Справа № 2-111/11
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Парій О.В.

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за заявою ОСОБА_1 про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить стягнути з позивача ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати в розмірі 16095 гривень 43 копійки. Зазначив, що 09 червня 2011 року Бердянський міськрайонний суд виніс ухвалу про залишення позовних вимог ОСОБА_2 без розгляду. З вини позивача розгляд справи неодноразово переносився, позивач не зявлялася в судові засідання 27.01.11р., 17.03.11 р., 28.04.11 р., 09.06.11 р.. Суд за клопотанням представника позивача направив судове доручення про допит свідка ОСОБА_3, який помер 04.02.11 року. Вказує, що представник позивача умисно затягував розгляд справи з метою неможливості відповідача оформити спадщину. На ухвалу суду позивач подала апеляцію, але в судові засідання також не зявлялася. Крім цього, представник позивача подавала апеляцію на ухвалу суду про скасування заходів забезпечення позову від 28.12.11 року, але також в судове засідання не зявилася. Вказує, що дії представника позивача вказують на умисне затягування розгляду справи, в звязку з чим заявник витратив рік. В цей час спадковий будинок зруйнувався. 17 травня 2012 року ОСОБА_2 з тих же підстав до тих самих відповідачів подала нову позовну заяву. Заявник вказує, що внаслідок дій ОСОБА_2 та її представника він поніс судові витрати, які складаються з: - витрат на проїзд з м.Севастополь до м.Бердянськ та в зворотньому напрямку в сумі 3539,95 грн.; - компенсації за відрив від звичних занять в сумі 1583,77 грн.; витрат на оренду житла в сумі 1300,00 грн.; - витрат на проїзд свідка ОСОБА_4 з м.Запоріжжя до м.Бердянськ та в зворотньому напрямку в сумі 272,34 грн.; компенсації за відрив від звичних занять в сумі 121,94 грн.; - витрат на проїзд в м.Запоріжжя та зворотньому напрямку на консультацію та підготовку документів в суд до адвоката ОСОБА_5 в сумі 147,10 грн.; - компенсації за відрив від звичних занять при переїзді в м.Запоріжжя до адвоката ОСОБА_5 в сумі 80,72 грн.; - витрат на правову допомогу за участь адвоката ОСОБА_5 за 5 судових засідань в м.Бердянськ та 2 судових засідання в апеляційному суді в сумі 8100,00 грн.; - витрат на складання таблиць адвокатом ОСОБА_5 в сумі 950,00 грн..

В судове засідання представник заявника ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_7 в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила про врахування позиції, викладеної в письмових поясненнях. Зазначила також, що з зазначеного питання винесено ухвалу від 01 вересня 2014 року про відмову в задоволенні вимог.

Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у пункті 38 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.14 р. № 10, відповідно до статті 89 ЦПК у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. В інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, повязаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). При цьому саме по собі предявлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Судом встановлено, що в березні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 з позовом про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом.

В листопада 2009 року до суду надійшла додаткова позовна заява ОСОБА_2, в якій предявлено додаткові вимоги до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про надання їй права на спадкування після смерті її брата ОСОБА_10, разом із спадкоємцями першої черги за законом.

Ухвалою суду від 09 червня 2011 року позовна заява залишена без розгляду відповідно до п.3) ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2011 року апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена, ухвала Бердянського міськрайонного суду від 09 червня 2011 року залишена без змін.

Відповідно до матеріалів справи в судовому засіданні 27.01.11 року були присутніми представник позивача ОСОБА_7, представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_5, розгляд справи відкладений на 17.03.11 року в звязку з першою неявкою позивача. В судовому засіданні 17.03.11 року були присутніми представник позивача ОСОБА_7, представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Розгляд справи продовжений, вирішено питання про направлення доручення про допит свідків за місцем їх проживання, оголошено перерву. В судовому засіданні 28.04.11 року були присутніми представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Розгляд справи відкладений. В судовому засіданні 09.06.11 року була присутньою представник відповідача ОСОБА_6.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не надав суду доказів про те, що ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовом чи під час розгляду справи діяла необґрунтовано. Залишення заяви без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій останнього та не є підставою у розумінні ч. 3 ст. 89 ЦПК України для компенсації здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи. Крім цього, вимоги про відшкодування судових витрат в судовому засіданні 09 червня 2011 року не заявлялися та не були предметом розгляду одночасно із вирішенням питання про залишення позовної заяви без розгляду.

Доводи представника позивача про те, що питання про повернення судових витрат вирішено ухвалою суду від 01 вересня 2014 року, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до вищевказаної ухвали суд розглядав заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 220 ЦПК України. В даному випадку ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 89 ЦПК України.

Таким чином заява про повернення судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 79-89, 210, 293, 294 ЦПК України (2004 рік), суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В.Парій