Ухвала

іменем україни

20 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення порушеного права, виселення та вселення за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Фрунзенського районного суду Харківської області від 14 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 січня 2015 року,

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення порушеного права, виселення та вселення.

Ухвалою Фрунзенського районного суду Харківської області від

14 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 січня 2015 року, провадження у справі зупинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постановлені у справі ухвали, справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що розгляд справи є неможливим до вирішення по суті Фрунзенським районним судом

м. Харкова цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до

ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Чижова Н.А., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації та визнання права власності у порядку спадкування за законом. Провадження у зазначеній справі ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року зупинено до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Орджонікідзевського РАЦС Харківського міського управління юстиції та ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним.

Суд вважав, що залежно від наслідків вирішення справи про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації та визнання права власності у порядку спадкування за законом, можуть бути вирішені питання щодо позовних вимог

ОСОБА_3 у даній справі.

Проте даний висновок не ґрунтується на процесуальному законі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження в справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2014 року позивачу ОСОБА_3 видано свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 просив поновити порушене право власності шляхом виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 із указаного житлового та його вселення.

При цьому, судом зупинено провадження для вирішення судом справи про визнання свідоцтва про право власності за законом на 1/3 частини недійсним, яке в свою чергу теж зупинено до розгляду іншої справи.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не врахував, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в цивільному порядку, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і не з'ясував, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Судом першої інстанції не наведено підстав того, що розглядати справу неможливо, що виключає зупинення провадження у справі за п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 303 ЦПК України, на зазначені обставини уваги не звернув і дійшов помилкового висновку про додержання судом першої інстанції вимог процесуального закону при постановлені ухвали про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

З урахуванням наведеного, постановлені у справі ухвали не можуть залишатись в силі та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду Харківської області від

14 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 січня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді:М.К. Гримич

О.В. Кафідова
О.В. Умнова

І.М. Фаловська