УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та ОСОБА_3, який був зареєстрований 16 липня 2005 року ВРАЦС Чернігівського МУЮ, актовий запис № 931, посилаючись на те, що сторони проживають окремо один від одного, не пов'язані спільним побутом, спільне господарство не ведуть, ними втрачені почуття любові та взаємної поваги, їх теперішнім відносинам не притаманні ознаки сім'ї, примирення неможливе.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, який був зареєстрований 16 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 931.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 травня 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2015 року змінено виключено із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції висновок про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з червня 2014 року проживають окремо, припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції виключаючи із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції висновок про те, що сторони з червня 2014 року проживають окремо, припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині вимог про розірвання шлюбу, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, доведено та надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук