АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/427/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Савенко О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівНовікова О. М. , Вініченка Б. Б.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості , -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив позов до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 29.12.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № CSXRRX09580119 відповідно умов якого ОСОБА_7 отримала кредит у розмірі 3 390 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленого договором. Проте, ОСОБА_6 не виконала за вказаним договором належним чином взяті на себе зобов'язання, тому станом на 28.07.2014 року має заборгованість 26 994 грн. 59 коп. З таких підстав, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість у розмірі 26 994 грн. 59 коп.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2014 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що банк пропустив строк позовної давності.

Однак з такими висновками суду погодитися не можна.

Судом встановлено, що 19 грудня 2007 року між сторонами укладений кредитний договір, на підставі якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3 390 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з невиконанням умов договору станом на 28.07.2014 року виникла заборгованість.

Зі змісту договору про надання споживчого кредиту, укладеного між сторонами, убачається, що позичальник ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), які були надані йому у письмовій формі.

Відповідно до умов договору споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що позичальник зобов'язується повернути кредит до дати, зазначеної в заяві, а саме до 29 грудня 2008 року.

Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( «Розстрочка») (Стандарт) термін загальної, спеціальної позовної давності встановлений сторонами тривалістю 5 років.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з нормою ст. 256 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( ст. 611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно умов договору ОСОБА_6 зобов'язувалась повертати кредит щомісячно з «26» по «30» число кожного місяця в розмірі 347 грн. 23 коп.

Але ОСОБА_6 свої обов'язки не виконувала і на 28.07.2014 року мала заборгованість 26 994 грн. 59 коп., а саме заборгованість за кредитом 3 083 грн. 01 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19 893 грн., заборгованість по комісії за кредитом 493 грн. 58 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором 21 502 грн. 42 коп., штраф (фінансова частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 1 261 грн. 65 коп.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Сторони встановили загальну і спеціальну позовну давність у 5 років.

Строк виконання договору сторони встановили до 29.12.2008 року З цього часу почався перебіг строку позовної давності.

Але відповідачка для виконання договору 24 грудня 2008 року передала, позивачу в рахунок погашення заборгованості майно, яке було реалізовано і 10 березня 2009 року було зараховано на погашення пені 648 грн.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується ( ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Як вбачається із заяви ОСОБА_6 вона погодилась із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам.

Відповідно до п. 3.2.5 позичальник доручає банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит.

Відповідно до виписки по особовому рахунку банк здійснив списання коштів 19.05.2010 року - 9 грн. 80 коп.; 26.08.2010 року - 7 грн. 10 коп.; 17.09.2010 року - 6 грн. 10 коп.

Такі дії тягнуть за собою переривання строку позовної давності, поскільки вони вчинені в межах цього строку.

Останні списання коштів банком сталося 17.09.2010 року. Позов пред'явлений до суду 06.08.2014 року до спливу п'ятирічного строку встановленого сторонами.

Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Таким чином із відповідачки необхідно стягнути кошти, які вона заборгувала перед банком.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду.

Отже, частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Поскільки розмір збитків складає 3 038 грн. , а пеня 21 503 грн.

Тому суд приходить до висновку про зменшення неустойки до 3 500 грн.

Таким чином відповідачка повинна сплатити банку заборгованість в розмірі 7 230 грн. 52 коп. ( 3 038,01 + 198,93 + 493,58 + 3 500 + 500 + 1 261,65).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2014 року скасувати.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - 7 230 грн. 52 коп. і судові витрати - 108 грн. 50 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :