АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: Бусленко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26»

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» про перерахунок заборгованості за комунальні послуги та зустрічним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті комунальних платежів ,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» про перерахунок заборгованості за комунальні послуги. Зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 з 02.09.2013 року, а 26.02.2014 року уклала з відповідачем договір відносин власника та управителя будинком. В належній їй квартирі не проживає, з часу реєстрації права власності сплачує усі належні платежі. Однак, у виставленому їй рахунку по оплаті комунальних платежів відповідач нарахував їй заборгованість з лютого 2011 року та плату за березень 2014 року у загальному розмірі 34454.24 грн. Посилаючись на те, що її вимога про здійснення перерахунку з часу реєстрації її права власності на нерухомість, залишилася відповідачем без задоволення, просила зобов'язати Управління житлово-комунального господарства здійснити перерахунок грошової суми за комунальні послуги починаючи з 02.09.2013 року.

Не погодившись з первісним позовом відповідач звернувся із зустрічним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості по оплаті комунальних платежів. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 набула речове право власності на квартиру у будинку на підставі договору купівлі-продажу від 03.02.2011 року і з цього часу повинна сплачувати платежі за утримання будинку та прибудинкової території і за опалення. Оскільки виставлені їй рахунки вона не сплачує, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» просило стягнути з неї на користь об'єднання 33 478.87 грн. заборгованості станом на листопад 2014 року та судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2015 року первісний позов задоволено частково. Зобов'язано Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» здійснити перерахунок грошової суми за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 починаючи з 07.08.2013 року. Стягнуто з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору 243.60 грн.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішення суду Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. Апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, помилковість висновків суду. Зазначає, що суд безпідставно зобов'язав провести перерахунок комунальних платежів, оскільки такі ОСОБА_1 й не нараховувалися та не урахував того, що правомочність володіння квартирою перейшла до позивачки після укладення нею договору купівлі-продажу квартири посвідченого нотаріально 03.02.2011 року і саме з цього часу вона повинна як власник нести витрати на утримання будинку та прибудинкової території і за опалення. Вважає, що заборгованість по цих платежах має бути стягнута з позивачки за первісним позовом в примусовому порядку, виходячи з того, що добровільно сплатити ці платежі вона відмовилася.

В суді апеляційної інстанції представники Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених в ній.

Представник ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи первісний позов суд виходив з того, що обов'язок по утриманню нерухомого майна виник у позивачки лише з часу державної реєстрації її права власності на квартиру й тому відповідач зобов'язаний здійснювати їй нарахування платежів з вересня 2013 року .

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд вважав, що задоволення первісного позову виключає можливість задоволення зустрічного позову оскільки заборгованість по платежах нарахована неправомірно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи 03.02.2011 між ТОВ «ЖИТЛО КИЯНАМ» та позивачкою було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

У п.10 вказаного договору зазначено, що покупець набуває право власності на квартиру, яка відчужується з моменту державної реєстрації договору (а.с.6).

31.03.2011 року між позивачкою та ТОВ «ЖИТЛО КИЯНАМ» був укладений графік розрахунків за договором купівлі-продажу квартири, відповідно до якого були встановлені терміни оплати вартості квартири АДРЕСА_1 та останній термін оплати встановлено 31.12.2013 року.

Після оплати повної вартості квартири, позивачці по акту передачі-приймання від 26.07.2013 року була передана вказана квартира, а 07.08.2013 року було зареєстроване право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з державного реєстру від 02.09.2013 року( а.с.8).

За змістом ст.210,ч.3 ст.640 ЦК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації.

Договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч.4 ст.334, ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, у даному випадку, права та обов'язки позивачки як власника щодо квартири АДРЕСА_1 виникли з моменту державної реєстрації, тобто з 07.08.2013 року.

В цій частині колегія суддів вважає висновки суду вірними та обґрунтованими.

Сторонами не заперечувалося, що позивачка в належній їй квартирі не проживає.

Разом із цим, виходячи з того, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить (ст.322 ЦК України), позивачка повинна нести витрати на утримання будинку та прибудинкової території.

Пунктом 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268 визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4(у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Крім того, внесені зміни унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку та дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Позивачкою не було надано доказів, що в її квартирі було здійснено відключення від централізованого опалення відповідно до вищезазначених норм матеріального права.

Ураховуючи таке, позивачка з часу набуття нею права власності на квартиру з 07.08.20013 року повинна нести витрати на утримання будинку і прибудинкової території та за опалення, що вона й не оспорює.

А отже, відповідач правомірно нараховував їй вказані платежі починаючи з 07.08.2013 року й таки платежі позивачкою сплачені у повному обсязі, хоча і несвоєчасно, однак заборгованість відсутня, що підтверджується копіями квитанцій та бухгалтерським довідкам ОСББ, з яких убачається що, за період з вересня 2013 року по листопад 2014 року було нараховано 13 289.76 грн., а сплачено позивачкою 13 291.04 грн. ( а.с.133-139).

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/18763/14 ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5537/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Шклянка М.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.