У Х В А Л А

15 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 липня 2013 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25 грудня 2013 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, про визнання каналізаційних мереж такими, що побудовані з порушенням вимог законодавства,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив: визнати каналізаційні мережі такими, що побудовані з порушенням вимог законодавства без отримання технічних умов та належної документації на будівництво; визнати каналізаційні мережі самочинним будівництвом; визнати відповідачку недобросовісним користувачем земельної ділянки; зобов'язати відповідачку перенести каналізаційні мережі; визнати будівництво ями та фундаменту самочинним будівництвом; стягнути з відповідачки кошти на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 грудня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, вказані рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду залишені без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 липня 2013 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25 грудня 2013 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, а саме:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Як і в ухвалі від 30 квітня 2014 року, щодо якої подана заява про перегляд, в наданій для прикладу ухвалі від 14 вересня 2012 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Постанови Верховного Суду України, які прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд, не можуть бути прикладами неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права судом (судами) касаційної інстанції.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ухвала суду касаційної інстанції від 30 квітня 2014 року, про перегляд якої подана заява, постановлена відповідно до статті 337 ЦПК України про відхилення касаційної скарги, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням вимог законодавства.

Проте така ухвала не може бути предметом перегляду з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 1 статті 355 ЦПК України, оскільки вона не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини 1 статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_4 у частині про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 1 статті 355 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На відміну від наданих для прикладу постанов Верховного Суду України від 4 червня 2014 року, від 5 листопада 2014 року, від 15 квітня 2015 року, від 19 листопада 2014 року, від 4 грудня 2013 року та від 17 грудня 2014 року, - суд касаційної інстанції, постановляючи ухвалу від 30 квітня 2014 року, норм матеріального права для вирішення справи по суті не застосував. Постановляючи ухвалу від 30 квітня 2014 року, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову, які виходили із того, що позивач усупереч, зокрема, статті 60 ЦПК України не надав доказів на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а також не довів, які саме його права порушені.

Таким чином, порівняння змісту постанов Верховного Суду України зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Додана до заяви без відповідного судового рішення Верховного Суду України правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-221цс14 не може бути прикладом зазначених підстав подання заяви, як і не може бути таким прикладом постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на яку посилається ОСОБА_4 у заяві.

Підстави для вирішення Верховним Судом України клопотання про поновлення строку подання заяви відсутні, оскільки такий строк не пропущений.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, про визнання каналізаційних мереж такими, що побудовані з порушенням вимог законодавства, за заявою ОСОБА_4 у частині про перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини 1 статті 355 ЦПК України, відмовити.

Заяву ОСОБА_4 у частині про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 1 статті 355 ЦПК України, повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема В.І. Гуменюк Н.П. Лященко