АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/7618/14-ц 22-ц/774/209/К/15
Справа № 212/7618/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/209/К/15 Борис О.Н.
Категорія № 26 (ІІІ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника позивача - ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" - Копайгори Ігоря Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 05 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди , заподіяної ушкодженням здоров`ю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" ( надалі - ПАТ "ЦГЗК") про відшкодування моральної шкоди , заподіяної ушкодженням здоров`ю.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. Висновком МСЕК у 2014 році йому первинно встановлено 40 % втрати професійної працездатності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він тривалий час переносить фізичний біль, загальну слабкість, постійну задуху, безсоння. Вказав, що покращення в стані здоров'я не відбувається, з кожним днем відчуває лише погіршення в стані здоров'я. Змінився рівень життєвої діяльності і необхідно прикладати багато зусиль для організації свого життя. Після доповнення позовних вимог ОСОБА_2 просив суд стягнути на його користь у відшкодування моральної шкоди 243600 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 05 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ "ЦГЗК" про відшкодування моральної шкоди , заподіяної ушкодженням здоров`ю задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "ЦГЗК" на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди - 15000 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та стягнення на його користь у відшкодування моральної шкоди 701568 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що розмір компенсації моральної шкоди, визначений судом, є значно заниженим, без урахування тяжкості та глибини його моральних страждань та визначити суму без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В апеляційній скарзі ПАТ "ЦГЗК", посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Зокрема вважає, що суд не взяв до уваги, що позивач працював на іншому підприємстві ПАТ "КЗРК" у шкідливих умовах праці протягом 54 міс.

Висновки суду про обсяг та тривалість моральних страждань позивача ґрунтуються на припущеннях, лише на свідченнях його представника.

Крім того, судом не враховано, що моральна шкода застрахованій особі відшкодовується за рахунок Фонду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ "ЦГЗК" - відхиленню з наступних підстав.

Як убачається з копії трудової книжки, позивач ОСОБА_2 з 02.1984 року по 11.2001 року працював газоелектрозварювальником, підземним слюсарем черговим та з ремонту обладнання, підземним гірником очисного забою з правом ведення вибухових робіт ш. ім. Орджонікідзе ВО "Кривбасруда" - 7 років 9 місяців. З 01.09.1999 року по 01.04.2004 року - підземним гірником очисного забою ш. Орджонікідзе ПАТ "ЦГЗК"- 2 роки 10 місяців, з 01.04.2004 року по 08.07.2013 року - гірником очисного забою ш. ім. Орджонікідзе - 8 років 1 місяць. При цьому у період з 01.01.1999 року по 09.11.2001 року ПАТ "ЦГЗК" не був власником ш. Орджонікідзе, оскільки діяв договір довгострокової оренди від 30.12.1998 року ( а.с. 27-31)

Як убачається з Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27 лютого 2014 року, причиною професійного захворювання ОСОБА_2 ( пиловий бронхіт Іст., емфізема легенів, радикулопатія попереково-крижова та остеоартроз колінних суглобів ) виникло у зв'язку із роботою впродовж 11 років 2 міс. в умовах важкості праці та наявність аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, що перевищували гранично допустимі параметри.(а.с.17-20).

У Пункті 19 акту зазначено, що враховуючи роботу ОСОБА_2 впродовж 27 років в умовах впливу шкідливих виробничих факторів , конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання , встановити неможливо. ( а.с.20)

Висновком МСЕК від 16 травня 2014 року позивачу встановлено первинно втрата працездатності 40 %, з них: 15% - ХОЗЛ, 25% - радикулопатія. Переогляд призначено - 01.04.2015 року (а.с.21,22).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27 лютого 2014 року встановлена причина зазначеного професійного захворювання- робота позивача в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу, у зв'язку з отриманим ним на виробництві професійним захворюванням, моральної шкоди відповідачем, з вини якого її заподіяно.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як убачається з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27 лютого 2014 року, причиною професійного захворювання ОСОБА_2 є робота впродовж 38 років 6 міс в умовах пилу, шуму та важкої праці, рівень яких перевищував ГДК, що виникло у зв'язку з порушенням керівництвом підприємств, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, якою передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи ПАТ "ЦГЗК", викладені в апеляційній скарзі, про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що останній є суб'єктом страхування від нещасного випадку на виробництві, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоров'я Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Отже, враховуючи викладене й те, що, право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я ОСОБА_2, пов'язано з виконанням трудових обов'язків виникло у позивача з 16 травня 2014 року , тобто з моменту встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності (а.с.21), питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України "Про охорону праці", а не відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", норми якого є спеціальними.

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ "ЦГЗК" про добровільність виконання робіт у шкідливих умовах праці позивачем не знімають з відповідача обов'язку забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, що передбачено ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці".

Також, спростовуються й доводи відповідача ПАТ "ЦГЗК " щодо відсутності підстав відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, та її не доведення позивачем, оскільки факт заподіяння такої шкоди у зв'язку з отриманим ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Так, позивач час від часу змушений проходити стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги позивача, про неврахування судом першої інстанції глибини та тяжкості страждань позивача, у зв'язку із перенесенням фізичного болю, їх довготривалість, з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без повного урахування роз'яснень наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, тривалість роботи потерпілого ОСОБА_2 на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів впродовж 11 років 2 міс., тяжкість захворювання. Суд не в повній мірі урахував тяжкість та глибину страждань позивача у зв'язку із отриманим професійним захворюванням, що спричинило тяжкі моральні страждання., вважає необхідним змінити рішення суду, та збільшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 15000 грн. до 20 000 грн..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, ст.ст. 314- 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - задовольнити частково, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 05 грудня 2014 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь ОСОБА_2 з Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", збільшивши цей розмір з 15000 грн. до 20000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: