Провадження № 22-ц/783/1271/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування , -

встановила:

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2014 року вищевказану позовну заяву повернуто позивачу для подачі до належного суду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, в жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТзДВ «Експрес Страхування», третя особа - ПАТ «Укрсоцбанк», про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції мотивував свої висновки посиланням на те, що відносини, які виникають під час виконання вже укладених договорів страхування, відносяться насамперед до договірних відносин, а тому положення Закону «Про захист прав споживачів» до них не застосовуються.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції і вважає, що суд першої інстанції неправильно витлумачив положення нормативних актів.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно з п. 9 ст. 4 Закону від 12 липня 2001 р № 2664-ІІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» страхування є різновидом фінансових послуг.

Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», Закон від 12 травня 1991 р № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, та до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема ті, що виникають із договорів страхування. Судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Вищенаведене свідчить про те, що на відносини, що виникають із договорів страхування, поширюється дія Закону «Про захист прав споживачів».

У відповідності до п. 5 ст. 109 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживачів або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Зважаючи на те, що спір між сторонами виник із приводу виконання договору про надання страхових послуг, колегія суддів вважає,що позивач вправі був звернутися за вирішенням спору за місцем свого проживання.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому її належить скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 314, ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2014 року скасувати, справу направити до районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.