УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною та повернення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною та повернення грошових коштів, посилаючись на те, що між сторонами 30 травня 2012 року укладено правочин, відповідно до якого відповідач продав, а позивач купив автомобіль марки «Шевроле Люміна», оскільки ними письмово були обумовлені всі істотні умови договору купівлі продажу вказаного автомобілю, такі як письмова форма угоди, її дата, предмет, ціна, ім'я, прізвища, по батькові, паспортні дані та підписи обох сторін. Відповідач, при укладенні вказаної угоди, підтвердив своє право власності на вказаний автомобіль відповідною довіреністю, однак надати її копію та надати вивчити її більш детально відмовився, завіривши, що ця довіреність є генеральною з правом розпорядження вказаним автомобілем. При укладанні вказаної угоди відповідач передав позивачу технічний паспорт та договір страхування на вказаний автомобіль та безумовно стверджував, що є власником зазначеного автомобіля.

Однак, як стало відомо, що відповідач ніколи, зокрема на момент укладення вказаної угоди, не був власником вказаного автомобіля та не міг розпоряджатись цим майном, оскільки даний автомобіль знаходився у власності ОСОБА_4, та автомобіль було арештовано відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в порядку виконання рішення суду про стягнення коштів зі справжнього власника вказаного автомобіля ОСОБА_4

Позивач вважає, що відповідач не мав права на відчуження автомобіля, тому просив визнати угоду недійсною та повернути гроші, які були ним сплачені відповідачу.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані ним судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною та повернення грошових коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.