Номер провадження: 22-ц/785/1593/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О.С.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.М.,

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі - Інспекція ДАБК), ОСОБА_8, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013р. Одеська міська рада звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі за місцем проживання та реєстрації, без дозвільних документів, що надають право на виконання будівельних робіт, на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси, самочинно збудували веранду, площею 12, 5 кв.м. АДРЕСА_1.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив зобов'язати відповідачів власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинно збудованої веранди на придомовій території за вищезазначеною адресою (а.с. 2-6).

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 позов не визнала, посилаючись на те, що веранда площею 12,5 кв.м., яка збудована без дозвільних документів у 1993 році, не порушує прав позивача та мешканців будинку, в т.ч. й її сусідки ОСОБА_8

У зв'язку зі смертю сина, своїх батьків, хворобою чоловіка та фінансовими труднощами ОСОБА_4 до теперішнього часу не змогла здійснити узаконення забудови.

Інші відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та третя особа Інспекція ДАБК свого ставлення до позовних вимог не висловили.

Третя особа ОСОБА_8 вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки прибудова до квартири відповідачів погіршує санітарний стан будинку, до якого вона, як астматик та особа похилого віку, є особливо чутливою.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2013 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі (а.с. 49).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2013 року вказане рішення скасовано на підставі заяви ОСОБА_4 (а.с. 76).

Останнім рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2014 року позов Одеської міської ради задоволено.

Суд зобов'язав ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованої веранди площею 12,5 кв.м. на придомовій території за адресою: АДРЕСА_1 та стягнув з них на користь Одеської міської ради судові витрати в сумі 29, 42 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Інші відповідачі рішення суду не оскаржили та до апеляційної скарги представника ОСОБА_4 не приєдналися.

Представники ОМР, Інспекції ДАБК та відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до суду не прибули, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином (а.с. 227, 228-233).

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнає повідомлення осіб, які беруть участь у справі належним (в т.ч. й ОСОБА_5, яка є донькою ОСОБА_4 та проживає з ній та іншими відповідачами в одній квартирі), а їх неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляді справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_3 та третю особу ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом установлено, що відповідачі:

- подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_7;

- ОСОБА_5 (донька ОСОБА_4);

- ОСОБА_6 (брат ОСОБА_4),

зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1 та є неприватизованою (а.с. 13, 54-57).

Для поліпшення житлових умов відповідачі самочинно, без дозволу та узгодження компетентних органів місцевого самоврядування та Інспекції ДАБК у 1993 році здійснили прибудову до своєї квартири веранди площею 12, 5 кв.м.

Також установлено, що відповідачі не мають жодних документів, які посвідчують їх право власності чи користування земельною ділянкою на якій побудована веранда.

У липні 1993 року та травні 1995 року ОСОБА_4 та її батько ОСОБА_9 сплатили штраф за самочинну прибудову (а.с.84).

13 травня 2013 року КП ЖКС "Північний" складено: акт перевірки дотримання чинного законодавства у сфері благоустрію, акт про встановлення факту самочинного будівництва, протокол про адміністративне порушення відносно ОСОБА_4 та надано припис останній щодо усунення порушень шляхом надання дозвільних документів на самочинне будівництво (а.с. 7-9, 10, 11, 12)..

Постановою Інспекції ДАБК від 10 вересня 2013 року № 757 ОСОБА_4 була притягнута до адміністративної відповідальності (а.с.117).

Задовольняючи вимоги Одеської міської ради про приведення до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку та знесення самочинно збудованої на ній веранді суд керувався положеннями ст.ст. 83, 116, 212 ЗК України, ст. 376 ЦК України, ст. 5 Закону України "Про основи містобудування", ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", ст. 29 Закону України "Про планування і забудову територій", а також тим, що земельна ділянка зайнята відповідачами самовільно, тому вони зобов'язані її привести до попереднього стану власними силами і за свій рахунок шляхом знесення самочинно збудованої веренди.

Під час встановлення зазначених фактів судом не були порушені норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права.

Доводи апелянта про те, що у відповідача ОСОБА_4, у зв'язку з поважними причинами (смерть родичів, хвороба чоловіка), не вистачило часу для вирішення питання для узаконення самочинного будівництва є непереконливими, оскільки її син та батьки померли відповідно у 1995 р., 1997 р. та 2004 р. (а.с.182-184), а чоловік ОСОБА_7 захворів та знаходився на лікуванні у 2009 р. (а.с. 185-192).

Крім того, колегія суддів бере до уваги те, що:

- провадження у зазначеній справі було відкрито 30 липня 2013 року (а.с. 23);

- дані про будь-які звернення до компетентних органів місцевого самоврядування тощо після 30 липня 2013 року відповідачами не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу, оскільки:

- призначивши 17 грудня 2013 року по справі будівельно-технічну експертизу (а.с. 111) та повторно направивши справу 19 травня 2014 року (а.с. 145) для проведення призначеної експертизи, не отримав її висновки;

- не призначив комплексну будівельно-технічну експертизу,

також є необґрунтованими.

У зв'язку з ухиленням відповідачів від надання експерту необхідних документів для надання висновку, матеріали цивільної справи двічі обґрунтовано були повернуті суду без експертного висновку (а.с. 119-124, 148-152).

Крім того, колегія суддів вважає, що з огляду на предмет та підстави позову - звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, яка належить територіальній громаді м. Одеси, на підставі ст. 376 ЦК України (а.с. 2-6), необхідності призначати у даній справ будь-яку експертизу, в т.ч. й комплексну будівельно-технічну, немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков