печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

05 червня 2015 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Котко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, просить визнати дії ПАТ «Дельта Банк», щодо неповернення її пенсії неправомірними, стягнути пенсію у сумі 1 951,37 грн. Крім того, просить стягнути з ПАТ «Дельта Банк» моральну шкоду у розмірі 9000,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 10 червня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 004-21983-100613 про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування дебетної платіжної картки. Відповідно до умов договору відповідач відкриває позивачу поточний рахунок з використанням платіжної картки НОМЕР_1 в гривнях, випускає та надає у користування позивачу платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування позивача згідно переліку послуг та на умовах викладених в Тарифному пакеті Пенсійний. 05.02.2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення належних їй грошових коштів. Разом з тим, вимогу позивача відповідач не виконав, не повернув належні їй грошові кошти. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за договором банківського рахунку не виконав, не повернув позивачу належні їй грошові кошти, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Крім того позивач вважає, що діями відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях.

Позивач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У заяві поданій на адресу суду, просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У письмових запереченнях наданих до суду проти вимог позову заперечувала, зазначивши, що на підставі постанови Правління Національного Банку України від 02.03.2015 №150 «Про внесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Отже, вимоги, щодо повернення коштів позивача повинні задовольнятися відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди, зазначила, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди або обставин її настання (розлад здоров'я, страждання, переживання, неможливості реалізації своїх прав та законних інтересів тощо).

На підставі ч.4 ст. 169, ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Як встановлено судом, 10 червня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір № 004-21983-100613 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування дебетної платіжної картки (а.с.5).

Згідно з п. 1.2. Договору відповідач відкриває позивачу поточний рахунок з використанням платіжної картки НОМЕР_1 в гривнях, випускає та надає у користування позивачу платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування позивача згідно переліку послуг та на умовах викладених в Тарифному пакеті Пенсійний.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що відповідач забезпечує приймання та зарахування на рахунок грошових коштів, а також проведення розрахунків за операціями, здійснення з використанням картки та такими, що не заборонені діючим законодавством, в межах витратного ліміту

Тарифами на обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки встановлено процент на позитивний залишок у гривні в розмірі 15 % річних.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Позивач неодноразово намагався скористатися платіжної карткою, що була видана на підставі договору, проте у проведенні будь-яких транзакцій по картці були надані неодноразові відмови.

05 лютого 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення виплати належних їй грошових коштів з поточного рахунку (а.с.7).

Листом від 06.02.2015 року за № 05-2828377 відповідач повідомив позивача, що операції по зняттю грошових коштів з рахунку здійснюється в порядку та на умовах, визначених законодавством України, з врахуванням особливостей, встановлених банком для таких операцій. Провести операції по зняттю грошових коштів з поточного рахунку, позивач має можливість: у будь-якому відділенні банку, в банкоматах та касах інших банках на території України, з урахуванням комісій банків за проведення операції вилучення грошових коштів, шляхом розрахунку за товари та послуги в POS-терміналах в Україні з урахуванням комісій банків за проведення операцій (а.с.8).

Не зважаючи, що позивачу неодноразово відмовлялось у проведені транзакцій за картковим рахунком, про що було повідомлено ПАТ «Дельта Банк», відповідач не реалізував право позивача, відповідно до умов договору на отримання належних їй коштів.

Судовим розглядом встановлено, що підставі постанови Правління Національного Банку України від 02.03.2015 №150 «Про внесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» (а.с.16-17).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Згідно зі ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Таким чином, вимоги позивача після початку процедури ліквідації можуть бути задоволені лише в порядку передбаченому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і застосуванню підлягає спеціальний Закон, а саме: ст. 36 вказаного Закону, якою передбачені наслідки запровадження тимчасової адміністрації банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено повноваження уповноваженої особи Фонду, яка з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку, встановленому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено право кредиторів на заявлення уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у ПАТ «Дельта Банк» відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача поза процедурою ліквідації, в іншій ніж передбачено законом черговості, оскільки позивач має право отримати грошові кошти виключно у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку позивача є безпідставними, необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Оскільки порушення прав позивача діями відповідача судом не встановлено, відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 27, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 1066, 1068 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 169, 209, 212-215, 223, 224-226 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів та моральної шкоди - відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Москаленко К.О.