Справа № 347/3040/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючого -судді: Цалина Б.М.

Секретаря - Терлюжак Н.П.

з участю позивачки: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому, судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу.

Позивачка, ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що вона із відповідачем в справі, ОСОБА_3 зареєструвала шлюб 08 вересня 2012 року у виконкомі Вижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. В шлюбі в них народилась одна дитина: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них із відповідачем не склись сімейні відносини, між ними часто виникали сварки. На даний час вони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є не можливим. Зазначені обставини свідчать про те що, надії на збереження сім'ї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Просить позов задоволити.

Відповідач, ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Причина неявки суду не відома.

Суд вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення за наступних підстав :

Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2012 року у виконкомі Вижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що стверджується свідоцтвом про одруження а.с. 4.

В шлюбі в сторін народилась дитина: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами часто виникали сварки, непорозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Більше року сторони в справі спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є не можливим. Термін наданий судом на примирення позитивного результату не дав, відповідач не вчиняв жодних заходів для збереження сім"ї.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Разом з цим, згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища "ОСОБА_1".

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме ОСОБА_1 продовжувати подальше спільне подружнє життя позивачка з відповідачем не бажає, тому суд вважає, що в інтересах сторін та їх неповнолітньої дитини позов слід задовольнити.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити на проживання при матері ОСОБА_1

На підставі наведеного, ст.ст.109-112, 161 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 08 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Вижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 -розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище "ОСОБА_1 ".

Неповнолітню дитину: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання при матері, ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення -протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б.М.Цалин