Провадження № 2/761/6939/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бешировій Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 01 липня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Київської міської ради (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління юстиції у м. Києві (далі - Третя особа), про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 84,60 кв.м., жилою 53,60 кв.м (далі квартира), після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вказує, що 02.09.1993 вона із своєю сім'єю приватизувала квартиру та отримала свідоцтво про управо власності на житло, видане Фондом комунального майна Радянського району м. Києва, згідно з розпорядженням від 21 вересня 1993 року № 5315. У зв'язку із втратою свідоцтва, було виданий його дублікат. Зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 померла. Позивач вказує, що вона є єдиною спадкоємицею і, що звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої, отримала відмову, оскільки дублікат свідоцтва про право власності на квартиру не зареєстрований за померлою ОСОБА_2, у зв'язку з чим вона звернулася до суду за захистом невизнаного права.

У судовому засіданні представник Позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав письмові пояснення, у яких не заперечував проти задоволення позову, а судове засідання просив проводити без його участі.

Представник Третьої особи у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав письмові пояснення, у яких не заперечував проти задоволення позову, а судові засіданні просив проводити за його відсутністю.

Суд, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Радянського району від 22.09.1993р. серії НОМЕР_3, квартира яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_1 та членам її сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в рівних частках кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати Позивача - ОСОБА_2, про що видане свідоцтво про смерть та внесено актовий запис № 6411 Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

У судовому засіданні встановлено, що у встановлений законом строк, Позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Василевської О.П. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2

Разом з тим, постановою від 16.06.2015, державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Василевською О.П. відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з тим що дублікат свідоцтва про право власності на житло не зареєстрований за померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права га обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої с нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до пункту 4.15. вищевказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього манна.

Відповідно до пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України)

Крім того, відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Питання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 3 654 грн.

З урахуванням викладеного, на підставі статтей 16, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270, 1296, 1297, 1299 Цивільного кодексу України, Закону України "Про нотаріат", Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 57, 60, 81, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого майна - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Радянським РУ ГУ МВС України у місті Києві 15 лютого 1996 року) право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 84,6 кв.м., житловою площею 53,60 кв.м., після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути із Київської міської ради на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані із розглядом справи у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :