АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2418/14
УХВАЛА

12 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЗахарової А. Ф.
суддівОхріменко Н. І. , Качана О. В.
при секретарі

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси заяву ОСОБА_4 про повернення судового збору, безпідставно сплаченого нею при подачі апеляційної скарги на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання сина.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку боржника на утримання дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_4, 08.08.2014 року, подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалене рішення суду та постановити нове - про стягнення з ОСОБА_5 на її користь на утримання дитини аліменти щомісячно у розмірі ? частини усіх видів доходів боржника.

Дана апеляційна скарга при вирішенні питання прийняття такої до провадження апеляційного суду була ухвалою судді апеляційного суду від 20 серпня 2014 року помилково залишена без руху з наданням терміну для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп.

Встановлено, що такий судовий збір було сплачено ОСОБА_4 21.08.2014 року на рахунок держави в ГУДКСУ у Черкаській області про що свідчить квитанція відділення «Приватбанк», через касу якого були перераховані гроші, за № 5221. 878.2 на арк. спр. 53.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилена, рішення Соснівського райсуду м. Черкаси від 30.07.2014 року по даній справі залишено без змін.

В грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до апеляційного суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого нею в розмірі 121 грн. 80 коп. при поданні апеляційної скарги по даній справі на вказане рішення суду.

Заявниця посилається на п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір, згідно якого від сплати судового збору звільняються позивачі за поданням позовів про стягнення аліментів. Звертається також на п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явлені окремих позовів і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Обговоривши заявлене клопотання та матеріали цивільної справи Соснівського районного суду м. Черкаси за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів (справа № 2/712/1723/14; 712/6716/14 по Соснівському райсуду м. Черкаси), судова колегія вважає, що заява ОСОБА_4 про повернення судового збору являється обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Встановлено, що відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів (п.3 ст.5 Закону).

По справі в даному випадку, як з'ясовано, позивач ОСОБА_5 заплатив держмито або суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. при поданні позову до суду про зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються на утримання спільної з ОСОБА_4 дитини. Відповідачка з цим, тобто з заявленим позовом, не погодилась і наполягала на продовженні стягнення з ОСОБА_5 аліментів як з підприємця - стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі по 1500 грн., щомісячно, а пізніше - в розмірі по ? частині всіх видів заробітку.

Таким чином, відповідачка просила суд про стягнення аліментів в повному розмірі з ОСОБА_5 на утримання їх спільної дитини.

За таких обставин вона звільняється від сплати судового збору відповідно до вищевикладеного положення ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

За роз'ясненнями п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» згідно зі статтею 5 Закону № 3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень, у зв'язку з нововиявленими обставинами, та Верховним Судом України.

Оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункт 1 частини другої ст. 2 ЗУ № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом № 3674-VI вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорій, визначені у пунктах 8; 9; 18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI).

Враховуючи наведене, на думку судової колегії, ОСОБА_4 не повинна була сплачувати судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до ст. 8 Декрету Кабінета Міністрів України від 21 січня 1993 року «Про державне мито» сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у випадках, передбачених законодавством України.

Повернення державного мита провадиться за умови, якщо заяву подано до відповідної установи, що справляє мито, протягом року з дня зарахування його до бюджету.

Встановлено, що, як зазначалося вище, сплата до бюджету судового збору ОСОБА_4 була здійснена в обсязі 121 грн. 80 коп. по даній справі 29.08.2014 року, тобто рік з дня зарахування вказаної суми до бюджету не сплив.

Таким чином, за наведених обставин судова палата вважає за можливе повернути заявниці ОСОБА_4 суму судового збору в обсязі 121 грн. 80 коп., сплачені нею при подачі апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст. 19; 303; 304; 79; 313 ЦПК України, ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито», судова палата, -

у х в а л и л а :

Задовольнити заяву ОСОБА_4 про повернення їй судового збору, сплаченого по даній справі при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Повернути ОСОБА_4 судовий збір (державне мито) в сумі 121 грн. 80 коп. сплачених нею по квитанції Черкаського ГФУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Черкаси за № 5221.878.2, ключ 646477141 від 29 серпня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :