ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/380/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 1 169 624,80грн. Посилалась на те, що 10.11.2012р. між сторонами був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 надала ОСОБА_3 позику в сумі 250 000 доларів США, а останній зобов'язався повернути кошти частинами протягом 4 років шляхом сплати щомісячно по 5 000 доларів США починаючи з листопада 2012р. Зазначила, що відповідач порушив умови договору та не повертає отримані кошти, чим порушив права позивача.

Третя особа ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним договору позики, посилаючись на те, що він був укладений в період перебування в зареєстрованому шлюбі останньої з ОСОБА_3, а позивач не надавала своєї згоди на укладення договору, чим були порушені її права.

В ході судового розгляду справи представник позивача за первісним позовом збільшив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_3 борг за простроченими платежами за період з листопада 2012р. по грудень 2014р. та 3% річних в загальній сумі 2 079 651,16 грн.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом збільшені позовні вимоги підтримав, а зустрічний позов не визнав.

Представник відповідача ОСОБА_3 первісний позов не визнав та просив задовольнити зустрічний позов третьої особи.

Представник ОСОБА_4 підтримав зустрічний позов та просив відмовити в задоволені первісного позову.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов ОСОБА_2 задовольнити частково, а в задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з розписки (а.с.4), 10.11.2012р. ОСОБА_2 надала ОСОБА_3 грошову позику в сумі 250 000 доларів США, а останній зобов'язався повернути кошти частинами протягом 4 років шляхом сплати щомісячно по 5 000 доларів США, починаючи з листопада 2012р. Кошти відповідач зобов'язався повертати в період з 15 по 25 число кожного поточного місяця.

Згідно рішення (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_3 не виконує взяте на себе грошове зобов'язання щодо повернення позики, в результаті чого Дарницьким районним судом м. Києва 13.06.2014р. було стягнуто 3 % річних від суми боргу, а згідно пояснень представника позивача навіть після винесення вказаного рішення відповідач ухиляється від повернення боргу . Даний факт не заперечувався і представником відповідача.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 625 ЦК України, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законам. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи те, що договір позики був укладений 10.11.2012р. і відповідач зобов'язався повертати кошти рівними частинами кожного поточного місяця, але порушив його умови , то суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за період з листопада 2012р. по 26 грудень 2014р., яка на дату винесення рішення становить ((26 місяців*5000 доларів США)*21,25грн.=) 2 762 500 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідач не виконує взяте на себе грошове зобов'язання та враховуючи те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 13.06.2014р. вже стягувались 3 % від існуючої на той час простроченої суми боргу за договором позики, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача 3 % річних за період з 13.06.2014р. по 26.12.2014р. в сумі ((5000 доларів США*7 місяців)*3%*647 днів прострочки:(365 днів*7):100%=)265,89 доларів США, що за курсом НБУ на дату розгляду справи складає (265,89 доларів США*21,25 грн.=) 5650,16 грн.

При цьому, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних за період з листопада 2012р. по 13.06.2014р. необґрунтованими, оскільки ці вимоги вже були вирішені рішенням суду (а.с.5-6).

Як вбачається з свідоцтва (а.с.35) та пояснень представника позивача за зустрічним позовом, станом на дату укладання договору позики, ОСОБА_3 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України,якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не надала суду належних доказів того, що договір позики укладався її колишнім чоловіком ОСОБА_3 в інтересах сім'ї, а тому цей договір і не породжує для неї ніяких обов'язків.

Суд не вбачає передбачених законом підстав для визнання договору позики недійсним у зв'язку з відсутністю згоди на його укладання дружини, а тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3654 грн. судових витрат (а.с.19).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 212-218України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 768 150 (два мільйона сімсот шістдесят вісім тисяч сто п'ятдесят) грн. 16 коп. боргу.

В решті позову - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ : С.М. Сухомлінов