Провадження № 6/712/28/15
У Х В А Л А

19 січня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, вказуючи що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1013, виданого 24.12.2003 року Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.07.2002 року. З моменту видачі виконавчого документу і до сьогоднішнього дня боржник всіляко намагається уникнути зобовязання по погашенню заборгованості у розмірі 24464,75 грн. і переховується від стягувача і виконавчої служби. 14.07.2014 року на адресу відділу надійшла заява стягувача, в якій вона повідомляє про намір боржника виїхати за межі України. Державним виконавцем попереджено про необхідність виконання рішення суду, проте боржник не вживає ніяких заходів щодо повного, або часткового погашення боргу. У звязку з цим державний виконавець просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма. З заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, ч. 1 ст. 1 якого передбачає, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом. Такі випадки передбачені у ст. 6 зазначеного закону, одним з яких є дія неврегульованих аліментних, договірних чи інших невиконаних зобовязань до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках. При цьому дана міра носить надзвичайний характер та має застосовуватися у виключних випадках у разі неможливості виконання рішення суду за допомогою інших передбачених законом заходів.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Зокрема п. 2 ст. 5 зазначеного Закону передбачає, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянинові України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Так, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Зміст і форму подання державного виконавця визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Ця Інструкція містить окремий розділ XI «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона вїзду в Україну», який передбачає, що подання державного виконавця при зверненні до суду у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань,покладених на нього рішенням щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням повинно містити: а)найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г)прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

У поданні про тимчасове обмеження за кордон ОСОБА_2 державним виконавцем не надано докази про направлення боржнику рекомендованим листом постанови про відкриття виконавчого провадження, чи відоме виконавцю зареєстроване місце проживання боржника на час здійснення виконавчого провадження та направлення викликів та вимог, чи з'ясовувались дані відомості виконавцем, чи виявлено майно, на яке можна звернути стягнення та в чому конкретно виявилось ухилення боржника від виконання рішення. Якщо боржник відсутній за своїм місцем реєстрації, чи вживались заходи щодо встановлення його місця знаходження, у тому числі оголошення у розшук.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України розглядається негайно за участю державного виконавця, що звернувся з таким поданням. Таким чином, державний виконавець повинен прибути до суду і звернутися з поданням, взяти участь в засіданні, надати суду матеріали виконавчого провадження та надавати пояснення. Проте, державний виконавець до суду не зявився, пояснення та матеріали виконавчого провадження які б свідчили про підстави ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання свої зобовязань перед стягувачем.

З поданих до суду документів, не надано доказів у підтвердження навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві. Не було надано суду й доказів у підтвердження наміру боржника виїхати за межі України, його звернення до відповідних органів з цього питання. Таким чином, не було встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань та відомостей про обізнаність боржника за наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання є підставою для відмови у задоволенні подання.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 Цивільного Процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: