Справа № 196/178/15-ц
№ провадження 2/196/165/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Бойка Ю.О., при секретарі Бережній О.В., за участю старшого прокурора прокуратури Царичанського району ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільського голови Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом прокурора Царичанського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради та договору про встановлення особистого строкового сервітуту. Врахувавши складність справи, у звязку з чим відкладаючи, як виняток, складання повного рішення на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 209 ч.3 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Царичанського району Дніпропетровської області в інтересах держави звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів, предмет якого складають такі вимоги: 1) Визнати недійсним рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради від 14.07.2014 року № 394-39/VI "Про надання земельної ділянки для встановлення тимчасової споруди на умовах сервітуту"; 2) Визнати недійсним договір особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди від 17.07.2014 року, укладений між ОСОБА_2 сільською радою та ОСОБА_4; 3) Зобов'язати ОСОБА_4 (51000, смт. Царичанка, вул. Первомайська, 48 Царичанський район Дніпропетровська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1) повернути земельну ділянку площею 29 м2, що розташована за адресою: с. Могилів, вул. Кругла, б/н Царичанського району Дніпропетровської області, вартістю 4039,70 грн. до земель ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району, шляхом підписання акта прийому-передачі земельної ділянки; 4) Судові витрати покласти на відповідачів.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст. ст. 19, 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 98, 99, 152, 123 ЗК України, ст. ст. 401, 404 ЦК України, ст. 45 ЦПК України.

Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради від 14.07.2014 року № 394-39/VI "Про надання земельної ділянки для встановлення тимчасової споруди на умовах сервітуту" (а.с.6), паспорт прив'язки тимчасової споруди для комерційного використання за адресою: с. Могилів, вул. Кругла від 11.07.2014 року (а.с.7-11); паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_4 (а.с.12); картка платника податків на ім"я ОСОБА_4 (а.с.13); договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди від 17.07.2014 року (а.с.14-16); акт прийому-передачі земельної ділянки від 17.07.2014 року (а.с.17); лист начальнику відділу Держземагентства в Царичанському районі від 30.01.2015 року (а.с.18); відповідь начальника відділу Держземагентства в Царичанському районі на лист від 30.01.2015 року (а.с.19); інформація відділу Держземагентства в Царичанському районі щодо вартості земельних ділянок станом на 01.01.2015 року (а.с.20).

В судовому засіданні представник позивача - старший прокурор прокуратури Царичанського району ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги повністю та пояснив наступне.

Сесією ОСОБА_2 сільської ради від 14.07.2014 року прийнято рішення за № 394-39/VI "Про надання земельної ділянки для встановлення тимчасової споруди на умовах сервітуту", згідно якого ОСОБА_2 сільською радою надано дозвіл ОСОБА_4 на встановлення сервітуту під тимчасовою будівлею на земельній ділянці площею 29 м2, що знаходиться за адресою: с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, вул. Кругла, б/н.

Пунктом 2 вказаного рішення сесією ОСОБА_2 сільської ради вирішено: "Заключити договір оренди (сервітут) земельної ділянки під тимчасовою спорудою із сільською радою та землекористувачем в 10-ти денний термін, терміном на 3 роки, з 16.07.2014 року до 16.07.2017 року". Пунктом 3 рішення сесії встановлено орендну плату.

Згідно листа відділу Держземагентства у Царичанському районі № 10-422-0.5-850/2-15 від 04.02.2015 року вартість земельної ділянки площею 29 м2, що знаходиться за адресою: с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, вул. Кругла, б/н, становить 4039,70 грн.

17 липня 2014 року на підставі рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради від 14.07.2014 року № 394-39/VI між ОСОБА_2 сільською радою та ОСОБА_4 укладено договір особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди.

Предметом договору згідно п.1.1 договору є особистий строковий сервітут, встановлений виключно "Сервітуарію" на територію (об'єкт благоустрою) в с. Могилів, вул. Кругла, б/н, на якій буде розміщена тимчасова споруда площею 29 кв.м.

Згідно п.1.2. вказаного договору об'єктом особистого строкового сервітуту за цим договором є територія (об'єкт благоустрою) в с. Могилів, вул. Кругла, б/н площею 29 кв.м.

Пунктом 3.1. договору встановлена плата за користування особистого строкового сервітуту.

На виконання вказаного договору між ОСОБА_2 сільською радою та ОСОБА_4 укладено акт прийому-передачі земельної ділянки площею 29 м2, що знаходиться за адресою: с. Могилів, вул. Кругла, б/н.

Позивач стверджує, що вказане рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради та договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди, який укладений на підставі вказаного рішення, підлягають визнанню недійсними, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства України, зокрема ст.ст. 98, 99 ЗК України, ст.ст. 401, 404 ЦК України та ст.ст. 14, 19 Конституції України, в зв'язку з тим, що договір про встановлення сервітуту не може підміняти договору оренди земельної ділянки, оскільки право сервітуту є обмеженим.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти позову, так як укладений договір вчинявся в інтересах громади і їхні дії відповідають засадам цивільного законодавства.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Перевіривши доводи сторін, докази, на які вони посилаються, а також, з'ясувавши правові позиції учасників судового провадження, суд прийшов до висновку, що слід відмовити в задоволенні позову повністю з таких підстав.

Суд вважає встановленими наступні обставини.

Сесією ОСОБА_2 сільської ради від 14.07.2014 року прийнято рішення № 394-39/VI "Про надання земельної ділянки для встановлення тимчасової споруди на умовах сервітуту", згідно якого ОСОБА_2 сільською радою надано дозвіл відповідачу в даній справі ОСОБА_4 на встановлення сервітуту під тимчасовою будівлею на земельній ділянці площею 29 м2, що знаходиться за адресою: с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, вул. Кругла, б/н. Пунктом 2 вказаного рішення сесією ОСОБА_2 сільської ради вирішено: "Заключити договір оренди (сервітут) земельної ділянки під тимчасовою спорудою із сільською радою та землекористувачем в 10-ти денний термін, терміном на 3 роки, з 16.07.2014 року до 16.07.2017 року". Пунктом 3 рішення сесії встановлено орендну плату (а.с.6).

17 липня 2014 року на підставі рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради від 14.07.2014 року № 394-39/VI між ОСОБА_2 сільською радою та ОСОБА_4 укладено договір особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди, предметом якого є особистий строковий сервітут, встановлений виключно "Сервітуарію" на територію (об"єкт благоустрою) в с. Могилів, вул. Кругла, б/н, на якій буде розміщена тимчасова споруда площею 29 кв.м. Згідно п.1.2. вказаного договору об'єктом особистого строкового сервітуту за цим договором є територія (об'єкт благоустрою) в с. Могилів, вул. Кругла, б/н площею 29 кв.м. Пунктом 3.1. договору встановлена плата за користування особистого строкового сервітуту (а.с.14-16).

На виконання вказаного договору між ОСОБА_2 сільською радою та ОСОБА_4 укладено акт прийому-передачі земельної ділянки площею 29 м2, що знаходиться за адресою: с. Могилів, вул. Кругла, б/н (а.с.17).

Прокурор, пославcя на те, що відповідно до частини третьої статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави, зазначивши, що пред'являє позов в інтересах держави, але не вказав на матеріальні чи інші інтереси держави, які були порушені або існує загроза порушення таких інтересів зі сторони ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, як органу місцевого самоврядування, чи зі сторони громадянина ОСОБА_4.

Про захист законних інтересів громадян, їх об'єднань чи суспільства стосовно спірної земельної ділянки прокурор не клопотався. Доводів про порушення порядку прийняття органом місцевого самоврядування оскаржуваного рішення позивач не навів.

Із аналізу приписів статті 152 Земельного кодексу України, на які посилається прокурор при обранні способів захисту інтересів держави згідно пред'явленого позову, витікає, що цією статтею ЗК України визначені способи, які не стосуються держави, а лише захисту прав громадян і юридичних осіб на земельні ділянки, серед яких є: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У зв'язку з викладеним суд прийшов до переконання про безпідставність заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні з'ясовано, що земельна ділянка, яка є предметом оспорюваного правочину, знаходиться на території села Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, а тому здійснення прав власника покладено на ОСОБА_2 сільську раду Царичанського району Дніпропетровської області, як на орган місцевого самоврядування, оскільки згідно статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відмовляючи позивачеві в задоволенні позову повністю, суд, також, виходив з того, що передбачений статтею 3 Цивільного кодексу України принцип свободи договору, будучи одним із основних засад цивільного законодавства, означає те, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що ті ж сторони мають право: укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Судом взято до уваги й те, що встановлення земельного сервітуту, як права власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) передбачено пунктом "в" частини першої статті 99 Земельного кодексу України в редакції Закону №191-VIII від 12.02.2015 року, що відкидає сумніви в питанні відповідності загальним засадам цивільного законодавства договору, який є предметом спору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Прокурору Царичанського району Дніпропетровської області відмовити в позові повністю до ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 14.07.2014 року № 394-39/VI "Про надання земельної ділянки для встановлення тимчасової споруди на умовах сервітуту"; визнання недійсним договору особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди від 17.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 сільською радою та ОСОБА_4 та про зобов"язання ОСОБА_4 повернути земельну ділянку площею 29 м2, що розташована за адресою: с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, вул. Кругла, б/н, вартістю 4039,70 грн., до земель ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району, шляхом підписання акта прийому-передачі земельної ділянки.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З повним текстом рішення можливо ознайомитися 02 червня 2015 року.

Суддя Царичанського районного суду Ю.О. БОЙКО