Номер провадження: 22-ц/785/1173/15
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника позивача, ПрАТ "Київстар" - Корнєєвої К.М., та представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2014 року за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" в особі Одеської філії Приватного акціонерного товариства "Київстар" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги,

в с т а н о в и л а:

21 жовтня 2013 року Приватне акціонерне товариство "Київстар" в особі Одеської філії ПрАТ "Київстар" звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 24 травня 2012 року між ПрАТ "Київстар" та відповідачем ОСОБА_4 була укладена угода про надання послуг рухомого (мобільного) зв'язку, за п. 2.1 якої оператор надає абоненту послуги рухомого (мобільного) зв'язку, а абонент користується даними послугами та своєчасно сплачує їх вартість на умовах, викладених в цій угоді. Абонент зобов'язується своєчасно оплачувати послуги зв'язку оператора згідно з чинними тарифами, підтримувати авансовий платіж не нижче мінімального рівня, встановленого діючими тарифами, та сплачувати щомісячну абонентну плату. Абонентна плата сплачується абонентом і в тому випадку, коли надання йому послуг зв'язку призупинено за несплату наданих оператором послуг зв'язку. У випадку виникнення заборгованості абонента щодо наданих оператором послуг зв'язку, абонент зобов'язаний погасити таку заборгованість протягом 5 днів з моменту, який настав раніше: а) отримання від оператора відповідного повідомлення, або б) припинення надання послуг зв'язку внаслідок вичерпання авансового платежу нижче мінімального рівня (п. 3.2.1 угоди). Роумінг в мережах інших операторів рухомого (мобільного) зв'язку абонент отримує та оплачує за встановленими правилами та тарифами оператора (п. 3.2.2. угоди). Оператор свої зобов'язання за угодою виконав в повному обсязі, надавши абоненту замовлені послуги за тарифним планом "Єдина ціна", а відповідач з 01 квітня 2013 року по 01 жовтня 2013 року оплату наданих послуг не здійснював, у результаті чого за період з 01 квітня 2013 року по 01 жовтня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 5367,41 грн. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити встановлений індекс інфляції за прострочення платежу в розмірі 5,22 грн., три процента річних від простроченої суми в розмірі 79,88 грн., а також згідно із ст. 36 Закону України "Про телекомунікації" пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, в сумі 188,63 грн. Всього сума заборгованості становить 5641,14 грн.

Посилаючись на ці обставини, та на ст. 255, 256, 610-614, 623, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 33,36 Закону України "Про телекомунікації", позивач просив суд позов задовольнити та провести розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився.

Заочним рішенням суду першої інстанції позов задоволено. Суд стягнув з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за користування телекомунікаційними послугами зв'язку в розмірі 5641,14 грн. (5367,41 грн. - основного боргу, 5,22 грн. - інфляції, 79,88 грн. - 3% річних, 188,63 грн. - пені) та судові витрати в сумі 229,60 грн. (а.с. 51-53).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року заява ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення (а.с. 77).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим.

В запереченні на апеляційну скаргу представник позивача, ПрАТ "Київстар" - Корнєєва К.М., просить скаргу відхилити у зв'язку з безпідставністю її доводів.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4, пояснення на апеляцію представника позивача, ПрАТ "Київстар" - Корнєєвої К.М., та представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість заочного рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

У частині 1 ст. 903 ЦК України зазначено, що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги;

Як зазначено у частинах 1 та статті 36 вказаного Закону споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону.

У разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 травня 2012 року між ПрАТ "Київстар" та відповідачем ОСОБА_4 була укладена угода про надання послуг рухомого (мобільного) зв'язку, за п. 2.1 якої оператор надає абоненту послуги рухомого (мобільного) зв'язку, а абонент користується даними послугами та своєчасно сплачує їх вартість на умовах, викладених в цій угоді (а.с. 6-8).

Згідно умов угоди абонент зобов'язується своєчасно оплачувати послуги зв'язку оператора згідно з чинними тарифами, підтримувати авансовий платіж не нижче мінімального рівня, встановленого діючими тарифами, та сплачувати щомісячну абонентну плату. Абонентна плата сплачується абонентом і в тому випадку, коли надання йому послуг зв'язку призупинено за несплату наданих оператором послуг зв'язку. У випадку виникнення заборгованості абонента щодо наданих оператором послуг зв'язку, абонент зобов'язаний погасити таку заборгованість протягом 5 днів з моменту, який настав раніше: а) отримання від оператора відповідного повідомлення, або б) припинення надання послуг зв'язку внаслідок вичерпання авансового платежу нижче мінімального рівня (п. 3.2.1 угоди).

Оператор свої зобов'язання за угодою виконав в повному обсязі, надавши абоненту замовлені послуги за тарифним планом "Єдина ціна", а відповідач з 01 квітня 2013 року по 01 жовтня 2013 року оплату наданих послуг не здійснював, у результаті чого за період з 01 квітня 2013 року по 01 жовтня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 5367 грн., а також зобов'язаний сплатити встановлений індекс інфляції за прострочення платежу в розмірі 5,22 грн., три процента річних від простроченої суми в розмірі 79,88 грн., пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, в сумі 188,63 грн., а всього 5641,14 грн.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України).

За таких обставин, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 не сплачував за спожиті телекомунікаційні послуги за період з 01 квітня 2013 року по 01 жовтня 2013 року, тому права позивач порушені і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на користь ПрАТ "Київстар" заборгованості за надані послуги в розмірі 5641,14 грн.

Таким чином, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції виконав всі вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно із законом.

Твердження ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, оскільки суд першої інстанції не врахував, що 10 березня 2013 року перед поїздкою за межі України згідно із п. 3.1.4 угоди він звернувся до оператора у телефонному режимі з проханнями відключити послугу Інтернет за номером НОМЕР_1, але ця послуга не було відключена, тому заборгованість за послуги зв'язку була нарахована безпідставно, не можуть бути прийняті до уваги за таких підстав.

Дійсно, згідно із п. 3.14 Угоди абонент має право змінювати набір послуг оператором, та тарифний план шляхом вчинення необхідних дій згідно із діючими процедурами оператора та оплати в разі необхідності, додаткового платежу згідно із діючим тарифним планом.

Роумінг в мережах інших операторів рухомого (мобільного) зв'язку абонент отримує та оплачує за встановленими правилами та тарифами оператора (п. 3.2.2. угоди).

Згідно із п. 2 Правил надання та отримання те комунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295, послуга з доступу до Інтернету - забезпечення можливості з'єднання кінцевого обладнання споживача з Інтернетом;

роумінг - послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв'язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора.

Таким чином, послуга доступу до мережі Інтернет надається безпосередньо в мережі свого оператора, а послуга роумінгу передбачає надання послуг в мережі іншого оператора, отже отримання відповідного об'єму телекомунікаційних послуг в іноземній телекомунікаційній мережі регулюється саме користувачем за його замовленням, здійсненного за його кінцевим обладнанням (мобільний телефон, смартфон, тощо) у ручному або автоматичному режимі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу відповідач був зобов'язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які посилався як на заперечення проти позову.

Однак належними та допустимими доказами відповідачем в суді апеляційної інстанції не доведені вказані за печення проти позову.

Так, згідно із розрахунком ПрАТ "Київстар" № 11-5636199 від 31 березня 2013 року за особовим рахунком НОМЕР_2 абонентом замовлено та надано послуг з ПДВ та збору до Пенсійного фонду на 5587,66 грн., у тому числі: послуги роумінгу - 4313,33 грн., інші послуги - 69,14 грн., а всього на 4382,47 грн. Заборгованість на 31 березня 2013 року склала 5226,90 грн.

Отже посилання відповідача ОСОБА_4 на те, що заборгованість утворилась у зв'язку з невідключенням оператором послуги до мережі Інтернет є помилковими. Встановлено та визнається відповідачем ОСОБА_4 те, що він перебував за межами України й йому за надання послуг роумінгу нараховане 4313,33 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно та повно з'ясував обставини, які мають значення для справи, дослідив в судовому засіданні усі докази, які є у справі з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, дав їм правильну оцінку та з достовірністю встановив, що є законні підстави для задоволення позову.

Не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду першої інстанції у зв'язку з розглядом справи за його відсутністю за таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення до неправильного вирішення справи.

У пункті 19 постанови №12 Пленуму "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" від 24 жовтня 2008 року зазначено, що за наявності підстав, передбачених статтею 309 ЦПК, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення або змінює його й не має права передавати із цих підстав справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначеними підставами є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку порушення норм процесуального права, а саме, ст. ст. 74-76 ЦПК України, не можуть служити підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК Украйни під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Інших правових доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Отже законних підстав для скасування заочного рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік