АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/549/15 Справа: № 643/9617/14-ц Категорія: "договірні правовідносини" Головуючий 1 інстанції: Скотар А.Ю. Доповідач: Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Швецової Л.А.,

Суддів: Малінської С.М., Даниленка В.М.,

За участі секретаря: Андрійко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта»

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», Фермерського господарства «Кегичівське», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібокомбінат «Кулиничівський» про відшкодування матеріальної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ВАТ НАСК «Оранта», ФГ «Кегичівське», ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» в якому просив стягнути з відповідачів солідарно з грошові кошти у розмірі 29 587 грн. 93 коп., з яких : матеріальна шкода - 25 702, 00 грн., пеня - 936 грн. 53 коп., три відсотки річних - 147 грн. 87 коп., інфляційні витрати - 2 801 грн. 53 коп.

В обгрунтвання своїх позовних вимог позивач зазначив, що 02.12.2013 року в м. Харкові по проспекту Московському в районі будинку № 143 сталась ДТП за участю автомобілів «Міцубісі Лансер», р.н. НОМЕР_4 під його керуванням та «ГАЗ-33023», р.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2, який належить на праві власності ФГ «Кегичівське». Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2013 року.

В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, а вартість відновлювального ремонту склала 25702,00 грн. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам під час експлуатації автомобіля «ГA3-33023», р.н. НОМЕР_1, який належить ФГ «Кегичівське», застрахована в ПАТ НАСК «Оранта».

Відповідач ОСОБА_2 0.І. проти позову заперечував, посилаючись на те, що на час ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», а тому матеріальна шкода підлягає стягнення саме з товариства.

Представник ФГ «Кегичівське» звернувся до суду з письмовими запереченнями на позов, зазначивши, що автомобіль «ГАЗ-33023», р.н. НОМЕР_1 було передано в оренду ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», яке й повинно в разі необхідності відшкодовувати матеріальну шкоду.

Директор ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» звернувся до суду з письмовими запереченнями, в яких зазначив, що заподіяну шкоду повинна відшкодовувати СК «Оранта» відповідно до договору страхування з ФГ «Кегичівське», у якого, в свою чергу, вказаний автомобіль було орендоване.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта», на користь ОСОБА_1, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29077 (двадцять дев'ять тисяч сімдесят сім) гривень 93 копійки, з яких 25192 (двадцять п'ять тисяч сто дев'яносто дві) гривні - вартість відновлювального ремонту; 936 (дев'ятсот тридцять шість) гривень 53 копійки - пеня; 147 (сто сорок сім) гривень 87 копійок - три відсотки річних; 2 801 (дві тисячі вісімсот одна) гривень 53 копійки - інфляційні витрати, а також судовий збір в сумі 290 (двісті дев'яносто) гривень 77 копійок.

Стягнуто з ФГ « Кегичівське», на користь ОСОБА_1, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 510 (п'ятсот десять гривень), а також судовий збір в сумі 5 (п'ять) гривень 10 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, ВАТ НАСК «Оранта» в апеляційній скарзі просить змінити це судове рішення в частині стягнення грошових коштів з ВАТ НАСК «Оранта».

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цивільно-правового спору по суті, вказує на те, що судом не було враховано, що страховою компанією було проведено дослідження щодо встановлення розміру матеріального збитку, крім цього розмір шкоди та інфляційні витрати були судом стягнути без відрахування франшизи.

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, районний суд виходив з доведеності вини страхової компанії у невиплаті своєчасно страхового відшкодування позивачу та обґрунтованості сум індексу інфляції, пені та 3 відсотків річних.

Однак повністю погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та судом не правильно застосовані норми матеріального права і тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі п.п. 3 і 4 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції змінити, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає такі елементи, як шкода, протиправність поведінки, причинний зв'язок між ними, а також за виключенням передбачених законом випадків, вина заподіювача шкоди, тобто відшкодуванню підлягає тільки та шкода, яка є об'єктивним наслідком протиправної дії чи бездіяльності.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон)встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно до ст. 22 Закону, страховик відшкодовує потерпілому оцінену шкоду, заподіяну йому в ДТП при настанні страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності, встановлених Законом.

Як встановлено районним судом та підтверджується матеріалами справи 01.02.2013 року ВАТ НАСК «Оранта» виданий поліс № АЕ 1431811, яким забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ГA3-33023», р.н. НОМЕР_1, який належить ФГ «Кегичівське».

Згідно п.2 вказаного полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 гривень на одного потерпілого.

02.12.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ГA3-33023», р.н. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та «Міцубісі Лансер», р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1, що належить йому на праві власності, в результаті якої автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження. Про настання цього страхового випадку позивачем було повідомлено ВАТ НАСК «Оранта» з наданням необхідних документів.

Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2013 року водія автомобіля «ГA3-33023», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, - порушення Правил дорожнього руху України при настанні ДТП, що сталася 02.12.2013 року, і в результаті якої автомобілю «Міцубісі Лансер», р.н. НОМЕР_4 були спричинені механічні ушкодження (а.с.14).

Зазначена постанова суду згідно з вимогами ч. З ст. 61 ЦПК України є преюдиціальною для вказаної цивільної справи.

Згідно наряду-заказу ПВКП «Панорама» вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, власником якого є позивач, складає 25702,00 грн. (а.с. 13, 17).

Відповідно до дослідження ТОВ « Гарант- АСІСТАНС» від 11.12.2013 року, проведеного за клопотанням ВАТ НАСК « Оранта», сума матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу ОСОБА_1 складає 25024,74 грн.

Оскільки за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного ВАТ НАСК «Оранта» та ФГ « Кегичівське» встановлено франшизу у розмірі 510 грн., тому судова колегія вважає, що з ВАТ НАСК « Оранта» підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 24514, 74 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.37 Закону виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та апеляційної скарги представник ВАТ НАСК «Оранта» не оспорював тієї обставини, що страхова компанія у добровільному порядку не виплатила страхове відшкодування, тому судова колегія також вважає, що з відповідача підлягає стягненню 888,57 грн. - пені; 141,04 грн. - три відсотки річних; 2672,08 грн.

Що стосується задоволення позовних вимог про стягнення розміру франшизи з ФГ «Кегічівське», то в цій частині рішення суду ухвалено у відповідності до вимог законодавства.

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 301,302, п.п.3 і 4 ст. 309, 312,313,317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2014 року змінити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», Фермерського господарства «Кегичівське», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібокомбінат «Кулиничівський» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ НАСК «Оранта», на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 28216, 43 грн, з яких: 24514,74 гривні - вартість відновлювального ремонту; 888,57 гривень - пеня; 141,04 гривень - три відсотки річних; 2 672,08 гривень - інфляційні витрати, а також судовий збір в сумі 282 гривні.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя -

Судді -