, тобто земельна ділянка за адресою: вул. Енгельса, 23 «а» в м. Білгород-Дністровському, Одеської області знаходиться у комунальній власності Білгород-Дністровської міської ради. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.2, а.с.11-13).

З таким порядком розяснення рішення суду колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як розяснив ВСУ в п. 21 постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р. відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається з процесуального рішення, яке оскаржується, судом першої інстанції було розяснено резолютивну частину судового рішення. Разом з тим, за сенсом та змістом вказаної норми процесуального закону та розяснення щодо його застосування підлягає розяснення саме процесуальне рішення, а не тільки його резолютивна частина, яка згідно зі вимогами ст.ст. 213-215 ЦПК України, повинна була сформульована чітко та ясно як результат вирішення заявлених позовних вимог.

Таким чином судом першої інстанції порушено процесуальний порядок розгляду питання та порядок його оформлення. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення. Оскільки вирішуючи питання про розяснення рішення суду не було враховані вищевказані вимоги норм процесуального права, а апеляційний суд не може здійснювати розяснення процесуального документу, який ним не приймався, то колегія суддів скасовує прийняте процесуальне рішення та передає його на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу сторін провадження, що використання процедури розяснення рішення не замінює процедури оскарження рішення в касаційному порядку. у разі якщо обидві сторони не погоджується з рішенням суду першої інстанції, яке було прийнято по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТОВ Регіональне агентство оцінки про визнання недійсними актів та поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою загального користування задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року скасувати, питання про розяснення судового рішення передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

ОСОБА_6

ОСОБА_7