Провадження № 2/643/379/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Погасій О.Ф., при секретарі Бровкіної М.І.,

розглянувши заочно у приміщенні суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 30 вересня 2014 року надійшла позовна заява ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням та звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с.87-93), позивач посилається на те, що 20.11.2007 року Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 89 250,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 20.11.2014 року. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 був укладений договір застави транспортного засобу № 99899 від 20.11.2007 року, за яким відповідач ОСОБА_1 передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал; Марка: Audi; Модель: Q7; Рік випуску: 2007; Номер кузова: НОМЕР_3; Держ.реєстр.номер: НОМЕР_4. При укладанні договору сторони визначили вартість предмета застави у розмірі 530 250,00 грн.

Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007 року.

20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та ОСОБА_2 уклали договір поруки, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007 року, складає 2000,00 грн.

Внаслідок невиконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту станом на 08.07.2014 року наявна заборгованість за кредитом у розмірі 769 085,12 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 457 739,20 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 79 079,35 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 133 888,76 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання у розмірі 84 645,66 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 13 732,15 грн.

В зв'язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» 2 000,00 грн. заборгованості за кредитним зобов'язанням; стягнути з ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007 року на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним зобов'язанням в розмірі 769 085,12 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 457 739,20 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 79 079,35 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 133 888,76; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання у розмірі 84 645,66 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 13 732,15 грн.; в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал; Марка: Audi; Модель: Q7; Рік випуску: 2007; Номер кузова: НОМЕР_3; Держ.реєстр.номер: НОМЕР_4, вартість якого згідно договору застави складала 530 250,00 грн., що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати - отриманням дублікату, з наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зобов'язати ОСОБА_1 передати ТОВ «Вердикт Фінанс» предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал; Марка: Audi; Модель: Q7; Рік випуску: 2007; Номер кузова: НОМЕР_3; Держ.реєстр.номер: НОМЕР_4, що належить йому на праві власності та знаходиться у нього або інших осіб, комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу, та технічний паспорт; судові витрати покласти на відповідачів.

Представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі, провести судовий розгляд за його відсутністю, ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідачів, про що виклав у письмовій заяві.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутністю, про що виклав у письмовій заяві (а.с.84).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20.11.2007 року Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 89 250,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 20.11.2014 року. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості (а.с.10-27).

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 був укладений договір застави транспортного засобу № 99899 від 20.11.2007 року, за яким відповідач ОСОБА_1 передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал; Марка: Audi; Модель: Q7; Рік випуску: 2007; Номер кузова: НОМЕР_3; Держ.реєстр.номер: НОМЕР_4. При укладанні договору сторони визначили вартість предмета застави у розмірі 530 250,00 грн. (а.с.28-32).

Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов'язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу).

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого згідно із розрахунком, заборгованість за договором станом на 08.07.2014 року склала 769 085,12 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 457 739,20 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 79 079,35 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 133 888,76 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання у розмірі 84 645,66 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 13 732,15 грн. (а.с.33-40).

В силу ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках. передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Статтею 589 ЦК України передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, що нею забезпечено.

Частина 2 ст. 589 ЦК України, передбачає право заставодержателя задовольнити за рахунок предмета застави в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника).

05.09.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс» та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 0-П, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007 року, становить 2000,00 грн.

Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

В силу ст. 554 ЦК України. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Позивачем вищевказана вимога Закону була виконана, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, пред'являються за місцем проживання або знаходження одного із відповідачів за вибором позивача, отже судовий розгляд зазначеної цивільної справи повинен проводитися у Московському районному суді м. Харкова.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 13 732 грн. 15 коп. не підлягає задоволенню з тих підстав, що стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання, відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України, застосовується лише, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Умовами договору про надання споживчого кредиту № 0, укладеного 20.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1, чітко визначений розмір процентів за користування кредитним коштами. Отже, в частині стягнення процентів підлягає застосуванню норми ч.1 ст. 1048 ЦК України, яка встановлює право позичальника на одержання процентів у розмірі і порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. (а.с.1)

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3588 грн. 96 коп., з яких з відповідача ОСОБА_1 - 3579 грн. 27 коп., і з відповідача ОСОБА_2 - 9 грн. 69 коп.

Керуючись статтями 11, 16, 509, 525, 526, 527, 530, 549, 550, 553, 554, 589, 590, 611, 624, 625, 1048, 1050, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, статтями 15, 19, 20 Закону України «Про заставу», статтям 24, 25, 26, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», статтями 10, 11, 60, 74, 88, 169, 197 ч.2, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (Код , вул. Костянтинівська, буд. 15, корп. А, м. Київ, Київська обл., 04071) 2 000,00 (дві тисячі) гривень заборгованості за кредитним зобов'язанням, згідно договору поруки від 05.09.2013 року № 0-П.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого в АДРЕСА_2, в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (Код , вул. Костянтинівська, буд. 15, корп. А, м. Київ, Київська обл., 04071) заборгованість за кредитним зобов'язанням, станом на 08.07.2014 року, в розмірі 755 352 грн. 97 коп. (сімсот п'ятдесят п'ять тисяч триста п'ятдесят дві гривень 97 копійок), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 457 739 грн. 20 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 79 079 грн. 35 коп.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 133 888 грн. 76 коп.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання у розмірі 84 645 грн. 66 коп.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007, в сумі 755 352 грн. 97 коп. звернути стягнення на предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал; Марка: Audi; Модель: Q7; Рік випуску: 2007; Номер кузова: НОМЕР_3; Держ.реєстр.номер: НОМЕР_4, вартість якого згідно договору застави складала 530 250,00 грн., що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати - отриманням дублікату, з наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Зобов'язати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого в АДРЕСА_2, передати ТОВ «Вердикт Фінанс» предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал; Марка: Audi; Модель: Q7; Рік випуску: 2007; Номер кузова: НОМЕР_3; Держ.реєстр.номер: НОМЕР_4, що належить йому на праві власності та знаходиться у нього або інших осіб, комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу, та технічний паспорт.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (Код , вул. Костянтинівська, буд. 15, корп. А, м. Київ, Київська обл., 04071) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3588 грн. 96 коп., з яких з ОСОБА_2 стягнути судовий збір у розмірі 9 грн. 69 коп. (дев'ять гривень 69 коп.), а з ОСОБА_1 стягнути судовий збір у розмірі 3579 грн. 27 коп. (три тисячі п'ятсот сімдесят дев'ять гривень 27 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги позивачем, якщо апеляційну скаргу не було подано, та подання письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя (Погасій О.Ф.)