Справа пр. №2/756/962/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Андрейчука Т.В.
при секретарі - Ліщенко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У листопаді 2014 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено генеральний договір про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту у сумі 9493,96 грн на строк з 29 жовтня 2012 року до 31 жовтня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 1,5% на місяць на залишок заборгованості. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що кредитний договір складається з генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт зі заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку.
П. 2.5. генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року передбачено обов'язок позичальника сплатити кредит та проценти за його користування згідно з умовами цього договору та умовами і правил надання банківських послуг
Проте позичальник за час дії кредитного договору не дотримувався його умов, не сплачував кредит і проценти за його користування у розмірі та порядку, визначеному договором.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено генеральний договір про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту у сумі 9493,96 грн на строк з 29 жовтня 2012 року до 31 жовтня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 1,5% на місяць на залишок заборгованості. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що кредитний договір складається з генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт зі заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку (а. с.11-12, 13-59).
Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідачеві ОСОБА_1, які він використав для споживчих потреб у повному обсязі.
Відповідно до п. 2.5. генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року позичальник взяв на себе обов'язок сплатити кредит та проценти за його користування згідно з умовами цього договору та умовами і правил надання банківських послуг.
Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Однак ОСОБА_1 неналежним чином виконував взяті на себе за генеральним договором про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, процентів за його користування, допустив заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 9111,52 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1942,06 грн.
За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Повністю повернути кредитні кошти позичальник зобов'язався у термін до 31 жовтня 2014 року, проте вказане зобов'язання ОСОБА_1 не виконав.
За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Виходячи з аналізу зазначеної статті, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій: невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.
Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Відповідно до п. 2.2. генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року за порушення позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у цьому договорі, умовах і правилах надання банківських послуг, більш ніж на 31 день за зобов'язаннями, строк виконання яких не настав, сторони погодили, що строком повернення кредиту вважатиметься 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-ого дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у сумі 1476,48 грн.
Штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором складає 1476,48 грн.
За приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір у сумі 243,60 грн.
З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 9111 (дев'ять тисяч сто одинадцять) гривень 52 (п'ятдесят дві) копійки, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1942 (тисяча дев'ятсот сорок дві) гривні 06 (шість) копійок, штрафу за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 1476 (тисяча чотириста сімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Андрейчук