Ухвала

26 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до свого батька ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, які з 13 грудня 2013 року утримуються з неї на його користь у розмірі 1/6 частини від усіх видів її заробітку (доходу) на підставі рішення Вінницького міського суду від 22 березня 2013 року, зміненого рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03 червня 2013 року. Зазначила, що з 20 січня 2014 року по 08 червня 2014 року вона перебувала у відпустці у зв'язку з вагітністю, а з 09 червня 2014 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тобто, змінився її сімейний стан, а також погіршився матеріальний стан, що пов'язано з наявністю відповідних витрат на дитину і неотриманням заробітної плати, оскільки на даний час єдиним джерелом її доходу є допомога по догляду за дитиною. Тому позивач, посилаючись на ст. 273 СК України, просила звільнити її від сплати зазначених аліментів. В якості додаткової підстави для звільнення від сплати аліментів, визначеної ст. 204 СК України, позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_3 отримує пенсію як інвалід третьої групи (а не як особа, яка досягла пенсійного віку, адже його вік - 51 рік). А наявність у відповідача третьої групи інвалідності не вказує на те, що він є повністю непрацездатним і зазначила, що відповідач зловживає алкогольними напоями. Отримувані від неї кошти він використовує на придбання спиртних напоїв та цигарок. При цьому позивач зазначила, що відповідач неофіційно працює. Також вона, посилаючись на наведені обставини і положення ст. 197 СК України, просила звільнити її від наявної заборгованості по сплаті аліментів.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині, якою ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні позову про звільнення від сплати аліментів та ухвалено нове про задоволення позову в цій частині. Звільнено ОСОБА_4 від сплати аліментів, які стягуються з неї на утримання її батька ОСОБА_3 згідно з рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03 червня 2013 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2014 року на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У грудні 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, зокрема статей 201 - 204 СК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення заявник посилається на:

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2013 року в справі про стягнення аліментів на непрацездатного батька, якою рішення апеляційного суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд;

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року в справі про стягнення аліментів, якою рішення апеляційного суду скасовано, справу направлено на новий розгляд;

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року в справі про стягнення аліментів на батька, якою рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного судів скасовано, а справу направлено на новий розгляд;

· ухвалу Верховного Суду України від 14 жовтня 2009 року в справі про стягнення аліментів та додаткових витрат, якою рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного судів скасовано, а справу направлено на новий розгляд;

· рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2011 року у справі про стягнення аліментів на утримання батька, яким скасовано рішення суду апеляційної інстанції та частково змінено рішення місцевого суду;

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада від 2012 року у справі про стягнення аліментів на утримання, якою скасовано рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишено в силі.

У допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Посилання на ухвалу суду касаційної інстанції, якою справу передано на новий розгляд, не є підставою для допуску справи для перегляду Верховним Судом України, оскільки у ній не висловлено правових позицій щодо застосування норм матеріального права, а стосується процесу доказування, встановлення фактичних обставин, що є застосуванням норм процесуального права. Таким чином, на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2013 року, від 21 травня 2014 року, від 19 грудня 2012 року та ухвалу Верховного Суду України від 14 жовтня 2009 року не може здійснюватися посилання як на приклади неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Наведені заявником у вказаній заяві доводи є необґрунтованими, оскільки в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2011 року та ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада від 2012 року норми матеріального права, на які посилається заявник, застосовувались у справах, правовідносини в яких є подібними, однак фактичні обставини відрізняються від тих, що встановлені у даній цивільній справі.

Отже, заява ОСОБА_3 про перегляд судового рішення не містить ознак, які згідно вимог ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська