У х в а л а

іменем україни

04 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,
Парінової І.К., Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_8 про встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 2011 року сторони у справі є спадкоємцями будинку АДРЕСА_1, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0951 га. Кожному із спадкоємців належить по 1/3 частині вказаного спадкового майна.

Посилаючись на те, що між ними та відповідачем виник спір з приводу користування будинком та земельною ділянкою, позивачі, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили суд задовольнити позов та встановити у визначений ними спосіб порядок користування будинком та земельною ділянкою.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Встановлено порядок користування будинком АДРЕСА_1 між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ураховуючи їх частки у спільній власності згідно варіанту № 2 (додаток 2) висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеної товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз» № 77 від 30 травня 2014 року.

Додаток 2 варіанту 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30 травня 2014 року № 77 ухвалено вважати невід'ємною частиною рішення.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,0951 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, згідно із варіантом № 3 (додаток 6) висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30 травня 2014 року № 77.

Додаток 6 варіанту 3 встановленого порядку користування земельною ділянкою висновком судової будівельно-технічної експертизи від 30 травня 2014 року № 77 ухвалено вважати невід'ємною частиною рішення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 01 жовтня 2014 року змінено рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року.

Виключено з резолютивної частини вказівку про виділення в користування ОСОБА_7 1/3 вбиральні «Г», 1/2 частини воріт з хвірткою № 6, 1/3 частини огорожі № 7, 1/2 частини воріт з хвірткою № 8, 1/3 частини криниці № 5; ОСОБА_6 1/3 частини вбиральні «Г», 1/3 частини огорожі № 7, 1/2 частини воріт з хвірткою № 8, 1/3 частини криниці № 5, 1/2 частини вигрібної ями; ОСОБА_8 1/2 частини навісу «аЗ», 1/3 частини вбиральні «Г», 1/2 частини воріт з хвірткою № 6, 1/3 частини огорожі № 7, 1/3 частину криниці № 5, 1/2 вигрібної ями.

Вбиральню «Г», ворота з хвірткою № 6, огорожу № 7, ворота з хвірткою № 8, криницю № 5, вигрібну яму ухвалено залишити у спільному користуванні сторін.

Навіс «аЗ» залишити у спільному користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Абзац шостий з резолютивної частини рішення виключено повністю.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 жовтня 2014 року і ухвалення нового рішення у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 грудня 2011 року сторонам в рівних частинах, а саме по 1/3 частці кожному, належить цілий житловий будинок АДРЕСА_1, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0951 га.

Право спільної власності регулюються положеннями глави 26 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Матеріали справи містять, зокрема, висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 77, складений товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз» 30 травня 2014 року, яким співвласникам запропоновано 4 варіанти встановлення порядку користування домоволодінням АДРЕСА_1.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що співвласники не домовились про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а при встановленні порядку користування будинком згідно варіанту № 2 (додаток 2) висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30 травня 2014 року, а також при встановленні порядку користування спірною земельною ділянкою згідно із варіантом № 3 (додаток 6) цього висновку буде враховано попередні періоди користування вказаним майном та будуть враховані інтереси сторін у справі.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, погодився із висновком місцевого суду щодо варіантів встановлення порядку користування спірним майном. При цьому, апеляційний суд ухвалив залишити у загальному користування сторін приміщення, що забезпечують санітарно-гігієнічні потреби співвласників та інженерно-технічне обладнання будинку і земельної ділянки.

До таких висновків суд апеляційної інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведені в скарзі доводи не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду з їх оцінки.

За таких обставин, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.В. Дем'яносов
В.М. Коротун
І.К. Парінова
С.П. Штелик