Справа № 195/2020/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2015 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Скрипченко Д.М., при секретарі - Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики з ОСОБА_2.

В позовній заяві позивач посилається на те, що в листопаді 2011 р. відповідач ОСОБА_2 узяв у нього в борг 2000 доларів США, та зобов'язався повернути борг до 31.12.2011 року, про що написав власноруч розписку, яка підтверджує передачу вищезгаданої грошової суми.

Термін повернення боргу за розпискою закінчився.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно повернути гроші. Відповідач обіцяє виплатити борг, але зобов'язання не виконує.

08.12.2014р. позивач останній раз звертався у письмовому виді до відповідача ОСОБА_2 з вимогою повернути йому борг, що підтверджується копією претензії та чеком про направлення рекомендованого листа, які додаються.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У зв'язку з тим, що відповідач добровільно до теперішнього часу не повернув позивачу борг, останній вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, оскільки він даний борг позивачу повернув.

Відповідач просить суд, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як було встановлено в судовому засіданні, в листопаді 2011 року позивач надав у борг відповідачу гроші в сумі 2000 доларів США, про що відповідач написав боргову розписку.

Факт отримання грошей у борг підтверджується виданою відповідачем у справі, ОСОБА_2, розпискою.

Оригінал вказаної розписки був оглянутий судом у судовому засіданні.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Боржником було порушено умови договору та вимоги закону, отримані від позивача гроші не повернуті та зобов'язання не виконано.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На день розгляду справи судом заборгованість позивачу відповідачем не сплачена і підлягає стягненню з відповідача.

Доводи відповідача про те, що він повернув позивачу грошові кошти у вищевказаному розмірі, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. До того ж, відповідач не надав суду письмових доказів про повернення позивачу боргу.

Таким чином, вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд, в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями самих сторін.

На підставі вищенаведеного, відповідач зобов'язаний повернути позивачу борг у сумі 2000 доларів США в гривневому еквіваленті на день розрахунку.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у розмірі 315,37 грн., в зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст.3,5,7,88,212-215 ЦПК України ст.ст.530,625,1046,1047,1049,1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 грошовий борг у сумі 2000 доларів США в гривневому еквіваленті на день розрахунку, а також судовий збір в сумі 315,37 грн., 400 грн. за послуги адвоката.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:/підпис/Д. М. Скрипченко

З оригіналом згідно:

Суддя: Д.М.Скрипченко