Справа №490/9295/14-ц 15.01.2015 15.01.2015 15.01.2015
Провадження №22-ц/784/93/15
Головуючий у суді першої інстанції: Чулуп О.С.
Суддя-доповідач апеляційного суду: Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання: Романенко Ю.О.,

за участю: представника заявника ПАТ «Миколаївська теплоцентраль» - Борисенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2014 р. постановлену за заявою

ОСОБА_4

про скасування судового наказу

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 р. ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 18 червня 2014 р. про стягнення з неї на користь ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» боргу за теплову енергію.

Заявниця зазначала, що вона заперечує існування заборгованості за теплову енергію, оскільки послуга з теплопостачання надавалась заявником неналежної якості, тобто нижче затвердженого температурного графіка, тому на її думку повинен бути здійсненний перерахунок вартості спожитої теплової енергії. Отже, існує спір про право.

Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила скасувати судовий наказ.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2014 р. заява ОСОБА_4 залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення її заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Залишаючи заяву без задоволення, суд виходив з того, що заявниця не надала суду доказів на підтвердження спору чи претензій до стягувача з приводу якості наданих послуг.

Проте, з таким погодитись не можна, виходячи з наступного.

Так, зі змісту ч. 3 ст.105 ЦПК України вбачається, що заява про скасування судового наказу повинна містити посилання на обставини, які свідчать по повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача. Самі докази можуть бути подані суду при розгляді заяви про скасування судового наказу ( п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження»).

Відповідно до ч. 6 ст. 106 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу застосовуються норми ст. 121 ЦПК України.

Однак, суд першої інстанції не звернув належної уваги на положення ст. 105 ЦПК України, не залишив заяву без руху, надавши заявниці можливість усунути недоліки заяви, як цього вимагають положення зазначеної норми та не запропонував заявниці надати докази наявності спору про розмір заборгованості, залишив заяву ОСОБА_4 без задоволення.

За такого, розглядаючи заяву, суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання про скасування судового наказу, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2014 р. скасувати, а заяву ОСОБА_4 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: