АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/164/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Дерунець О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівНовікова О. М. , Дмитренка М. І.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відновлення межі та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2012 року позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред'явили позов до ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 грудня 2004 року та Державного акту на право приватної власності на землю від 03 квітня 2007 року вони являються власниками земельної ділянки площею 910 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1. Крім цього, за цією адресою закріплено у тимчасове користування земельна ділянка , розміром 879 кв.м. На даній земельній ділянці ними побудований житловий будинок та інші надвірні споруди.

З належною їм на праві приватної власності земельною ділянкою межує земельна ділянка, яка знаходиться у користуванні відповідачки.

На момент купівлі земельної ділянки зі старим подвір'ям між земельними ділянками існувала межа по якій стояв дерев'яний паркан.

Позивачі вказують, що весною 2007 року зять відповідачки почав будувати будинок біля їхньої межі, передвинувши паркан вглиб їх території, близько 50 см. Дозволу на будівництво будинку позивачі не давали. Також зазначають, що зверталися до відповідачки та її зятя з претензіями, але їм повідомили, що всі документи на будівництво в них є, проте показати їх відмовилися.

В подальшому було встановлено паркан, при цьому земельну ділянку не переміряли і з розмірами, які є в державному акті на право власності на землю не звірялися.

При виготовлені документів на узаконення житлового будинку, були здійснені заміри земельної ділянки і стало відомо, що розміри не відповідають розмірам в Державному акті на право приватної власності на землю і що земельною ділянкою розміром 2.40 кв.м. користується відповідачка без всяких на те підстав і віддавати добровільно земельну ділянку відмовляється.

З таких підстав позивачі просили суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межі, яка поділяє земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 згідно з даними земельно-кадастрової документації та Державного акту на право приватної власності на землю від 03 квітня 2007 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2014 року у позові ОСОБА_6, ОСОБА_10 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відновлення межі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять рішення суду скасувати, як незаконне, висновки суду не відповідають обставинам справи та постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення , яким задовольнити їхні позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.ч. 2,3,4 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють : виконавець - юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник ( користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості).

Проте позивачі не зверталися попередньо до органів місцевого самоврядування, органу з питань земельних ресурсів для встановлення меж земельної ділянки.

Тому звернення до суду із даним позовом є передчасним.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2014 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :