АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/3354/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1002/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів: Пєнти І.В., Талалай О.І.

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр до ОСОБА_2, третя особа ЖБК „Подільський край про розірвання договору.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ТОВ „Октант-центр звернулось із вказаним позовом і в обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 30.06.2009 року між відповідачкою та ЗАТ „Октант (правонаступником якого є ТОВ „Октант-центр) укладено договір про дольове інвестування у нежитлове будівництво №1-ЖИ-89, згідно умов якого ЗАТ „Октант зобовязався побудувати та передати у власність обумовлений обєкт інвестування (нежитлове приміщення), а ОСОБА_2 зобовязалась забезпечити відповідне інвестування та прийняти його у власність. Позивач зазначає, що свої зобовязання за договором відповідачка в повному обсязі не виконала, оскільки нею проінвестовано лише частину суми, що передбачена умовами договору, а саме: 150 000 грн. із 349 965 грн., що в свою чергу призвело до неможливості підприємством завершити будівництва обєкту. Тому, ТОВ „Октант-центр просило суд винести рішення, яким розірвати договір про дольове інвестування у нежитлове будівництво №1-ЖИ-89, що укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ „Октант 30.06.2009 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ „Октант-центр пеню в розмірі 1008,04 грн. за невиконання зобовязання по вказаному договору.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 06 травня 2014 року до участі в справі в якості третьої особи залучено ЖБК „Подільський край.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23.09. 2014 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 3.07.2014 року залишено без змін.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2015 року скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 31.07.2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 23.09.2014 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27 березня 2015 року позовну заяву ТОВ „Октант-центр до ОСОБА_2, третя особа ЖБК „Подільський край в частині вимоги про стягнення пені в сумі 1008,04 грн. залишено без розгляду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ „Октант центр вважає рішення незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що судом при новому розгляді справи не враховано висновки та мотиви, з яких були скасовані попередні рішення у справі вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, чим порушено приписи ч.4 ст. 338 ЦПК України, а також суд вийшов за межі позовних вимог. Також, апелянт вказує, що суд дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог та помилково застосував ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки спірні правовідносини регулюються Законом України „Про інвестиційну діяльність, який суд не застосував, а при зверненні до суду позивач обґрунтовував свої вимоги приписами ст. 611 ЦК України. Невірним є висновок суду про можливість зарахування зустрічних вимог, оскільки жодних пропозицій від відповідачки до ТОВ „Октант-центр не надходило. Крім того, судом не враховано те, що Хмельницька міська рада неправомірно передала земельну ділянку, на якій розташований спірний обєкт нерухомості в оренду ЖБК „Подільський край та необґрунтовано відхилено клопотання представника позивача щодо приєднання документів до матеріалів справи.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі і просить її задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Відповідачка та її представник апеляційну скаргу не визнали і просять її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 30.06.2009 року між відповідачем та ЗАТ „Октант правонаступником якого є позивач, укладено договір №1-ЖИ-89 про дольове інвестування у нежитлове будівництво (далі: договір). Відповідачкою на виконання цього договору проінвестовано 150000 грн., а решта коштів в сумі 199965 грн. сплачена не була. Разом з тим, при наявності боргу ЗАТ «Октант» перед відповідачкою в сумі 456839,20 грн. і 101005,22 грн. 7.10.2011 року ОСОБА_2 звернулась до ЗАТ „Октант з заявою про розгляд питання взаємозаліку вимог ЗАТ „Октант до неї за договором на суму 199965 грн. та її вимог до ЗАТ „Октант на вищезазначену суму, а також з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 199965 грн. в порядку ст. 601 ЦК України. Однак, результат розгляду цієї заяви сторонам невідомий. Житловий будинок по вул. Подільська 58 у м. Хмельницький, в якому планувалось будівництво приміщення, замовленого відповідачою, на день розгляду справи судом не добудований та в експлуатацію не прийнятий.

Суд першої інстанції виходив з того, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено права ЗАТ „Октант (а відтак і позивача як його правонаступника) на розірвання договору з власної ініціативи. Так як позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що через невиконання ОСОБА_2 зобов»язань по договору, ТОВ «Октант-Центр» не має можливості завершити будівництво, тому суд прийшов до вірного висновку, що позивачем не доведено, що своєчасною несплатою частини внесків відповідачка завдала позивачу такої шкоди, що потягла за собою значною мірою позбавлення підприємства того, на що воно розраховувало при укладенні договору. А тому, як договірні, так і законні підстави для розірвання укладеного між сторонами договору №1-ЖИ-89 про дольове інвестування у нежитлове будівництво від 30 червня 2009 року відсутні .

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між субєктами інвестиційної діяльності, є договір (угода); укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобовязань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України є виключною компетенцією субєктів інвестиційної діяльності; втручання державних органів та посадових осіб у реалізацію договірних відносин між субєктами інвестиційної діяльності зверх своєї компетенції не допускається.

Як слідує із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Вказані правові наслідки настають тільки у випадках, коли це передбачено законом або договором. Покладення на сторону договору відповідальності за невиконання зобовязання, яка не встановлена цим договором або законом є порушенням ст. 611 ЦК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Як вбачається із договору №1-ЖИ-89 про дольове інвестування у нежитлове будівництво, що укладений 30.06.2009 року між ОСОБА_2 та ЗАТ „Октант правонаступником якого є позивач, а саме обєкт інвестування, що розташований по вул. Подільській, 58 у м. Хмельницькому, за умовами якого ЗАТ „Октант зобовязалось збудувати і передати у власність відповідачу обумовлений обєкт інвестування (нежитлове приміщення), а відповідач взяла на себе зобовязання забезпечити відповідне інвестування та прийняти його у власність.

Відповідно до п.1.2 договору, клієнт (відповідач у справі) здійснює фінансування капітальних вкладень в обєкт (інвестує), що буде збудований підприємством в майбутньому, з обумовленою вартістю і може отримати відповідний обєкт лише за умови інвестування 100% вартості цього будівництва.

За п. 1.5 договору, загальна площа обєкта інвестування, що має бути проінвестована відповідачем, становить 37,9 кв. м., загальна вартість 349965 грн.

Пунктом 3.2.1 договору передбачено, що клієнт зобовязаний дотримувати графіку внесення інвестицій, що узгоджений сторонами і обумовлений п. 4.2 цього договору.

Згідно з п. 4.2 договору, клієнт зобовязаний здійснювати інвестиції за наступним графіком: перший внесок у розмірі 140000 грн. вносить протягом 3-х днів з дня підписання договору; наступний внесок у розмірі 105000 грн. вносить до 30 вересня 2009 року; залишок коштів вносить до 30 грудня 2009 року.

ОСОБА_2 на виконання договору проінвестовано 150000 грн. наступними платежами: 30.06.2009 року 115000 грн., 2.07.2009 року 25000 грн., 23.07.2009 року 10000 грн. Решту коштів в сумі 199965 грн. сплачено не було.

21.12.2009 року ЗАТ „Октант звернулося до ОСОБА_2 з пропозицією розірвати договір шляхом надіслання їй відповідного листа за вих. №418. Листом від 8.06.2010 року за вих. №279 ЗАТ „Октант довів до відома ОСОБА_2, що вважає укладений між ними договір розірваним в звязку з неналежним виконанням нею умов договору.

Заявою від 26.06.2010 року ОСОБА_2 повідомила ЗАТ „Октант про відсутність згоди на розірвання договору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.05.2011 року у справі №2-22181430/11 на користь ОСОБА_2 присуджено до стягнення із ЗАТ „Октант 456839,20 грн. основного боргу (інвестиційний внесок), 101005,22 грн. 10% річних компенсації (за договором відмінним від спірного у даній справі), а також судові витрати по справі на загальну суму 564664,42 грн..

01.10.2011 року вищевказане незавершене будівництво було передано в рахунок виконання договорів про дольове будівництво квартир, торгових приміщень, паркінгу, в житловому будинку за адресою вул. Подільська 58 у м. Хмельницькому, що укладені між ЗАТ „Октант як забудовником та інвесторами, які обєдналися та створили ЖБК „Подільський край.

7.10.2011 року ОСОБА_2 звернулась до ЗАТ „Октант з заявою про розгляд питання взаємозаліку вимог ЗАТ „Октант до неї за договором на суму 199935 грн. та її вимог до ЗАТ „Октант на суму 456839,20 грн. і 101005,22 грн., а також з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 199935,00 грн. в порядку ст. 601 ЦК України. Однак, докази прийняття підприємством зарахування вказаних сум в матеріалах справи відсутні.

16.06.2012 року між Хмельницькою міською радою та ЖБК „Подільський край на підставі рішення 16 сесії Хмельницької міської ради №32 укладено договір оренди земельної ділянки по вул. Подільська 58 у м. Хмельницький. 11.02.2013 року ЖБК „Подільський край було подано до Інспекції ДАК у Хмельницькій області декларацію про початок будівельних робіт зазначеного житлового будинку по Подільській 58.

В ході виконання рішення суду про стягнення з ЗАТ „Октант на користь ОСОБА_2 було замінено сторону виконавчого провадження боржника ЗАТ „Октант його правонаступником ТзОВ „Октант-центр Боржником в період з 30.04.2013 року по 17.12.2013 року було проведене часткове погашення боргу перед ОСОБА_2 на суму 165200 грн., після чого залишок непогашеної заборгованості становить 399464,42 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено приписи ч. 4 ст. 338 ЦПК України є безпідставними, адже при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції керувався Законом України «Про інвестиційну діяльність», належним чином з»ясував фактичні обставини справи та дослідив докази, що надавалися учасниками процесу.

Оцінюючи посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності судового процесу, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, адже як вбачається із змісту позовної заяви позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що не належне виконання ОСОБА_2 своїх зобов»язань за договором інвестування, а саме несплати коштів в сумі 199965грн. призвело до того, що підприємство не має можливості завершити дане будівництво. А тому суд першої інстанції правомірно застосував до спірних правовідносин ч.2 ст. 651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена в постанові від 14.10.2014 року у справі №3-143гс14 істотне порушення умов договору - несплата заборгованості та припинення фінансування будівництва з вини замовника, що унеможливлює закінчення будівництва об»єкта і здачу його в експлуатацію генеральним підрядником, завдає останньому збитків і витрат та позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору.

Встановлено, що як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що несплата з вини ОСОБА_2 заборгованості по договору інвестування в сумі 199965 грн. унеможливлює закінчення будівництва об»єкта і здачу його в експлуатацію ТОВ «Октант-центр», завдає останньому збитків і витрат та позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору. А згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачка відмовилася від проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог є недоведеним, адже представником позивача в порушення ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України не надано належних доказів що підтверджують вказану обставину.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції неправомірно відхилено клопотання щодо приєднання до матеріалів справи копії акту приймання передачі від 07.02.2013 року є безпідставними, адже судом при вирішенні вказаного клопотання були дотримані вимоги ст. 168 ЦПК України. І ці доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з вирішення зазначеного клопотання.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не взято до уваги докази, що надавалися представником позивача є безпідставними, адже судом у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України дано оцінку усім доказам, що надавалися учасниками процесу. І ці доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4 Справа: №22ц/792/1002/15

Доповідач Корніюк А.П. Категорія: 19