Провадження № 2/127/652/15
13.01.2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., при секретарі Тронт М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Уют», про усунення перешкод у користуванні місцями загального користування, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні місцями загального користування та просив усунути перешкоди в користуванні коморою (коридором) спільного користування VI площею 8,6 кв.м квартир НОМЕР_1-НОМЕР_2, що розміщена на сьомому поверсі третього підїзду будинку АДРЕСА_1 шляхом надання йому, ОСОБА_1, ОСОБА_2 вільного доступу до комори (коридору); демонтувати стіну з дверима, що перегороджує коридор V площею 21,0 кв.м та знаходиться в спільному користуванні квартир НОМЕР_1-НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1 за рахунок ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдану йому моральну шкоду в розмірі 6000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені ним судові витрати на оплату судового збору відповідно до наданих квитанцій та витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем ОСОБА_2 було обмежено йому доступ до коридору загального користування VI та встановлено цегляну перегородку з металевими дверима у коридорі загального користування V, чим було порушено його права як співвласника вказаних приміщень на користування ними.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити, зазначивши, що досягти примирення з відповідачем щодо даного спору не вдалося.
Представник третьої особи ТОВ «УЮТ» - у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи через оголошення в пресі (газета «Вінниччина» від 30.10.2014 року № 85), а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач та його представник не заперечували проти такого порядку розгляду справи.
Згідно положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі; з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи (так, як вбачається з довідки УДМС України у Вінницькій області від 07.08.2014 року, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 не значиться).
Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи № 3545, дослідивши докази у їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку від 26.03.2003 року № 169, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 18.03.2003 року № 436, зареєстрованим КП «ВООБТІ» 14.04.2003 року у реєстровій книзі № 549 за реєстровим № 1840.
Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 18.03.2003 року № 436 «Про заселення 9 поверхового 144 квартирного житлового будинку АДРЕСА_1».
Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 3545, а саме з плану VII поверху будинку АДРЕСА_1, коридор загального користування VI (площею 8,6 кв.м) та коридорзагального користування V (площею 21 кв.м) біля квартир НОМЕР_1-НОМЕР_2 є місцями загального користування. Відомостей щодо оформлення права приватної власності на вказані приміщення будь-якою фізичною або юридичною особою матеріали інвентаризаційної справи № 3545 не містять.
Крім того, як вбачається з повідомлення ТОВ «УЮТ» від 29 травня 2014 року № 155, ТОВ «УЮТ» не має договору на оренду даних приміщень ні з ким із мешканців даного поверху.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.
Таким чином, сторони у справі є співвласниками коридору загального користування VI (площею 8,6 кв.м) та коридору загального користування V (площею 21 кв.м).
Однак, відповідачем ОСОБА_2 було обмежено позивачу ОСОБА_1 доступ до коридору загального користування VI та встановлено цегляну перегородку з металевими дверима у коридорі загального користування V, що підтверджується повідомлення ТОВ «УЮТ» від 29 травня 2014 року № 155.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.
Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача ОСОБА_1 на користування майном - коридором загального користування VI (площею 8,6 кв.м) та коридором загального користування V (площею 21 кв.м) біля квартир НОМЕР_1-НОМЕР_2, що розташовані на сьомому поверсі третього підїзду будинку АДРЕСА_1, - порушено відповідачем ОСОБА_2, а тому підлягає судовому захисту шляхом надання ОСОБА_2 вільного доступу ОСОБА_1 до коридору загального користування VI та демонтажу самочинно встановленої цегляної перегородки з металевими дверима у коридорі загального користування V за рахунок ОСОБА_2, тобто позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 6000 грн. задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Однак, позивачем ОСОБА_1 не доведено наявність обставин, передбачених ст. 23 ЦК України, зокрема знищення чи пошкодженням його майна, що могло спричинити душевні страждання, а отже і завдати йому моральну шкоду.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України. Так, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) та 120 грн. витрат на публікацію оголошення про виклик до суду через засоби масової інформації.
Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.
Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги; граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні (з 1 січня 2015 року - 1218 грн.*40% = 487,20 грн./год.).
Згідно довідки від 23.07.2014 року, адвокатом ОСОБА_3 було отримано від ОСОБА_1 гонорар у розмірі 1500 грн. Враховуючи те, що відповідно до журналів судових засідань від 02.10.2014 року, від 23.10.2014 року та 13.01.2015 року, представник позивача - адвокат ОСОБА_3 брала участь у судових засіданнях 49 хвилин, та з урахуванням часу на вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовку позовної заяви тощо), на переконання суду, було витрачено близько двох годин, то суд оцінює витрати на правову допомогу у 974,40 гривень., які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 84, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 23, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -
Позов задовольнити частково.
Усунути перешкоди у користуванні коридором загального користування VI (площею 8,6 кв.м) та коридором загального користування V (площею 21 кв.м) біля квартир НОМЕР_1-НОМЕР_2, що розташовані на сьомому поверсі третього підїзду будинку АДРЕСА_1, шляхом надання ОСОБА_2 вільного доступу ОСОБА_1 до коридору загального користування VI та демонтажу самочинно встановленої цегляної перегородки з металевими дверима у коридорі загального користування V за рахунок ОСОБА_2.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору, 974,40 грн. витрат на правову допомогу та 120 грн. витрат на публікацію оголошення про виклик до суду через засоби масової інформації.
Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем та третьою особою до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя