Провадження № 2-990/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 січня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором Строкового банківського вкладу «Ваш святковий» у розмірі 78520,93 грн., а також судовий збір у розмірі 785,21 грн. Вимоги обґрунтовував тим, що 30.10.2013 року між ним та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу №2630/38/137709 «Ваш святковий», відповідно до умов якого позивач передав банку суму вкладу у розмірі 5430 доларів США строком на 212 днів до 30.05.2014 року з нарахуванням 9,3% річних на банківський вклад.

Після закінчення строку дії договору позивач 02.06.2014 року звернувся до банку з проханням повернути йому за вказаним договором внесені кошти -5430 доларів США та нараховані на них відсотки - 293,31 доларів США, однак відповідач всупереч умовам договору строкового банківського вкладу до цього часу грошові кошти так і не повернув. Тому позивач вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки позбавляють його права вільно розпоряджатись належними йому грошовими коштами, у зв'язку з чим просив позов задовольнити.

01.12.2014 року в судовому засіданні представник позивача надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь позивача заборгованість за договором Строкового банківського вкладу №2630/38/137709 «Ваш святковий» у розмірі 99391,68 грн., з яких 5430,00 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 30.11.2014 року 81282,76 грн.) - сума вкладу; 293,31 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 30.11.2014 року 4389,91 грн.) - нараховані відсотки; 1295,66 грн. - 3% річних за період 31.05.2014 року - 30.11.2014 року, 12422,64 грн. - інфляційних втрат за період травень - листопад 2014 року, а також судовий збір у розмірі 993,92 грн.

Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу(депозиту) одна сторона(банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму(вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що 30.10.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу №2630/38/137709 «Ваш святковий». Відповідно до пункту 1.2 статті №1 частини №1 вказаного договору позивач передав банку суму вкладу у розмірі 5430,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №4513 від 30.10.2013 року, строком на 212 днів з процентною ставкою 9,3 % річних, а банком було відкрито вкладнику строковий депозитний рахунок НОМЕР_1.

Згідно з п.1.1 статті 1 частини №2 договору термін дії вищезазначеного договору строкового банківського вкладу закінчився 30 травня 2014 року.

Відповідно до положень ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Однак відповідач зобов'язання за договором строкового банківського вкладу №2630/38/137709 «Ваш святковий» від 30.10.2013 року до цього часу не виконав, у визначений договором термін не повернув позивачу суму банківського вкладу та нараховані проценти, у зв'язку з чим по договору утворилась заборгованість по поверненню депозиту.

Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ст.611 цього кодексу встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виходячи з того, що відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання укладеного з позивачем договору банківського вкладу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та наявність законних підстав для їх задоволення в межах заявлених позивачем позовних вимог станом на 30.11.2014 року.

Так, іноземна валюта як гроші у випадках і в порядку, встановлених законом, може використовуватися і як засіб платежу (ч. 2 ст. 192 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті допускається при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

З огляду на те, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то за таким договором і заборгованість, і проценти, зокрема на банківський вклад, які є платою за користування грошима, розраховуються в іноземній валюті.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 533 ЦК України у разі, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Крім того, оскільки виконання зобов'язання зводиться до сплати грошей, а зобов'язання, пов'язані зі сплатою грошей, є грошовими зобов'язаннями, то в разі його порушення мають застосуватися передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України санкції.

Між тим, суд не може погодитися зі стягненням інфляційних втрат, заявлених позивачем, оскільки, хоча виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, проте при застосуванні ч. 2 ст. 625 ЦК України слід виходити з того, що дана норма права вказує на те, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Така правова позиція неодноразово підтверджена рішеннями Верховного Суду України, в яких зазначено, що індекс інфляції - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Ціни в Україні встановлюються у національній валюті, тому вказана норма ЦК України може бути застосована лише у випадку прострочення грошового зобов'язання у гривні (зокрема, ухвала № 6-5426 св 08 від 27 травня 2009 року).

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором строкового банківського вкладу №2630/38/137709 «Ваш святковий» від 30.10.2013 року, яка становить 86969,04 грн., із них 5430,00 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 30.11.2014 року 81282,76 грн.) - сума вкладу; 293,31 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 30.11.2014 року 4389,91 грн.) - нараховані відсотки; 1295,66 грн. - 3% річних за період 31.05.2014 року - 30.11.2014 року.

Крім того, згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 869,69 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 530, 533, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором строкового банківського вкладу №2630/38/137709 «Ваш святковий» від 30.10.2013 року в розмірі 86969,04 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» в дохід держави судовий збір в розмірі 869,69 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: