Справа № 521/6211/15-ц
Провадження №2/521/3449/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Лукьяновій В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.08.1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Станом на теперішній час проживання однією сімєю між сторонами фактично припинено, подальше сумісне життя з відповідачем неможливе. Як причину розпаду сім'ї позивачка вказує на той факт, що у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю.

Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю.

Відповідач у судовому засідання участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також не надав суду даних про неможливість прийняття участі у судовому засіданні з поважних причин, у звязку з чим суд вважає за можливе розгляд справи за його відсутністю, в сенсі ст. 169 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.08.1995 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів зроблено актовий запис №1004 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №031596).

В період шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін.

Суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10, 11, 130, 174, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11.08.1995 року Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, актовий запис №1004 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №031596), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з відповідача витрати при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у сумі 17 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий