Справа № 296/3854/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0070 га за адресою АДРЕСА_1 шляхом її звільнення та перенесення вигрібної ями і привести земельну ділянку у придатний для використання стан. Також позивач просить стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 565,54 грн..

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14.05.2014 року позовні вимоги задоволено. Відповідно до ухвали апеляційного суду Житомирської області від 19.08.2014 року рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.10.2014 року рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача 565 грн. 54 коп. матеріальної шкоди скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 565,54 грн. підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що позивач є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, який є чинним. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14.05.2014 року встановлено факт самовільного зайняття відповідачем частини земельної ділянки площею 0,0079 га, належної позивачеві. Розмір матеріальної шкоди був визначений відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару) без спеціального дозволу та складає 565,54 грн..

Представник відповідача у судовому засіданні позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 565,54 грн. не визнав та пояснив, що дійсно на частині земельної ділянки позивача знаходиться вигрібна яма відповідача, однак, він користується нею вже 40 років, а земельна ділянка позивачем приватизована пізніше.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно положень ст.10 Закону державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність обов'язкових умов, а саме: наявності шкоди; протиправності дій заподіювача шкоди; причинного зв'язку між противоправною поведінкою заподіювача і шкодою; вини в заподіянні шкоди.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0667 га, розташованої у АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку від 17.07.2009 року (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0176 га, розташованої у АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку від 01.12.1998 року (а.с.10).

Інспектором управління Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель головного управління Держкомзему у Житомирській області за заявою ОСОБА_1 проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_2, про що складено акт перевірки від 01.06.2010 року №А06310 (а.с.14) та акт обстеження земельної ділянки від 01.06.2010 року №А06083 (а.с.15).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку Головного управління Держкомзему у Житомирській області №165 від 02.06.2010, проведеного на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_2 частини земельної ділянки складає 565,54 грн. (а.с.17).

Як вбачається з листа Головного управління Держкомзему у Житомирській області від 02.06.2010 року (а.с.13) у результаті перевірки встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняв земельну ділянку площею близько 0,0070 га., у зв'язку з чим складено акт перевірки та акт обстеження.

Крім того, 01.06.2010 року спеціалістами інспекції на адресу ОСОБА_2 направлено повідомлення про виклик для подальшого відкриття справи про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП.

Однак, у матеріалах справи відсутні та представником позивача у судовому засіданні не надані докази про винесення уповноваженою особою припису про усунення порушень земельного законодавства, а також протоколу про вчинене адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_2 як винної особи до адміністративної відповідальності за порушення земельного законодавства, а саме за ст.53-1 КУпАП, якою встановлена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено наявність обов'язкових умов для покладення відповідальності на відповідача як заподіювача шкоди, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки 565,54 грн..

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", ст.211 ЗК України, ст.1166 ЦК України, ст.ст.10, 11, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 565,54 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко