Справа № 360/886/14-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/138/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна та усунення перешкод в користуванні частиною будинку,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував наступним:

Сторонам у відповідності до свідоцтв про право на спадщину за законом на праві спільної сумісної власності в рівних частках належить житловий будинок АДРЕСА_1 Бородянського району Київської області. Будинок має 2 житлові кімнати, загальна площа його складає 39,1 кв.м. У зв'язку з тим, що відповідач перешкоджає позивачу в користуванні належною йому частиною будинку, просив суд розділити спірний будинок між сторонами та зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод в проживанні та добудові окремого входу.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2014року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Обґрунтував скаргу тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним доказам у справі, хоча є усі підстави для задоволення позовних вимог. Зазначає, що він звертався до виконавчого комітету місцевої районної ради народних депутатів за дозволом на переобладнання будинку, однак йому в цьому було відмовлено до вирішення справи судом.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Обґрунтовуючи відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 152 ЖК України, відповідно до якої переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Оскільки такого дозволу сторонами до суду першої інстанції надано не було, той ухвалив рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Таким чином на час розгляду справи суд першої інстанції повно та всебічно дослідив усі її обставини та вирішив її з урахуванням усіх наданих по справі доказів. Будь-якої невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Під час розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції представником позивача було надано до апеляційного суду рішення засідання виконавчого комітету Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області від 04.11.2014 року про надання дозволу на переобладнання спірного будинку з одноквартирного в двоквартирний. Незважаючи на вказаний дозвіл, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення вимоги про поділ будинку відсутні з огляду на наступне:

Статтею 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

У відповідності до вимог ст. 383 ЦК України власник житла може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у ньому за умови, що ці зміни не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Зважаючи на наведене, при вирішенні питання про поділ житлового будинку між співвласниками з переобладнанням його частин в окреме житло, серед іншого має бути доведена наявність технічної можливості здійснення такого переобладнання та відсутність при цьому порушень технічних та санітарних норм та правил. В той же час такі обставини в ході розгляду справи доведені не були. Як вбачається з висновку № СЕ-1-1-253/14 від 14.08.2014 року проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи, розподіл спірного будинку між співвласниками можливий виключно за умови посилення несучих конструктивних елементів будинку, влаштування нових дверних прорізів, демонтування внутрішніх стін, забезпечення конструктивного з'єднання нових перегородок з існуючими конструктивними елементами, збільшення висоти приміщень після поділу до висоти не менше 2,5 м тощо. При цьому, як зазначено експертом, можливість здійснення вказаних переобладнань може бути вирішена тільки після виконання відповідних попередніх розрахунків, вишукувань, розроблення та узгодження відповідних проектів та отримання необхідних дозволів у відповідних інстанціях.

Зважаючи на те, що зазначені у висновку експертизи розрахунки, відповідні проекти та дозволи, необхідні для вирішення питання про технічну можливість фактичного поділу будинку, до суду надані не були, суд позбавлений можливості вирішення даного питання та приходить до висновку про недоведеність позивачем його вимог. За таких умов підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Не було доведено позивачем й факту перешкоджання йому відповідачем у користуванні спільним майном. З цього приводу до суду не було надано жодного доказу, відтак посилання позивача залишилися голослівними, що виключає можливість задоволення позовних вимог.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: