Провадження № 2/161/31/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 січня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючої - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Поліщук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свій позов обґрунтовує тим, що 26.09.2012 року він уклав з ОСОБА_2 договір позики грошових коштів, за яким передав останньому 2200 доларів США. ОСОБА_2 зобов'язався повернути йому кошти до 27.11.2012 року. На підтвердження укладеного договору останнім була надана розписка. Однак відповідач вказану суму коштів в передбачений розпискою строк не повернув. Покликаючись на викладені обставини позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики станом на 28.11.2014 року з яких: 32927,14 грн. - основний борг, 1975,62 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов'язання, 6519,57 грн. - інфляційні нарахування, а всього на загальну суму 41422,33 грн. та судові витрати по справі.

До початку розгляду справи позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2012 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір позики грошових коштів, за яким передав останньому 2200 доларів США. ОСОБА_2 зобов'язався повернути йому кошти до 27.11.2012 року (а.с.6).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором.

З пояснень позивача судом встановлено, що на даний час відповідач вказані кошти не повернув, тому з нього слід стягнути 2200 доларів США боргу за договором позики, що станом на 27.11.2014 року згідно курсу НБУ України становить 32927,14 грн.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

20.10.2014 року позивачем було повідомлено відповідача про повернення суми боргу, однак останній борг не повернув (а.с.7-8).

З наданого позивачем розрахунку, який не заперечив відповідач ні в судовому засіданні, ні шляхом надання суду письмових заперечень, судом встановлено, що стягненню з відповідача в користь позивача підлягає 32927,14 грн. боргу за договором позики, що еквівалентно 2200 доларів США згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ станом на 27.11.2014 року (1496,68 грн. за 100 доларів США), та за період невиконання ним зобов'язання за договором позики 3 % річних в сумі 1975,62 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 6519,57 грн., а всього 41422,33 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому стягненню з відповідача в користь позивача підлягає також 414 грн. сплаченого судового збору та в дохід держави 22 коп.

На підставі ст.ст. 526, 625, 1046-1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 57-60, 88, 197, 208, 209, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 - 41422,33 грн. (сорок одну тисячу чотириста двадцять дві грн.33 коп.) боргу за договором позики, з яких: 32927,14 грн. (тридцять дві тисячі дев'ятсот двадцять сім грн. 14 коп.) сума позики, 1975,62 грн. (одна тисяча дев'ятсот сімдесят п'ять грн. 62 коп.) три проценти річних, 6519,57 грн. (шість тисяч п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 57 коп. - інфляційні нарахування.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1- 414 грн. (чотириста чотирнадцять грн.) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 22 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк