Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/369/14-ц

20 січня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.

секретаря - Госедло Л.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

його представника - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Делятинська селищна рада про встановлення земельного сервітуту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5,третя особа - Делятинська селищна рада про встановлення земельного сервітуту.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги щодо встановлення земельного сервітуту підтримав.

Просить суд постановити рішення, яким встановити постійний, безоплатний земельний сервітут на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 для проїзду гужовим та автомобільним транспортом, а також прогону худоби, згідно плану під'їзду до його земельної ділянки площею 0,07 га. та сервітут на частину землекористування ОСОБА_5, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №018/БЗ-14.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що земельна ділянка через яку позивач хоче зробити проїзд, є її приватною власністю, згідно Державного акту серії ЯЛ №463602 і встановлення сервітуту буде завдавати їй майнових збитків.

Крім того, зазначила, що позивач має можливість ходити та заїжджати до своєї земельної ділянки по земельній ділянці свого родича -ОСОБА_5, яка не приватизована, однак хоче їхати саме через її подвір'я та поле.

Вважає, що ОСОБА_1 свідомо хоче нашкодити їй та провокує конфлікт.

Просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог за їх безпідставністю.

Відповідач - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився. Про дату час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи - Делятинської селищної ради в судовому засіданні з вимогами ОСОБА_1 погодилася. Пояснила, що дійсно позивач ОСОБА_1позбавлений можливості доступу до своєї земельної ділянки. Однак, оскільки сторони не бажають врегулювати спір мирним шляхом, селищна рада не вправі приймати будь-які рішення та зобов'язувати відповідачку ОСОБА_3 надати позивачу прохід чи проїзд до належної їй земельної ділянки.

Вважає, що в даній ситуації встановлення земельного сервітуту є необхідним заходом, тому позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані ними на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що 02.11.1973 року відповідно до рішення № 23 виконкому Делятинської селищної ради депутатів трудящих ОСОБА_1 передано в користування для спорудження індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 0,07 га.

22.01.1974 року між ОСОБА_1 та Делятинською селищною радою, було укладено договір про передачу йому у безстрокове користування земельної ділянки площею 0,07 га по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку.

12.12.2000 року рішенням виконкому Делятинської селищної ради № 250 затверджено акт прийому в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку та господарських споруд , що належать позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, про що селищною радою видане мені свідоцтво про право власності від 04.01.2001 року.

План забудови його земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 передбачає під'їзну дорогу до земельної ділянки.

З'ясовано також, що земельна ділянка на якій розміщений будинок ОСОБА_1 межує з земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_3 АДРЕСА_1

Як вбачається з пояснень позивача, відповідачка загородила під'їзну дорогу, яка вела до його будинку, встановила паркан та залишила тільки вузький прохід, що унеможливлює проїзд до будинку позивача, чим створює для нього, як належного користувача земельної ділянки, великі незручності.

Як видно з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складений депутатом Делятинської селищної ради, ОСОБА_1 до свого будинку, що в смт.Делятин, АДРЕСА_1, 101"Б" проїзду(дороги) немає.

18.09.2013 року, за заявою позивача на ім'я голови Делятинської селищної ради було створено комісію з представників сільської ради, членів земельної комісії яка 04.10.2013 року провела обстеження по місцю проживання ОСОБА_1 та склала акт №20. Даним актом підтверджено, що заїзд до земельної ділянки ОСОБА_1 відсутній, оскільки з однієї сторони встановлена металева огорожа ОСОБА_6, а з другої сторони- ОСОБА_5

Також в даному акті зафіксовано, що ОСОБА_3 виготовила державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, а в ОСОБА_5 державний акт відсутній.

В зв'язку з встановленими обставнинами та неможливістю врегулювати спір мирним шляхом, с/рада посилаючись на ст. 158 ЗК України, рекомендувала вирішити даний спір в судовому порядку.

Відповіддю Делятинської селищної ради від 11.03.2014 року за №153/02-19 підтверджено, що в ОСОБА_5 відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, однак наявне право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1.

Як видно з листа Надвірнянської РДА від 03.12.2013 року за №Й-3/328, відповідно до будівельного паспорта заїзд до домогосподарства ОСОБА_1 показаний зі сторони АДРЕСА_1, спільний з ОСОБА_5

Долученими в судовому засіданні до матеріалів справи представником відповідачки ОСОБА_3 документів підтверджується та обставина, що ОСОБА_3 27.05.2011 року, згідно рішення ХVІІ сесії п'ятого демократичного скликання від 13.11.2008 року за №1045-17/2008 видано Державний акт серії ЯЛ №463603 на земельну ділянку площею 0,2385 га, що розміщена в АДРЕСА_1

Дані обставини повністю знайшли своє підтвердження в поясненях позивача ОСОБА_1, письмових матеріалах справи та не спростовані відповідачкою по справі -ОСОБА_3

Статтею 98 ЗК України передбачено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне, або безоплатне користування чужою земельною ділянкою(ділянками).

В ч.3 зазначеної статті зазначено, що встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки , щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння , користування та розпорядження нею.

Як вбачається з висновку експертного дослідження від 11.06.2014року, за №018/БЗ-14 проведеного судовим експертом судово-експертної фірми "Експо-Фірма" ОСОБА_7 встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту через земельну ділянку ОСОБА_3, яка знаходиться в АДРЕСА_1 для проїзду гужовим та автомобільним транспортом, а також прогону худоби, згідно документації, копія якої є в матеріалах справи, до земельної ділянки 0,07га, землекористувача ОСОБА_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2- є можливим.

Існуюча площа облаштованої під'їзної дороги (яку надано):S підїздн. дор.= 71,0м2. Необхідна площа для облаштування під'їзної дороги : S підїздн. дор.= 61,0м2

Площа земельної ділянки, на яку пропонується для встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту та знаходиться у власності відповідачки ОСОБА_3,становить: S к.г.в сервіт.= 41,0м2 (підлягає накладанню сервітуту зелений колір, див. план -схему №1).

Крім того, як вбачається з вказаного висновку, між сторонами мають місце непорозуміння в відносинах добросусідства. Основою спірного питання є встановлення металевої огорожі ОСОБА_5 на частині земельної ділянки, що використовувалась протягом років як під'їздна дорога до будинковолодіння ОСОБА_1

Тому для облаштування нового окремого заїзду до будинковолодіння ОСОБА_1, АДРЕСА_2, необхідно провести встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту через земельну ділянку ОСОБА_3, яка знаходиться в смт.Делятин, вул.Л.Українки №101 та частину землекористування ОСОБА_5, що проживає АДРЕСА_1. Площа земельної ділянки, на яку додатково пропонується встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту, що зараз є в землекористуванні ОСОБА_5.(ним пригороджена), що по АДРЕСА_1 та відповідно становить: Sс.в.м серв-вилучен.- 20,0м2 (підлягає вилученню або накладанню сервітуту синій колір, див. план -схему №1).

Інших варіантів встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту через земельну ділянку ОСОБА_3, яка знаходиться в смт.Делятин, вул.Л.Українки № 101,Надвірнянського району для проїзду гужовим та автомобільним транспортом, а також прогону худоби, згідно документації, копія якої є в матеріалах справи, до земельної ділянки 0,07га, землекористувача ОСОБА_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, як зазначає в висновку експерт - немає.

Інший варіант відновлення запланованої під'їзної дороги до господарства землекористувача ОСОБА_1 -можливий, означивши її повністю по теперішньому землекористуванню ОСОБА_5

Враховуючи, що земельний сервітут встановити - можливо, через земельну ділянку ОСОБА_3 та ОСОБА_5, для проїзду гужовим та автомобільним транспортом,а також прогону худоби, згідно документації, копія якої є в матеріалах справи, до земельної ділянки 0,07га, землекористувача ОСОБА_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 експертом надаються необхідні параметри цього встановлення, що становлять: ОСОБА_3, АДРЕСА_1 площею земельного сервітуту -41,0м2; б) проміри та прив'язку до місцевості вказано в план-схемі, що додається. ОСОБА_5, АДРЕСА_1-20,0 м2; б) проміри та прив'язку до місцевості вказано на план -схемі №1, що додається.

План - схема землекористування позивачів - відповідачів, а також нанесення конфігурації меж і розмірів під'їзної дороги до земельної ділянки землекористувача ОСОБА_1, що встановлено при експертному переобмірі, площу частини земельної ділянки ОСОБА_3 і площу частини землекористування ОСОБА_5, для встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту додана до експертного висновку.

Згідно п.4. ст.98 ЗК України земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до п.б) ч.1 ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення сервітуту на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.

Зазначена стаття визначає й конкретних суб'єктів між якими виникають відносини щодо сервітуту. А саме, частина 1 ст. 99 ЗК визначає, що вимагати встановлення видів земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок.

Згідно ст. 100 ЗК України земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Оскільки сторони по справі, як власники та користвачі земельних ділянок, не досягли згоди щодо встановлення земельного сервітуту, а також не уклали угоди щодо користування земельною ділянкою, як того вимагає ст.402 ЦК України, Делятинська селищна рада, як орган місцевого самоврядування, в даному випадку, не вправі вирішувати зазначений спір, тому він підлягає вирішенню в судовому порядку, що було зроблено позивачем ОСОБА_1 шляхом пред'явлення позову до ОСОБА_3, ОСОБА_5

Статею 403 ЦК України визначено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном, а збитки, завдані власником(володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуанню на загальних підставах.

Враховуючи наведене та оцінюючи в сукупності здобуті докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.98, 99,100 ЗК України, ст.ст.395 п.2,401,402,403 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10,15, 57, 60, 208, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити постійний, безоплатний земельний сервітут через земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка передана в користування ОСОБА_5, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 для проїзду гужовим та автомобільним транспортом, а також прогону худоби, згідно висновку експертного дослідження від 11.06.2014 року за №018/БЗ-14, зокрема план-схеми №1 до земельної ділянки ОСОБА_1, площею 0,07 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 визначенням параметрів встановлення земельного сервітуту на ділянці, яка є власністю ОСОБА_3 -41 м2, на ділянці, яка передана в користування ОСОБА_5 - 20м2 , згідно промірів та прив'язок до місцевості, які вказані на план-схемі №1, яка долучена до висновку експерта.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1700 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи та 121 грн. 80 коп. судового збору, всього -1821 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 1700 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи та 121 грн. 80 коп. судового збору, всього -1821 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 23.01.2015 року