РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 08.10.2011 р. вона зареєстровала шлюбі з відповідачем ОСОБА_2,від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1

З 2014 р.сторони фактично припинили шлюбні відносини.

Посилаючись на те, що з часу припинення шлюбних відносин дитина знаходиться на повному утриманні позивачки,відповідач має можливість приймати участь в утриманні сина,однак від цього ухиляється,позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2,у розмірі 1167 гривень щомісячно та покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, посилалася на те, що з часу припинення шлюбних відносин позивачки з відповідачем, спільна дитина проживає з матір*ю та перебуває на її вихованні і утриманні,відповідач має доходи,однак матеріально сину не допомагає. Дитина сторін часто хворіє,потребує розвитку здібностей,відвідує дитячий садок та курси іноземної мови,за що сплачує позивач,проте її доходів недостатньо для забезпечення дитини всім необхідним.З урахуванням стану здоров*я дитини,щомісячних витрат на оплату дитячого садочка і розвитку дитини, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1167 гривень щомісячно та покласти на відповідача судові витрати.

Представники відповідача в судовому засіданні за довіреністю ОСОБА_5та ОСОБА_6позов визнали частково та пояснили,що фактично спільне проживання сторін припинилось у кінці лютого 2015 р.,позивач з дитиною проживає окремо від відповідача,проте останній,починаючи з червня 2015 р.,щомісячно сплачував аліменти сину у розмірі 1000 гр.,виконуючи свій обов*язок батька утримувати сина.З травня 2015 р.відповідач проживає за межами України,офіційно не працевлаштований,згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 600 гр.,що складає половину прожиткового мінімуму для дитини віком 3-х років,з урахуванням обов*язку матері,яка працює та має дохід у виді заробітної плати,також утримувати дитину.

Заслухавши учасників процесу, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, з 08.10.2011 р. позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3,02.02.2012 р.,про що надана копія свідоцтва про народження дитини.

В судовом засіданні представник позивача пояснила,що з квітня 2015 р.спільне господарство та шлюбні відносини між сторонами припинені,на теперішній час судом прийнято рішення про розірвання шлюбу між сторонами,яке набрало чинності.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За поясненнями представника позивача,обов*язки по утриманню дитини на час розгляду справи виконує позивачка,при цьому представник позивача визнала,що протягом з червня по жовтень 2015 р.відповідач сплатив її довірителю аліменти на утримання сина у загальному розмірі 6000 гр.,по 1000 гр.щомісячно,про що надані копії квитанцій про поштові перекази.

Як вбачається з матеріалів справи,відповідач звільнений з роботи 17.04.2015 р.,про що є запис в його трудовій книжці,доходів не має,з 19.05.2015 р. проживає за межами України.

Разом з тим,відповідач за віком та станом здоров*я є працездатним,не обмежений в можливості отримувати доходи,інших утриманців відповідач не має,стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дитини віком 3-х років встановлено в сумі 1167 гр., батьки мають рівні обов*язки в утриманні дітей .

Таким чином,вимоги позивачки про стягнення з відповідача по 1167 гр.аліментів не узгоджуються із приписами Сімейного законодавства щодо обов*язку обох батьків барти участь в утриманні дитини,а позиція відповідача щодо визначення аліментів у розмірі 600 гр.щомісячно на утримання спільної дитини сторін кореспондується із встановленим Державою прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку,підстав для звільнення відповідача від участі у належному утриманні сина суд не встановив.

Посилання представника позивача на наявність у дитини хвороби органів дихання та потребу у постійному лікуванні на висновки суду у даній справі не впливає,оскільки фактично ставиться питання про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину,що викликані особливим обставинами,однако із таким позовом в порядку ст.185 СК України позивач не зверталась,справа розглянута в межах заявлених вимог.

З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 600 гр.щомісячно.

Стягнення аліментів необхідно проводити,починаючи з 23.11.2015 р.,як про це заявила представник позивача,оскільки за період з часу звернення позивача до суду із даним позовом і до розгляду справи по суті аліменти відповідачем плачені у добровільному порядку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 487 гр.20 коп.,від попередньої сплати якого позивач звільнена.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 57, 60,88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 141,180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 краю, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,у розмірі 600(шістьсот)гривень щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 23.11.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 краю, ІПН НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім ) гривень 20 копійок.

Рішення в частині аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко