РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Бондаренка Ю.О.,

суддів - Куцина М.М., Собослоя Г.Г.,

при секретарі - Дашковська С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року , -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач є її батьком. ІНФОРМАЦІЯ_6 їй виповнилося 18 років, на даний час вона навчається на третьому курсі педагогічного факультету спеціальності «Дошкільне виховання, початкове навчання» Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Демянчука», з платою за навчання 4600 грн. за 2015-2016 навчальний рік, про що свідчить довідка №15/06/3 від 29 травня 2015 року та договір №15/215 на підготовку бакалавра з вищою освітою, видані Приватним вищим навчальним закладом «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Демянчука» у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на нестачу коштів та необхідність матеріальної допомоги з боку батька, ОСОБА_2 просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень щомісячно починаючи з дня пред'явлення даного позову до припинення нею навчання.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею 23 років.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 15.09.2015 року, як таке що ухвалено з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, не врахував наявність на утриманні інших дітей та невисокі доходи, які унеможливлюють аплату аліментів.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу і просив задовольнити з підстав зазначених в ній, також просили взяти до уваги те що згідно офіційного сайту ДНЗ "Зерновське" в с.Порошково, позивач працює вчителем-вихователем дітей дошкільного віку.

Позивач в судовому засіданні заперечила щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі від якого народилося двоє дітей, а саме: донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2008 року з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання двох дітей, у тому числі і позивачки, починаючи з 23 січня 2008 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також встановлено, що позивачці ІНФОРМАЦІЯ_6 виповнилось 18 років, внаслідок чого стягнення аліментів на її утримання з відповідача ОСОБА_1 припинилося.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, покладено на обох батьків до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК України).

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати матеріальну допомогу.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 зазначив про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на користь повнолітньої доньки ОСОБА_2, оскільки він сплачує аліменти за попереднім рішенням суду від 05 березня 2008 року на неповнолітню доньку ОСОБА_5, крім того в нього є жінка з якою він проживає однією сім'єю ОСОБА_7 та 2-є малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідно до довідки про доходи заробітна плата відповідача за останні вісім місяців становить 11 800 грн., а враховуючи відрахування передбачені чинним законодавством загальна сума доходу становить 5079,39 грн. (а.с.46), що свідчить про неможливість надавати матеріальну допомогу доньці.

Судом першої інстанції неповно були з'ясовані обставин, які мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи і як наслідок порушення та неправильне застосування норм матеріального права, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року - скасувати, у справі ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді: