Справа №491/1653/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого Дороша В.В.

при секретарі Гула О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання права власності на об"єкт нерухомого майна, третя особа: Ананьївське районне управління юстиції Одеської області, , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 грудня 2014 року звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що розпорядженням Ананьївської райдержадміністрації від 18.09.2002 року № 225 йому надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1. Земельна ділянка під забудову площею 0,35 га виділена на підставі рішення від 17.07.2002 року Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області. У 2002 році головним архітектором району Гладкою Т.Ф. йому видано будівельний паспорт до якого входить пояснювальна записка до проекту забудови земельної ділянки, проект забудови земельної ділянки, поетажний план житлового будинку, виписка з розпорядження.

Позивач зазначає, що маючи законні права для будівництва він розпочав будівництво у 2002 році закінчив у 2005 році. У 2012 році він звернувся до інспекції державного архітектурного контролю в Одеській області з метою здати будинок в експлуатацію. Вивчивши надані ним документи заступник начальника Інспекції Котляр О.В. розцінила будівництво, як самовільне та притягнула його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за ст. 96 ч.1 КУпАП за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил. Штраф він сплатив, але і досі не розуміє, що саме порушив, адже будував нерухомість згідно дозволу та проекту. Питання прийняття будинку в експлуатацію залишилось невирішеним, незважаючи на неодноразові звернення з цього приводу до Інспекції, що змушує його в судовому порядку порушувати питання про визнання за ним права власності.

ОСОБА_1 у заяві вказує, що об'єкт нерухомого майна закінчений будівництвом, рішенням від 30.10.2014 року Ананьївської Другої сільської ради, будинку присвоєно адресу: АДРЕСА_1. Присадибна ділянка будинку приватизована, на будинок виготовлено технічний паспорт, станом на 27.11.2014 року його оцінка складає 240586 грн.

На підставі вище викладеного позивач вважає, що за ним може бути визнано право власності на будинок, просить суду задовольнити його позовні вимоги.

У судове засідання позивач не з'явився, однак, надав на адресу суду письмову заяву (а.с.34), в якій просить розглянути цивільну справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.33), в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи - Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.26)

Суд взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши та перевіривши документи по справі приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що згідно копії паспорта позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Сарата Саратського району Одеської області, мешканець АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення та довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (а.с.6).

Згідно з копією розпорядження №225 від 18 вересня 2002 року ОСОБА_1 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1(а.с.7).

З копії будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику, а саме ОСОБА_1, та пояснювальної записки, встановлено, що йому виділено земельну ділянку площею 0,35 га з земель Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, для забудови в АДРЕСА_1 житлового будинку з надвірними будівлями, а саме: літня кухня, сарай, сарай, погріб, вбиральня(а.с.9-10).

Відповідно до постанови №3796 від 17 грудня 2012 року ОСОБА_1 заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Котляр О.В. притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.96 ч.1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень(а.с.13-14).

Встановлено, що відповідно до копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений станом на 27 листопада 2014 року та плану будинку, заявником технічної інвентаризації будинку, що розташований в АДРЕСА_1, є ОСОБА_1 (а.с.15-18).

Також з'ясовано, що інвентаризаційна вартість житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, становить 240586 гривень, про що свідчить характеристика будинку, господарських будівель та споруд (а.с.19-21).

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №726408, виданого ОСОБА_1 на підставі рішення Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 30 травня 2011 року №72, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2500 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_1(а.с.22).

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №726407, виданого ОСОБА_1 на підставі рішення Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 30 травня 2011 року №72, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1193 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_1(а.с.23).

Крім того, житловому будинку ОСОБА_1 присвоєно юридичну адресу: АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області №32 від 30 жовтня 2014 року(а.с.24).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті в експлуатацію житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що норма, яка давала можливість прийняти в експлуатацію самочинно побудовані об'єкти, припинила дію, про що свідчить повідомлення Департаменту державної архітектурної-будівельної інспекції в Одеській області №01/11-1422 від 04 грудня 2014 року (а.с.27).

Так, згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Житловий будинок ОСОБА_1 збудовано на земельній ділянці, виділеній по цільовому призначенню саме для будівництва житлового будинку, про що свідчить копія виписки з розпорядження від 05 вересня 2002 року.

Крім того будинок збудовано на підставі розпорядження про дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку №225 від 18 вересня 2002 року.

Таким чином, в зв'язку з неможливістю визнання права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, оскільки прийняти в експлуатацію житловий будинок не є можливим внаслідок відсутності правової норми, суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання про судовий збір, суд робить висновок про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору у відповідності до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом ІІ групи, підтвердженням чого є пенсійне посвідчення серії ААЖ №221208, видане 05 грудня 2011 року з терміном дії - довічно, та довідка до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОД №088784.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 328, 367, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Сарата Саратського району Одеської області, мешканцем АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 21 вересня 1998 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право власності на житловий будинок літ. А вартістю 152184 гривні, веранду літ. а вартістю 8090 гривень, погріб під «Д» вартістю 6629 гривень, літню кухню літ. Б вартістю 16056 гривень, навіс літ. В вартістю 4183 гривні, сарай літ. Г вартістю 4956 гривень, сарай літ. Д вартістю 12954 гривні, сарай літ. Е вартістю 5752 гривні, літній душ літ. Ж вартістю 279 гривень, убиральню літ. З вартістю 1317 гривень, вимощення 1 вартістю 1417 гривень, вимощення ІІ вартістю 3100 гривень, огорожу №1 вартістю 5861 гривня, хвіртку №2 вартістю 842 гривні, ворота №3 вартістю 4574 гривні, колодязь №4 вартістю 7068 гривень, яму вигрібну №5 вартістю 3524 гривні, що розташовані в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Дорош

Рішення суду набуло законної сили „___" ____________ 20__ року.

Оригінал судового рішення знаходиться в матеріалах судової справи №491/1653/14-ц Ананьївського районного суду Одеської області.