Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Сотніковій І. О., Дмитренко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, Державна податкова інспекція у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.10.2014 нею було отримано запит щодо пояснень на вих. № 6910/К/6-59-17-04 виданий ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві. В даному запиті зазначається, що у 2013 році позивачкою було отримано дохід у вигляді додаткового блага. Також позивачка зі слів державного ревізора - інспектора ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві дізналась, що ТОВ «Кей-Колект» прийняв на себе функції податкового агента по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 08.04.08 р. щодо позивачки та надав до податкових звітних органів звіти по Формі № 1-ДФ, у якому зазначив, що позивачка отримала додаткове благо у вигляді прощення їй боргу в розмірі 834138 грн. за вищезазначеним договором про надання споживчого кредиту. Позивачка вказала, що між нею та відповідачем не було укладено жодних договірних відносин, в результаті яких відповідач зміг би зазначити, що позивач отримала додаткове благо у вигляді прощення відповідачем їй боргу. Листом від 27.11.14 р. ТОВ «Кей-Колект» у відповідь на запит АО «Міжнародний адвокатський альянс» повідомило про те, що 13.02.12 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 2, за яким останнє набуло всіх прав та обов'язків кредитора за вищевказаним кредитним договором. Також позивачка зазначила, що разом з вказаним листом відповідачем було надіслано копію повідомлення про анулювання боргу від 04.11.14 р., однак позивачка зазначила, що таке повідомлення відповідачем не було надіслано їй раніше. Також позивачка зазначила, що 08.04.08 р. між нею та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту. Також зазначено, що 31.10.13 р. позивача свої зобов'язання за вказаним договором виконала в повному обсязі. Крім того, позивачка вказала, що ТОВ «Кей-Колект» неправомірно надав до податкових органів звіти по Формі №1-ДФ, та не повідомив позивачку, в односторонньому порядку прийняв рішення про анулювання боргу в розмірі 84138 грн. У зв'язку з зазначеним позивачка звернулась до суду та просила зобов'язати ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» повідомити ДПІ у Подільському районі м. Києва шляхом подання уточнюючого податкового розрахунку по Формі № 1-ДФ про те, що позивачка у 2013 році не отримувала додаткового блага у формі прощення боргу їй відповідачем. Також позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з підстав, зазначених вище. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути позов у їх відсутності.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

13.02.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» був укладений договір факторингу № 2 (а.с.а.с. 8-10), відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» зобов'язався передати у власність ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», а останнє - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження ПАТ «УкрСиббанк» за плату та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору, обсяг (сума) прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку 1 цього договору.

Згідно даних виписки з Додатку № 1 до договору факторингу, до переліку первинних договорів входить кредитний договір № 0 від 08.04.08 р., укладений з ОСОБА_1 (а.с. 11).

04.11.13 р. ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» направило на ім'я позивачки на адресу: АДРЕСА_1, повідомлення про анулювання боргу (а.с. 12), в якому було зазначено про те, що на підставі кредитного договору № 0 від 08.04.08 р. станом на 31.10.13 р. за позивачкою обліковується кредитна заборгованість у сумі 162461 дол. США 72 центи. Також в повідомленні зазначено, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, повідомило позивачку, як платника податку на доходи фізичних осіб-боржника, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості, що станом на 31.10.13 р. становить 104731 дол. США 72 центи, що за курсом НБУ станом на 31.10.13 р. складає 834243 грн. 16 коп. Крім того, зазначено, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості є доходом, отриманим, як додаткове благо, та ОСОБА_2 необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до даних довідки № 55-3/328 від 28.10.14 р., виданої АТ «УкрСиббанк» у відповідь на запит від 28.10.14 р., станом на 28.10.14 р. заборгованість за основним зобов'язанням по вищезазначеному кредитному договору відсутня (а.с. 14).

Листом від 15.10.14 р. за № 6910/К/26-59-17-04 ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві запросило позивачку до управління доходів і зборів з фізичних осіб для надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо отримання доходів, отриманих нею у вигляді додаткового блага в 2013 році (а.с. 15). Крім того, вказано, що ненадання пояснень та їх документальних підтверджень по визначеному питанню, відповідно до пп. 78.1.1, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, є підставою для проведення позапланової документальної невиїзної перевірки.

Листом від 27.11.14 р. за вих. № 143-15455 ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у відповідь на звернення ОСОБА_3 від 20.11.14 р. повідомило останнього про укладення між позивачкою та АТ «УкрСиббанк» кредитного договору, а також про укладення між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ПАТ «УкрСиббанк» вищезазначеного договору факторингу (а.с. 7). Також у вказаному листі зазначено про направлення позивачці повідомлення про анулювання боргу.

В ході судового розгляду представником відповідача було надано оригінал повідомлення про анулювання боргу, копія кого була долучена до матеріалів справи, на якому міститься розписка з підписом позивачки, на якій зазначено, що остання отримала вказане повідомлення 07.11.13 р. (а.с. 32).

Представник позивачки заперечувала проти отримання позивачкою вказаного повідомлення про анулювання боргу. Крім того, в судовому засіданні представнику позивачки було роз'яснено право на звернення з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення оригінальності підпису на вказаному повідомленні про анулювання боргу, однак, представником позивачки не було заявлено жодних клопотань з цього приводу.

Відповідно до ч. ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 605 ЦК України, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Пп. д) п. 164.2.17 Податкового кодексу України визначено, що додатковим благом є сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - божника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до ст. 1163 ЦК України, фізична особа, життю, здоров'ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1164 ЦК України, у разі неусунення загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози.

Відповідно до положень ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами у питаннях звітності та сплати податків на доходи фізичних осіб є виключно органи державної податкової служби.

Отже, повідомлення банку про анулювання боргу за кредитним договором та встановлення як додаткового блага не є діями, які безпосередньо тягнуть для одержувача кредиту обов'язок сплатити податок з відображенням у податковій декларації. Вказані дії відповідача носять виключно інформаційний характер і не можуть порушувати права та охоронювані законом інтереси фізичної особи.

Правилами ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням зазначеного, підстав, визначених позивачкою в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідач своїми діями ніяким чином прав позивачки не порушував, оскільки здійснене відповідачем повідомлення про прощення боргу не тягне для позивача будь-яких наслідків і не зобов'язує до вчинення будь-яких дій. Обов'язок сплати податку з доходу у вигляді прощеного боргу покладається на позивачку в силу вимог Податкового кодексу України, а не в силу того, що відповідач повідомив про наявність прощеного боргу органи податкової служби.

Отже, визначення ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» суми прощеного боргу додатковим благом позивачки відповідає вимогам податкового законодавства, оскільки таку суму боргу було анульовано відповідачем, як кредитором, за його самостійним рішенням шляхом повідомлення ОСОБА_1 як боржника, про це; рішення позивача, як кредитора, про анулювання заборгованості не було пов'язано з процедурою банкрутства; анулювання заборгованості відповідачем, як кредитором, відбулось до закінчення строку позовної давності.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 41, 164.2.17 ПК України, ст.ст. 605, 1163, 1164 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, Державна податкова інспекція у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька