Справа №628/4534/13-ц
Провадження №2/628/5/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Скородєлової В.В.

при секретарі Бабенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Куп'янську, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Куп'янського міського нотаріального округу Черняєва А.О, КП «Куп'янське БТІ» про визнання житлового будинку об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, встановлення факту володіння частиною житлового будинку на праві приватної власності, визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, визнання спадкового договору частково недійсним та скасування державної реєстрації об'єкта нерухомого майна, ціна позову 35080 грн. -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, з часом уточнивши та доповнивши свої позовні вимоги, в якому просить визнати житловий будинок АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_9, визнати юридичний факт, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті фактично володів на праві власності ? частиною житлового будинку з існуючими надвірними будівлями АДРЕСА_1, визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_8, визнати спадковий договір ОСОБА_9, посвідчений 10 травня 2006 року приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. № реєстру 2226 - частково недійсним: в частині передачі ОСОБА_9 у власність набувачу ОСОБА_2 ? частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, скасувати державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна НОМЕР_5, житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, індексний номер Витягу 23002279 від 14.06.2014 року на ім'я ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору і витрати на юридичну допомогу адвоката.

В обґрунтування вимог позову позивачка зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Куп'янську померла її мати ОСОБА_9 у віці 79 років, що підтверджує свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 03 жовтня 2013 року.

Вона є її рідною донькою, що підтверджує свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та довідкою ВРАГС від 10.06.2003 року №236 про зміну дівочого прізвища ОСОБА_1 на подружнє прізвище ОСОБА_1.

Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1.

Вона своєчасно у шестимісячний строк звернулася до Куп'янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але заяву у неї не прийняли, нотаріус її повідомив, що спадкова справа вже відкрита, тому що є спадковий договір її матері, який вона уклала з відповідачкою по справі ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. 10.05.2006 року за реєстровим №2226, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 09.10.2013 року.

Оскільки її мати знаходилася на обліку у лікаря-психіатра, страждала психічним розладом, що підтверджує довідкою Куп'янської ЦМЛ від 29.10.2013 року №200, то вона вважала, що волевиявлення ОСОБА_9 при укладанні цього спадкового договору не було вільним і не відповідало її волі, оскільки договір був укладений у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними внаслідок свого тривалого захворювання.

Захворювання у її матері почалося з 1979 року. Вона мала досить неадекватну поведінку, страждала психічними розладами та лікувалася у психіатра. Її батько - ОСОБА_8 помер у ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджує свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3. Вона молодша донька в сім'ї і на сімейній раді було визначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 залишиться їй, бо старші діти мали свої сім'ї, житло, а тому ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька.

Позивачка зазначає, що на момент смерті батька вона була неповнолітньою, проживала разом з батьками і фактично прийняла спадщину після смерті батька і не могла бути позбавлена спадщини після смерті батька, але фактично укладеним спадковим договором її мати розпорядилася і її часткою житлового будинку, яка повинна була бути виділена їй в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Також позивачка зазначає, що вона вважала, що її мати ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала спадковий договір 10.05.2006 р. не усвідомлюючи значення своїх дій в наслідок тривалого психічного захворювання, бо з 1979 р. вона знаходилася на обліку районного психіатра, але згідно з актом судово-психіатричного експерта №345 від 15.04.2014р. на момент укладення спадкового договору була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Якщо вона свідомо порушила її права, то вважає за необхідне змінити та доповнити свої позовні вимоги з таких підстав.

Її батьки - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1956 року, що підтверджує свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4 від 01.11.1956 р.

В період зареєстрованого шлюбу, на ім'я матері ОСОБА_9 був оформлений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки по АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Панасенко Р.Г. від 10.01.1976 р. №24. Згідно з дозвільними документами та проектом, батьки у 1978 році побудували житловий будинок АДРЕСА_1 та зареєстрували цей будинок в БТІ на ім'я матері, що підтверджує довідкою БТІ від 18.06.2014 р. та матеріалами інвентарної справи БТІ. Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 батьки набули за час зареєстрованого шлюбу, то у відповідності до ч.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст.368 ЦК України це нерухоме майно є сумісною власністю подружжя, де долі подружжя рівні - по ? частині житлового будинку кожному. Вона з батьками була зареєстрована в цьому будинку, постійно проживали. Її батько ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджує свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_3.

За життя батька, долі у власності на житловий будинок батьки не визначали. Після його смерті ніхто не звертався до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, бо вона молодша донька в сім'ї, на момент смерті батька була неповнолітньою і на сімейній раді було визначено, що житловий будинок АДРЕСА_1, залишиться їй, бо старші діти мали свої сім'ї, житло.

Після смерті батька, її мати ОСОБА_9 оформила пенсію у зв'язку з втратою годувальника, бо вона, як неповнолітня донька, знаходилася на його утриманні, про що свідчать матеріали Пенсійної справи ОСОБА_9 від 01.08.1988 року.

Але до нотаріальної контори заяву в її інтересах про прийняття нею спадщини, належної її померлому батькові, мати не подавала. Вважає, що на підставі ст. 529, 531, 549 Цивільного Кодексу УРСР /1963 р./, який діяв на момент смерті батька, вона фактично прийняла спадщину після його смерті разом з матір'ю в рівних долях і, як неповнолітня донька, не могла бути позбавлена спадщини після смерті батька.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, де кожен має право на рівні частки, то вважає, що з урахуванням викладених обставин та наданих письмових доказів, на підставі ст. 256 ЦПК України суд може визнати факт володіння ОСОБА_8 на праві власності ? частиною житлового будинку з існуючими надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Позивачка вказує на те, що після смерті її батька ОСОБА_8, відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 і вони з матір'ю ОСОБА_9 прийняли спадщину фактично, як спадкоємці 1 черги, в рівних частках - по ? частині кожна.

Оскільки мати дійсно страждала психічним захворюванням з 1979 року, а у 2002 р. перенесла онкологічну операцію, вони з братами та сестрами робили все, щоб її вилікувати, вона вважала, що її права не будуть порушені, бо її мати продовжувала наполягати, що весь будинок залишиться їй, умовляла її оформити весь будинок одразу, але фактично укладеним спадковим договором від 10.05.2006 року мати розпорядилася і її частиною житлового будинку, яка повинна була бути виділена їй в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Позивачка вважає, що її права порушені, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом та вважає, що строк позовної давності почався з вересня 2013 року, коли в державній нотаріальній конторі їй повідомили, що є спадковий договір від 10.05.2006 року на весь житловий будинок і відновити свої порушені права вона може в судовому порядку.

Предметом спадкового договору є майно, належне відчужувачу, тому вважає, що її мати достовірно знаючи про її право на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, надала нотаріусу при укладанні спадкового договору, недостовірні відомості щодо відсутності прав третіх осіб на нерухоме майно /п.6 спадкового договору від 10.05.2006 р./ та по п. 1 Договору передала відповідачці ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, що дає підставу відповідності до ст.217 ЦК України визнати цей договір частково недійсним - в частині передачі набувачу ОСОБА_2 ? частини житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки мати мала би право на укладення такого договору тільки на ? частини житлового будинку.

Крім того, оскільки відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала на своє ім'я спірний житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на реєстрацію права власності від 14.06.2014 року, чим порушено заборону суду на реєстрацію та відчуження спірного житлового будинку, а тому вважає, що державна реєстрація об'єкта нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надавши до суду телефонограму про розгляд справи без її участі, за участю її представника - адвоката Демянюк Л.М.

Представник позивача - адвокат Демянюк Л.М. у судовому засіданні вимоги позову підтримала частково, не наполягаючи на позовних вимогах в частині стягнення з відповідачки на користь позивачки судових витрат та витрат на правову допомогу, в іншій частині позов просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі, у його задоволенні просила відмовити, надавши до суду письмові заперечення.

3-я особа: ОСОБА_3 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі.

Представник КП «Куп'янське БТІ» за дорученням у судовому засіданні у вирішенні спору покладався на розсуд суду.

3-і особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, з позовом ОСОБА_1 згодні.

3-я особа: Приватний нотаріус Черняєва А.О. у судове засідання також не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що померла ОСОБА_9 є її свекрухою. Спочатку вона проживала у них, бачила що мати п'є «еленіум», такі ліки вживала її тітка, яка хворіла на психічну хворобу. Чоловік їй розповідав, що возив матір до лікарні, у неї був страх, втрата пам'яті. Лікар виписав «еленіум». У 2005 році до матері переїхала жити ОСОБА_2, мати сказала, що вона тільки перезимує, а восени поїде шукати житло. Коли матері зробили онкологічну операцію, вони її провідували, приїздили кожен рік на Паску. Після 2006 року мати не мала своєї думки, ОСОБА_2 усім командувала. Після смерті батька, на сімейній раді вирішали, що спадкоємицею буде ОСОБА_1 і все залишиться їй, вони не думали, що мати так поступить. Мати була хвора, ОСОБА_2 на неї вплинула. Мати була не згодна, щоб ОСОБА_2 з нею жила, вона казала, що ОСОБА_2 тільки перезимує, але ОСОБА_2 скористалась тим, що мати хвора і оформила документи. Про хворобу матері нікому не розповідали, тому що батько був директором школи, в сім'ї зберігали тайну, щоб ніхто не знав. Чоловік їй сказав тільки після того, як вона побачила, що мати п'є ліки. Вони були шоковані, що ОСОБА_2 скористалася тим, що мати хвора.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що коли він з мамою жили у бабусі, все було нормально. У 2005 році, коли його мати поїхала до м. Харків, він залишився з бабусею доглядати її. Бабусі доктор виписував заспокійливі ліки. До приїзду тітки ОСОБА_2, він ходив з бабусею в лікарню. Коли приїхала тітка ОСОБА_2, то вона стала ходити з бабусею в лікарню. Коли тітка ОСОБА_13 віддавала свою дочку заміж, його запросили, а тітку ОСОБА_2 ні, після цього посварилися. Раніше до бабусі приходили сусіди, приїжджали родичі, вони з бабусею всюди їздили, він її супроводжував, а з приїздом в будинок тітки ОСОБА_2 все змінилося. Коли переїхала тітка ОСОБА_2 жити до бабусі, то бабуся стала виходила тільки у двір, була постійно вдома. У 2008 році він покинув будинок, тітка ОСОБА_2 забороняла йому спілкуватися з бабусею.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що померлу ОСОБА_9 вона знала з 1983-1984 року. До ОСОБА_2 приїздили ОСОБА_1, ОСОБА_3 з дітьми, ОСОБА_2 держала господарство. Померла приїздила до ОСОБА_2, ОСОБА_2 давала продукти. Вона шокована, що бабусю зробили несвідомою. Бабусі святкували 80 років, вона все розповідала, ніяких розумових відхилень вона не бачила. Взаємовідносини з ОСОБА_2 спочатку були добрі, потім у 2008 р. після Паски баба ОСОБА_9 сказала, що був скандал. Їй невідомо, чи перебувала померла ОСОБА_9 на обліку у лікаря психіатра. Зі слів баби ОСОБА_9 їй відомо, що вони посварились і перестали їздити. Як вона розпорядилась майном, не казала, вона розповідала, що син ОСОБА_5 вимагав спадщину. Чому сина ОСОБА_1 взимку вигнали з хати, їй невідомо, ОСОБА_1 сама його забрала до м. Харкова. Коли померла ОСОБА_9 потрапила у лікарню в хірургічне відділення, її доглядала ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що померла ОСОБА_9 її сусідка. Була нормальною жінкою. Їй відомо, що останній робили операцію. Коли вона до неї приходила, вони розмовляли, померла говорила, що погано себе почуває. Спочатку всі діти жили з покійною, потім роз'їхались і покинули її. Вона почала просити ОСОБА_2, щоб та з нею жила. Коли до неї переїхала ОСОБА_2, вона почала у будинку робити ремонт, провела воду, ванну зробила. Чи перебувала померла ОСОБА_9 на обліку у лікаря психіатра, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що цю ім'ю знає більше 15 років, багатодітна сім'я. Жили бідно, діти виросли, роз'їхалися. Кожен день спілкувалася з бабусею, вона перенесла операцію, коли ОСОБА_1 жила з нею, вона скаржилася, плакала, говорила, що дівчата не хочуть нічого робити, допомагати, у дворі був безлад, за двором бур'ян, ОСОБА_1 кинула дитину та поїхала у м. Харків. Потім помер у неї чоловік, вона дуже переживала. Коли тітка ОСОБА_9 захворіла, вона сказала, буду викликати ОСОБА_2. Приїхала ОСОБА_2, вона з нею познайомилася. ОСОБА_2 прибрала бур'ян, поставила огорожу, провела воду, відремонтувала будинок, вела господарство, тримала гусей, свиней. Чи перебувала померла ОСОБА_9 на обліку у лікаря психіатра, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що у його бабусі психічних розладів не було. Відносини між дітьми були напружені, всі бажали командувати бабусею, а вона хотіла спокою. Бабуся просила його мати п'ять років, щоб вона переїхала до неї. Мати спочатку не погоджувалася, а потім вони туди переїхали. Бабуся не знаходила спільної мови з тіткою ОСОБА_1, просила тітку ОСОБА_3, щоб вона купила будинок і поїхала, вона купила будинок і виїхала, в будинку залишилася тітка ОСОБА_1 із сином, але не зійшлися характером. У них був будинок в селі, господарство. 9 років вони прожили з бабусею. Бабуся приїздила до них два рази на місяць і говорила, що тітка ОСОБА_1 її ображає, вони переїхали, перевезли своє господарство, консервацію. Ремонту в будинку не було, шпалери з 1973 року. Вони привезли із села зі свого будинку будівельні матеріали, поставили паркан, вели господарство, зробили ремонт у будинку, пробили свердловину, поставили бойлер, замінили котел, побудували туалет. Він не знав, що бабуся перебуває на обліку у лікаря психіатра. Про договір дізнався 5 років тому від бабусі.

Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що батьки позивачки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 01.11.1956 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4. (т. 1 а.с.191-192, 237-238)

Позивачка ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2 та 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвами про народження. (т.1 а.с. 7-10, 74)

В період зареєстрованого шлюбу, на ім'я ОСОБА_9 був оформлений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки по АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Куп'янської Державної нотаріальної контори Панасенко Р.Г. від 10.01.1976 р. №24. Згідно з дозвільними документами та проектом, батьки позивачки у 1978 році побудували житловий будинок АДРЕСА_1 та зареєстрували цей будинок в БТІ на ім'я матері позивачки, що підтверджується довідкою БТІ від 18.06.2014 р. та матеріалами інвентарної справи БТІ, дослідженими у судовому засіданні. (т.2 а.с. 70-74)

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Куп'янську, Харківської області помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03 жовтня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. (т.1 а.с. 6)

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами у справі, на час смерті батька ОСОБА_8, позивачка ОСОБА_1 була неповнолітньою, також була зареєстрована з батьками в спірному будинку та постійно в ньому проживала.

Після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_9 оформила пенсію у зв'язку з втратою годувальника, оскільки позивачка ОСОБА_1, як неповнолітня донька, знаходилася на його утриманні, про що свідчать матеріали Пенсійної справи ОСОБА_9 від 01.08.1988 року. (т.1 а.с. 189-190)

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 спадкова справа Куп'янською держнотконторою не заводилась, спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується листом Куп'янської державної нотаріальної контори від 12.08.2014 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. ( т.1 а.с. 219-220)

Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_9 17.02.2006 року зареєструвала право власності на будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1. ( т.2 а.с. 75)

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Куп'янську, Харківської області померла ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 жовтня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. (т.1 а.с. 5)

Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 своєчасно у шестимісячний строк звернулася до Куп'янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але заяву у неї не прийняли, нотаріус її повідомив, що спадкова справа вже відкрита, тому що є спадковий договір її матері, який вона уклала з відповідачкою по справі ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. 10.05.2006 року за реєстровим №2226, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 09.10.2013 року. (т.1 а.с. 16)

Як вбачається із спадкового договору від 10.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Черняєвою А.О., ОСОБА_9 уклала договір із ОСОБА_2 про передачу після її смерті у власність останній, належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1. (т.1 а.с. 105)

Акт судово-психіатричної експертизи №345 від 15.04.2014 року свідчить про те, що ОСОБА_9 10.05.2006 року ознак стійкого психічного розладу не виявляла і 10.05.2006 року за своїм психічним станом була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (т.1 а.с. 162-165)

Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки спірний житловий будинок АДРЕСА_1 був набутий за час зареєстрованого шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9, то це нерухоме майно є сумісною власністю подружжя, де долі подружжя рівні - по ? частині житлового будинку кожному.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР /1963р./ при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем? вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР /1963р./ до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців, вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР /1963р./ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном? 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

З урахуванням наведених норм, які діяли на момент смерті батька позивачки, суд вважає, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті батька разом із матір'ю в рівних долях і як неповнолітня донька не могла бути позбавлена спадщини після смерті батька.

Враховуючи те, що спірний житловий будинок АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, де кожен має право на рівні частки, то суд приходить до висновку, що з урахуванням викладених обставин та досліджених письмових доказів, на підставі ст. 256 ЦПК України можливим визнати факт володіння ОСОБА_8 на праві власності ? частиною житлового будинку з існуючими надвірними будівлями АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст. 1306 ЦК України предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь-кого з подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст.. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Суд вважає, що мати позивачки - ОСОБА_9, достовірно знаючи про право ОСОБА_1 на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, надала нотаріусу при укладанні спадкового договору недостовірні відомості щодо відсутності прав третіх осіб на нерухоме майно /п.6 спадкового договору від 10.05.2006 р./ та по п. 1 Договору передала відповідачці ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, що дає підставу відповідності до ст.217 ЦК України визнати цей договір частково недійсним - в частині передачі набувачу ОСОБА_2 ? частини житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки мати позивачки мала би право на укладення такого договору тільки на ? частини спірного житлового будинку.

Відповідно до п.19 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17 жовтня 2013 року, датою та часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата та час реєстрації заяви про державну реєстрацію у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала на своє ім'я спірний житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на реєстрацію права власності від 14.06.2014 року (т.1 а.с. 249), чим порушено заборону суду на реєстрацію та відчуження спірного житлового будинку, а тому суд приходить до висновку, що державна реєстрація об'єкта нерухомого майна НОМЕР_5, житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

Суд, враховуючи вищевикладене, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57, 61, 213-215, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Куп'янського міського нотаріального округу Черняєва А.О, КП «Куп'янське БТІ» про визнання житлового будинку об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, встановлення факту володіння частиною житлового будинку та праві приватної власності, визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, визнання спадкового договору частково недійсним та скасування державної реєстрації об'єкта нерухомого майна, ціна позову 35080 грн. - задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Визнати юридичний факт, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент смерті фактично володів на праві власності ? частиною житлового будинку з існуючими надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати спадковий договір ОСОБА_9, посвідчений 10 травня 2006 року приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. № реєстру 2226 частково недійсним: в частині передачі ОСОБА_9 у власність набувачу ОСОБА_2 ? частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Скасувати державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна НОМЕР_5, житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, індексний номер Витягу 23002279 від 14.06.2014 року на ім'я ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Скородєлова