Номер провадження: 22-ц/785/368/15
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Сватаненка В.І.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя,-

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_5 та просила поділити спільне майно подружжя, а саме квартиру АДРЕСА_1.

29.09.2014 року представник позивачки у якості забезпечення позову просив накласти арешт на зазначену квартиру.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року заява задоволена. Накладено заборону на відчуження будь-яким чином квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3, яка не приймала участі у справі, подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про накладання арешту відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги та заяви, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Забезпечуючи позов шляхом накладення заборони на відчуження будь-яким чином квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 1 та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", за змістом п. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, а саме: квартири АДРЕСА_1, яка була придбана сторонами у шлюбі.

З метою забезпечення позову представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про накладення арешту на спірну квартиру.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року зазначена заява була задоволена.

Посилання апелянта ОСОБА_3 на те, що квартира, на яку накладений арешт, належить їй на праві власності, колегія суддів до уваги не приймає з наступних підстав.

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 1990 року.

05.04.2005 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.2). Тобто квартира була придбана у період шлюбу.

В подальшому ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2006 року продав зазначену квартиру ОСОБА_7 (а.с.11), яка у свою чергу 13.08.2014 року подарувала її ОСОБА_3 (а.с.18).

При цьому, як вбачається з договору купівлі-продажу від 04.07.2006 року, відчуження спірної квартири відбулося без згоди ОСОБА_4.

Таким чином, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та законно постановив ухвалу про забезпечення позову, оскільки зазначена квартира є предметом спору та придбана сторонами у період шлюбу, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про забезпечення позову є законною, обґрунтованою та такою, що скасуванню не підлягає.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

В.О. Суворов