Провадження №22-ц/784/157/15 Головуючий у 1 інстанції Батченко О.В.
Категорія - 46 Доповідач апеляційного суду Козаченко В.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.

при секретарі судового засідання Кудра В.М.,

з участю відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5, на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування приміщеннями його житлового будинку АДРЕСА_1 (далі - Спірний будинок), посилаючись на те, що відповідачка без поважних причин не проживає в указаному житлі більше року.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Частинами 1, 4 ст. 156 ЖК України встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема один з подружжя власника, їх діти і батьки.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони у період з 18 липня 1992 року до 10 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва за позовом ОСОБА_5

Згідно Свідоцтва на забудову земельної ділянки від 19 жовтня 1973 року та Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 12 грудня 1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Матвіївської селищної ради від 26 жовтня 1990 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 належить тільки ОСОБА_5

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 червня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину будинку, визнання права користування будинком, вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні (далі - Справа №490/2378/14), яке в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиціальне значення для даної справи, встановлено, що відповідачка зареєструвала своє постійне місце проживання в указаному будинку в 1990 році як член сім'ї власника житла, а тому набула законне право на проживання в ньому. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавило відповідачку права користування займаним приміщенням.

Оскільки ОСОБА_5 перешкоджав ОСОБА_2 вселитись і користуватись спірним житлом, то судовим рішенням у Справі №490/2378/14 ухвалено вселити її до Спірного будинку, зобов'язано позивача надати відповідачці ключі від цього житла та вільний доступ до користування його приміщеннями.

Таким чином судовим рішенням у Справі №490/2378/14 встановлено, що відповідачка не проживає у спірному будинку більше одного року з поважної причини.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд обґрунтовано виходив із того, що відповідачка проживала в Спірному будинку як член сім'ї власника житла, не втратила право користуватись приміщеннями цього будинку, тепер не проживає в ньому з поважної причини, а тому відсутні підстави для визнання її такою, що втратили право користування цим житлом.

Посилання апелянта на те, що відповідачка не приймає участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг не впливають на збереження за нею права користуватись спірним житлом, оскільки такі правовідносини не стосуються предмету позову по даній справі, а тому не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів, теж не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5, відхилити а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді: