АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1932/14-ц 22-ц/774/995/К/15
Справа № 210/1932/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/995/К/15 суддя Літвіненко Н.А.
Категорія - 24 ( ІІІ ) Доповідач Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Бондар Я.М., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Трофименко О.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа- ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії, посилаючись на те, що відповідач є споживачами теплової енергії, яку надає КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: АДРЕСА_1, проте оплата за отримані послуги ним здійснюється не у повному обсязі, тому просило стягнути з відповідача на користь підприємства суму боргу по оплаті за постачання теплової енергії в розмірі 10 764,81 грн. за період з 01.03.2002 р. по 01.05.2011 року та судові витрати по справі. У січні 2015 року подали уточнену позовну заяву, згідно якої позовні вимоги заявлені до ОСОБА_3, підстави позову не змінювались.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2015 року у задоволені позову КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі КПТМ «Криворіжтепломережа» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову у повному обсязі. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду, не врахувавши при цьому те, що КПТМ «Криворіжтепломережа», ще в травні 2011 року зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_4, одного із відповідачів, який був зареєстрований в квартирі з 04.02.2011 року, та того, що відповідачем по справі здійснювались оплати в березні та квітні 2011 року, в більшому розмірі ніж нарахування за опалення, а отже підприємство позивача позовну давність перервало. Зазначене дає підстави вважати, що позовна давність повинна відраховуватись з 01.04.2008 рік, що також співпадає з датою купівлі-продажу квартири.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення вищезазначеним вимогам не відповідає.

Так судом першої інстанції встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» поставляло опалення і гаряче водопостачання до квартири АДРЕСА_1.

У період часу з 01.03.2002 року по 01.05.2011 року за вищевказаною адресою утворилась заборгованість у розмірі 10764,81 грн., що підтверджується витягом із особового рахунку. (а.с. 4-5)

Власником вищевказаної квартири є відповідач ОСОБА_3, який набув права власності з 19.04.2008 року на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до довідки з місця проживання, ОСОБА_3 є власником квартири проте в ній не прописан. Прописаним в квартирі АДРЕСА_1 з 04.02.2011 року на даний час є ОСОБА_4 - його батько.

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню та підігріву гарячої води, які врегульовано Законом України „Про житлово-комунальні послуги, Законом України „Про теплопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України Про теплопостачання.

Частиною 1 ст. 32 Закону Про житлово-комунальні послуги встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відмовляючи в задоволені заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовом після сплину строку позовної давності, поновити строк звернення позивач не просив.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно із частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Так, відповідно до ст. 264 ЦК України переривання позовної давності можливе лише в межах позовної давності, а не за її межами. Переривання передбачає наявність двох строків позовної давності до переривання та після нього. Після переривання позовна давність починає перебіг заново. Отже, новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.

Суд першої інстанції, вказуючи про те, що позивач звернувся із даним позовом 29.01.2015 року, тобто відповідно до ст.257 ЦК України, після сплину трирічного строку позовної давності про стягнення заборгованості за період часу з 01.03.2002 року по 01.05.2011 року у сумі 10 764,81 грн., не звернув уваги на те, що позивач звертався до Дзержинського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника ОСОБА_4, заборгованості в сумі 10764,81 грн. 01.06.2011 року було видано судовий наказ, який ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 грудня 2011 року скасовано.(а.с. 7)

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

В суді першої інстанції під час розгляду позову КПТМ Криворіжтепломережа відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо вимог, заявлених за межами трирічного строку (а.с.73-74)

Проте, застосовуючи строк позовної давності суд першої інстанції не звернув уваги, що строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ Криворіжтепломережа із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 01.06.2011 року щодо стягнення із боржника ОСОБА_4, заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії.

При цьому колегія суддів враховує, що ст.. 156 ЖК України встановлений обовязок членів сімї власника брати участь у витратах по утриманню будинку.

Колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість, з врахуванням строку позовної давності відповідно до ст.257 ЦК України, починаючи з квітня 2008 року по 01.05.2011 рік в сумі 5 988,17 грн./ 6522,46 грн. нарахована до сплати сума за вказаний період - (399,94 грн. + 1029,39 грн. сплачені суми за вказаний період )/.

При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_3, став власником квартири АДРЕСА_1 з 19.04.2008 року, а отже послугами позивача, з надання теплової енергії, став користуватись з квітня 2008 року.

Позивач звертаючись до суду з позовом зазначає розмір заборгованості у сумі 10764,81 грн. нарахованої за період з 01.03.2002 року по 01.05.2011 рік, тобто враховуючи період часу коли ОСОБА_3 не був власником квартири АДРЕСА_1, та споживачем теплової енергії за вказаною адресою, а отже підстави покладати на нього обовязок по сплаті нарахованої позивачем заборгованості, у період з 2002 року по 19.04.2008 рік - відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України нового рішення про часткове задоволення позовних вимог КПТМ Криворіжтепломережа та стягнення з відповідача заборгованості за період з квітня 2015 року по 01.05.2011 року в сумі 5 988,17 грн..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь КПТМ Криворіжтепломережа в сумі 365,40 грн., за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа заборгованість по оплаті за постачання теплової енергії в сумі 5 988,17 грн. за період з 20 квітня 2008 року по 01 травня 2011 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір в сумі 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: