пр. № 2/759/358/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - П»ятничук І.В.,

при секретарі - Колодій Р.О., Ковтун Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Темп», Раковицької сільської Ради Радомишльського району Житомирської області

Треті особи:

Дванадцята київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ун. № 759/12866/14-ц

пр. № 2/759/358/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - П»ятничук І.В.,

при секретарі - Колодій Р.О., Ковтун Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Темп», Раковицької сільської Ради Радомишльського району Житомирської області

Треті особи:

Дванадцята київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Гаражно-будівельного кооперативу «Темп», Раковицької сільської Ради Радомишльського району Житомирської області та з урахуванням збільшених позовних вимог просив суд постановити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на гаражний бокс НОМЕР_1 в ГБК «Темп» по вул..Малинській 2 в м.Києві в порядку спадкування та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,025 га яка розташована на території Раковицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що він -ОСОБА_1 1990 р.н. є громадянином Сполучених Штатів Америки де постійно і проживає. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_8, його бабуся по лінії батька, крім нього спадкоємцем останньої є також і його сестра ОСОБА_4, яка також мешкає в США. Після смерті ОСОБА_8 в Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу, як він так і сестра звернулись з заявами про прийняття спадщини і в подальшому 22.04.2014 р. їм видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частини квартири АДРЕСА_1 та на належні спадкодавцеві грошові вклади. Однак, в подальшому було з»ясовано, що померла була власником і іншого майна, а саме гаражного боксу НОМЕР_1 в ГБК «Темп» по вул..Малинській 2 в м.Києві та земельної ділянки площею 0,025 га яка розташована на території Раковицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_2, оскільки документи на вказане нерухоме майно після смерті ОСОБА_8 викрадені, в добровільному порядку відповідачі відмовляються вирішити питання про оформлення за ним права власності він вимушений звернутись до суду з позовом. На підставі ст..ст. 1216, 1218, 1261, 1266, 1267, 1268, 1269, 1274, 1296, 1298, 1299 ЦК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судові засідання не з»явився, направив до суду своїх представників з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, вказуючи на те, що хоча на даний час документи на майно гаражний бокс НОМЕР_1 в ГБК «Темп» по вул..Малинській 2 в м.Києві та земельну ділянку площею 0,025 га яка розташована на території Раковицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 у позивача відсутні однак є очевидним, що дане майно є власністю родини ОСОБА_8 і єдиними спадкоємцями даного майна є позивач з сестрою. Вказувала, що особисто нею було витрачено дуже багато часу в пошуках даного майна, і вона впевнена, що дане майно померлою відчужене не було, оскільки вони були близькими до смерті з ОСОБА_8 і та їй про це нічого не говорила. Вважала вимоги доведеними, оскільки перед засіданням оглядала як гаражний бокс так і земельну ділянку з домоволодінням і все це майно є в занедбаному стані.

Представник позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні вказуючи на те, що він є юристом і тому вважає, що вимоги позивача є цілком доведеними, впевнений що ОСОБА_8 не обмінювала гаражні боки і не продавала, документи надані суду є сфальсифікованими, доказів які містяться в матеріалах справи достатньо для прийняття рішення про задоволення позову.

Представник відповідача ГБК «Темп» в судові засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду свої заперечення з приводу заявлених вимог (а.с.114-116 т.с. 2) в яких вказував, що гаражний бокс НОМЕР_1 в ГБК «Темп» відповідно до даних БТІ взагалі не праві власності не зареєстрований, вказує, що ОСОБА_8 після смерті чоловіка ОСОБА_11 здійснила обмін гаражного боксу НОМЕР_1 на бокс НОМЕР_2 з гр.ОСОБА_12, в подальшому бокс НОМЕР_2 передала ОСОБА_6 та була виключена з членів ГБК. Враховуючи наведене просить в задоволенні заявлених вимог відмовити.

Представник відповідача Раковицької сільської Ради Радомишльського району Житомирської області в судові засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розгляду справи в відсутності їх представника ( а.с.186 т.с. 2)

Представник третьої особи Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, в судові засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розгляду справи в відсутності їх представника (а.с. 184 т.с. 2).

Третя особа ОСОБА_4, в судові засідання не з»явилась, направивши до суду своїх представників з належним чином оформленими повноваженнями, тому можливо розглянути справу в її відсутності.

Представники третьої особи ОСОБА_4 підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5, в судові засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності.

Третя особа ОСОБА_6 в судові засідання не з»явилась, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому можливо розглянути справу в її відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_13 в судовому засіданні заперечувала, щодо заявлених позовних вимог вказуючи на їх необґрунтованість та безпідставність, зазначала, що спірний гаражний бокс НОМЕР_1 взагалі не належав померлій на праві власності, а тому не є спадковим майном, крім того, на даний бокс ОСОБА_8 здійснила обмін з ОСОБА_14 і тільки бокс НОМЕР_2 на який було здійснено обмін передала їй відповідно до заяви голові ГБК та протоколу зборів уповноважених членів ГБК, таким чином позов пред»явлено особою, яка не має права вимоги оскільки не є правонаступником за даних обставин.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_15, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_8 (а.с. 6).

Як вбачається з спадкової справи з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_8 до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, звернулись її онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яким в подальшому 22.04.2014 р. їм видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частини квартири АДРЕСА_1 та на належні спадкодавцеві грошові вклади.

Відповідно до довідки КП «КМБТІ та РПВ та ОНМ» від 24.06.2014 р. гаражний бокс НОМЕР_1 в ГБК «Темп» по вул. Малинській 2 в м.Києві на праві власності не зареєстровано (а.с. 2).

Відповідно до статуту ГБУ «Темп» який зареєстровано в 2000 р. (а.с. 117-127), вбачається, що п. 7 встановлено, що гаражний бокс належить члену кооперативу на правах особистої власності і не є паєм в грошовому значенні, п.11 вказує, що після забудови громадянином гаража він зобов»язаний одержати право власності на забудову, п.16.1 вказує на те, що побудований членом кооперативу гараж належить йому на правах особистої власності, після одержання ним свідоцтва про власність.

Відповідно до довідки голови ГБК «Темп» від 30.09.2014 р. (а.с. 128) власником боксу НОМЕР_1 був ОСОБА_11, після смерті якого 16.12.2005 р., даний бокс став належати його дружині ОСОБА_8, бокс не був приватизованим, в 2007 р. за заявою ОСОБА_8 та ОСОБА_14 між ними було проведено обмін боксів, з 493 на 55, 18.09.2007 р. ОСОБА_8 переоформила бокс НОМЕР_2 на ОСОБА_6 і вибула з членів кооперативу. (а.с. 129-132, 249).

Допитаний судом свідок ОСОБА_15 вказував суду на те, що його батьки з родиною ОСОБА_8 товаришували, а тому він - ОСОБА_15 приблизно в 1994-1995 р. допомогав копати погреб в боксі під № 493, який знаходиться на території ГБК "Темп", в свою чергу сім"я ОСОБА_8 дозволяли користуватися вказаним підвалом та зберігати там заготовлені овочі та консервацію, однак приблизно з 2003 р. підвалом не користуються, оскільки відпала така необхідність. Зазначав, що до 2007 - 2008 р. він допомогав померлій ОСОБА_8 по господарству, яка в свою чергу пропонувала при необхідності використувувати погреб для власних потреб.

Згідно керівних роз'яснень, які містяться у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» остільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорення саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси, (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» (який діяв на момент виникнення правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Крім того, згідно зі ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. В разі викупу квартири, дачі, гаража споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Однак, відповідно до наданого суду статуту ГБК «Темп» вбачається, що п. 7 встановлено, що гаражний бокс належить члену кооперативу на правах особистої власності і не є паєм в грошовому значенні, жодних доказів про сплату родиною ОСОБА_8 пайового внеску в будь-якому розмірі суду не надано.

Крім того, позивач просить визнати за ним право власності на бокс НОМЕР_1, яким померла на час смерті вже не володіла, однак взагалі не пред»являє жодних вимог щодо оспорювання обміну гаражних боксів, передачу та вихід ОСОБА_8 з членів кооперативу і взагалі не вказує особу з якою ОСОБА_8 здійснила обмін на бокс НОМЕР_1 (ОСОБА_14.) учасником процесу, також є не зрозумілим визнання права власності одноособово за ОСОБА_1, тоді як спадкоємицею померлої ОСОБА_8 є і ОСОБА_4, крім того в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане майно.

Враховуючи наведене, за встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на гаражний бокс НОМЕР_1 в ГБК «Темп» по вул.Малинській 2 в м.Києві задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,025 га, яка розташована на території Раковицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 слід зазначити наступне.

Відповідно до наданої суду копії державного акту на право приватної власності на землю, від 12.12.1999 р. вбачається, що ОСОБА_8 на підставі рішення 20 сесії 22 скликання Раковицької сільської Ради народних депутатів від 10.04.1994 р. передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га. Земельна ділянка знаходиться в с.Негребівка Раковицької сільської ради. (а.с. 156).

Відповідно до відповіді відділу держземагенства в Радомишльському районі Житомирської області від 18.02.2014 р. повідомлено, що відповідно до книги записів/реєстрації державних актів на право приватної власності на землю на території Раковицької селищної Ради Житомирської області на ім.»я ОСОБА_8 зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ №21-21-0061 на земельну ділянку площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 158).

Згідно до довідки Виконавчого комітету Раковицької селищної Ради Радомишльського району Житомирської області від 01.09.2014 р. вказано, що за ОСОБА_8 рахується житловий будинок АДРЕСА_3 розташований на належній їй земельній ділянці площею 0,25 га (а.с.225), аналогічні обставини викладені і в довідці від 05.11.2013 р. (а.с. 226).

Однак, відповідно до листа Раковицької селищної Ради Радомишльського району Житомирської області від 02.12.2014 р. вказується на те, що відповідно до довідки №67 від 19.08.2014 р. наданої ОСОБА_16 будинок, який належав ОСОБА_8 по АДРЕСА_4 продано ( а.с. 186 т.с. 2).

Також, відповідно до листа Раковицької селищної Ради Радомишльського району Житомирської області від 08.05.2015 р. суд повідомлено, що на даний час за ОСОБА_8 на території Раковицької селищної Ради житловий будинок та земельна ділянка не рахуються, згідно по господарської книги №9 за 2011-2015 р. житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_3 рахується за ОСОБА_17 (а.с. 247).

Представники позивача вважаючи, що зібрані докази вказують на те, що саме померла є власником земельної ділянки площею 0,25 га в с.Негребівка Раковицького району Житомирської області заперечували щодо витребування доказів відчуження даного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 131 Земельного Кодексу України передбачено, що громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до норм чинного законодавства, з 01 січня 2013 року з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» територіальні органи земельних ресурсів не здійснюють видачу державних актів на право власності на земельну ділянку, тому встановлення права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, можливе лише в судовому порядку.

Однак, згідно з положеннями п. 10 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем двічі повідомлено суд про те, що за ОСОБА_8 ні будинок ні земельна ділянка в с.Негребівка не рахуються, однак представники позивача вказували сду на те, що суду слід посилатись на довідки на а.с. 156 та 158 відносно з»ясування питання відчуження заперечували.

Крім того, слід зазначити, що Раковицька селищна Рада Радомишльського району Житомирської області не зверталась в порядку ст. 1277 ЦК України із заявою до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, що є предметом позову, а також беручи до уваги положення ст. 392 ЦК України, за якою власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі витрати ним документу, який посвідчує його право власності, то судом не здобуто доказів про те, що саме діями відповідача були порушені права позивача, які підлягали відновленню в спосіб визначений позовом.

Враховуючи наведене, суд вважає доцільним, відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,025 га яка розташована на території Раковицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: