Провадження № 2/727/216/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Чубрей А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси і кредит» в особі відділення №87 ПАТ «Банк» «Фінанси і кредит» про повернення коштів з депозитного рахунку, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Банк» «Фінанси і кредит» відділення № 87 про повернення коштів з депозитного рахунку.

Позивач посилається на те, що 10 липня 2014 року між ОСОБА_1 та відповідачем в особі відділення №87 було укладено Договір-заява №300131/81899/6-14.

Пункт 5 договору передбачає право вкладника вимагати дострокового повернення суми Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви або протягом будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення Вкладу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Умови депозитного договору встановлюють обов'язок банка повернути вкладникові депозит по закінченні строку дії депозитного договору.

Крім того, згідно п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

14 серпня 2014 року позивач звернулася до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою про повернення вкладу в сумі 16 800 доларів США.

Проте, незважаючи, що після отримання вимоги пройшло понад 3 місяці Відповідачем не було повернуто вклад. В вересні 2014 року позивач отримав лист-відповідь ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» з проханням уточнити розмір коштів належних до виплати. Таку відповідь банку розцінює як відмову у поверненні депозиту, так як сума вкладу визначена умовами договору, є конкретною і не вимагає будь-якого уточнення. Крім вказаного, чинним законодавством та умовами договору не передбачається надсилання будь-яких вимог при поверненні депозитів і це не може підставою для неповернення вкладу.

Згідно ч.5 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 року № 15-93, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії.

Отже, вклад позивача відповідно до зазначеного вище договору, підлягає поверненню у валюті, вказаній в договорах, тобто у доларах США.

Просить стягнути суму депозитного вкладу в розмірі 16800 доларів США.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав та просив задоволити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Враховуючи те, що відповідач є юридичною особою та те, що повторно не забезпечена явка представника відповідача в судове засідання, суд вважає такі дії відповідача спробою затягнути судовий розгляд справи.

Судом встановлено, 10 липня 2014 року між ОСОБА_1 та відповідачем в особі відділення №87 було укладено Договір-заява №300131/81899/6-14.

Пункт 5 договору передбачає право вкладника вимагати дострокового повернення суми Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви або протягом будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення Вкладу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Умови депозитного договору встановлюють обов'язок банка повернути вкладникові депозит по закінченні строку дії депозитного договору.

Крім того, згідно п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

14 серпня 2014 року позивач звернулася до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою про повернення вкладу в сумі 16 800 доларів США.

Проте, незважаючи, що після отримання вимоги пройшло понад 3 місяці Відповідачем не було повернуто вклад. В вересні 2014 року позивач отримав лист-відповідь ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» з проханням уточнити розмір коштів належних до виплати. Таку відповідь банку розцінює як відмову у поверненні депозиту, так як сума вкладу визначена умовами договору, є конкретною і не вимагає будь-якого уточнення. Крім вказаного, чинним законодавством та умовами договору не передбачається надсилання будь-яких вимог при поверненні депозитів і це не може підставою для неповернення вкладу.

Згідно ч.5 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 року № 15-93, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії..

В разі, коли Вкладник не надав Банку зазначену письмову вимогу та не вимагає повернення Вкладу після закінчення строку, Договором-заявою, строк розміщення Строкового вкладу вважається продовженим з наступного дня, після закінчення строку, визначеного Договором-заявою, на строк, що дорівнює початковому строку розміщення Строкового вкладу. Протягом строку, на який продовжено розміщення Строкового вкладу, Банк нараховує і виплачує Вкладнику проценти за ставкою, що встановлена Банком для банківських строкових вкладів ( депозитів) відповідного виду Вкладу та діє станом на перший день початку строку, на який продовжено розміщення Вкладу.

Кількість пролонгацій строку розміщення Строкового вкладу за Договором необмежена. Після закінчення кожного строку, на який було продовжено розміщення Строкового Вкладу, кошти із Строкового вкладного рахунку можуть бути повернені Вкладникові за його письмовою вимогою на умовах, визначних в абзаці першому цього пункту Основних умов, а дія Договору припиняється.

Позивач зверталася до відповідача 14.08.2014 року про небажання продовжувати договір депозиту і вимогою негайно повернути готівкою суму вкладу, однак відповідач не вчинив жодних дій щодо повернення коштів.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 1060 ч.2 ЦК України передбачає, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладник.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь позивача ОСОБА_1 суму депозитного вкладу за Договором-заявою № 300131/81899/6-14 від 10.07.2014 року в розмірі 16800,00 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь Держави судовий збір в сумі 2647 грн. 68 коп.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1060 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси і кредит» в особі відділення №87 ПАТ «Банк» «Фінанси і кредит» про повернення коштів з депозитного рахунку задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь позивача ОСОБА_1 суму депозитного вкладу за Договором № 300131/81899/6-14 від 10.07.2014 року в розмірі 16800 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь Держави судовий збір в сумі 2647 грн. 68 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

СУДДЯ : Літвінова О.Г.