Справа № 640/7715/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Якуші Н.В.

при секретарі Пічугіної А.Г.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з уточненим в процесі розгляду позовом до публічного акціонерного товариства «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» ( надалі ПАТ «АТ НДІРВ») про стягнення заборгованості по заробітній платі, зобов'язання сплатити компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати на день виплати заборгованості з урахуванням індексу інфляції, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 26.08.2004 року по 15.05.2015 року він працював в ПАТ «АТ НДІРВ» і 15.05.2015 року його було звільнено у зв'язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні йому не було виплачено остаточного розрахунку по заробітній платі, на усні звернення щодо отримання довідки про заборгованість відповіді не було. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 41920 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та сплату компенсації втрати частини зарплати у зв'язку із затримкою термінів її виплати з урахуванням індексу інфляції на час виплати заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування моральної шкоди посилається на те, що у зв'язку з невиплатою належної йому заробітної плати він страждав, не міг купувати лікарські засоби.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 08.10.2014 року, в судовому засіданні з позовними вимогами погодилась частково, зазначаючи про те, що з розміром заборгованості по заробітній платі погоджується, а з вимогою про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 грн. не погоджується, оскільки підставність цієї вимоги позивач всупереч статті 60 ЦПК не довів. Також не заперечувала проти задоволення вимог про зобов'язання їх здійснити нарахування та сплату компенсації втрати частини зарплати у зв'язку із затримкою термінів її виплати з урахуванням індексу інфляції на час виплати заборгованості по заробітній платі

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_3 працював в ПАТ «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» та був звільнена 15.05.2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с.30).

Відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вигляді, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При звільненні позивачу ОСОБА_1 не було здійснено остаточного розрахунку, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 41920 грн., що не заперечується відповідачем.

На підставі викладеного, суд вважає, що своїми діями відповідач порушивши вимоги законодавства про працю, що, в свою чергу, потягло порушення законних прав позивача при звільненні.

За таких підстав, суд вважає, що доводи позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 41920 грн. слід задовольнити у повному обсязі.

В частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що дана вимога підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Право фізичних та юридичних осіб на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їхніх прав, свобод та законних інтересів, має конституційно-правову природу і передбачено в статтях 32, 56, 62, 152 Основного Закону України.

Засади та сутність інституту моральної шкоди розкриваються в Цивільному кодексі України, у статті 23 якого встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга); моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини четверта, п'ята).

Аналіз чинного законодавства дає підстави суду робити висновок, що інститут моральної шкоди має міжгалузевий характер, а тому особливості його застосування можуть встановлюватися галузевим законодавством.

У трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, визначено у статті 237-1 Кодексу, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя; порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Строки звернення до суду за відшкодуванням моральної шкоди в зазначеній статті не встановлено.

Спір про відшкодування звільненому працівнику моральної шкоди, завданої затримкою розрахунку при звільненні, є трудовим спором.

У Цивільному кодексі України гарантується право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу і встановлюється відшкодування моральної (немайнової) шкоди як один із способів захисту цивільних прав та інтересів (частина перша, пункт 9 частини другої статті 16).

Виходячи з цього, суд вважає, що в аспекті конституційного звернення визначені Цивільним кодексом України і Кодексом підстави та порядок відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди слід розглядати у нерозривному зв'язку з положеннями статті 233 Кодексу, у яких встановлено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, зокрема тримісячний строк, який розпочинається з дня, коли працівник дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права.

Звільнений працівник, якому з вини власника або уповноваженого ним органу несвоєчасно виплатили належні при звільненні суми, має право вимагати відшкодування завданої при цьому моральної шкоди.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що для звернення працівника до суду з заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої йому несвоєчасною виплатою з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум, встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли такий працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Оскільки відповідачем фактично не оскаржується факт існування заборгованості з виплати заробітної плати перед ОСОБА_1, то суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення компенсації за моральну шкоду є підставними.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та ступень моральних страждань позивача. Дійсно невиплатою відповідачем належних позивачу коштів, їй спричинена моральна шкода, яка полягає в порушенні її законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, ситуація яка склалася дійсно вимагала від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування на його користь моральної шкоди, хоча і ґрунтуються на діючому законодавстві України, але вони не можуть бути задоволені в повному обсязі, оскільки суд не може погодитись із запропонованим позивачем розміром відшкодування моральної шкоди, бо він не підтверджений належними та допустимими доказами. Але приймаючи до уваги ті обставини, що позивач мав незручності з приводу порушення відносно нього законодавства, що обумовлюється тим, що позивач, хвилювався, зазнав моральних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що буде доцільним та справедливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

У зв'язку з чим суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про зобов'язання публічне акціонерне товариство «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» одночасно із виплатою йому заборгованості по заробітній платі у розмірі 41920 грн. здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати.

Згідно ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктом 1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно від задоволеної частини позовних вимог.

Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Керуючись викладеним та ст.ст. 43 Конституції України, ст. ст. 115, 116, 223 , 237-1 КЗпП України, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», 3, 10, 15, 16, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

- Стягнути з публічного акціонерного товариства «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» (місце знаходження: м. Харків, 61054, вул. Ак. Павлова, 271) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній плат в розмірі 41920 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., усього 42920 (сорок дві тисячі дев'ятсот двадцять грн.) 00 коп.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» одночасно із виплатою ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 41920 грн. здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати з урахуванням розміру індексу інфляції на час сплати заборгованості.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім грн. ) 20 коп. на наступний рахунок: отримувач коштів: Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області, код отримувача: 37999675, банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській обл., МФО: 851011, рахунок отримувача:0004, код класифікації доходів бюджету: 22030001, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в єдиному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Н.В. Якуша