Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду 21.10.2014 року з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-28166-281112. Згідно з п.п 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 даного договору позивачем відкрито відповідачу картковий рахунок НОМЕР_3 в гривні та встановлено ліміт в розмірі 15 000 грн., тобто умови договору виконав. А відповідач в свою чергу скористався кредитною лінією, але станом на 19.08.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 19 237,13 грн., яка складається з: тіло кредиту - 12 367,57 грн., прострочене тіло кредиту - 1789,43 грн., заборгованість за відсотками - 1374,66 грн., заборгованість за комісіями - 3705,47 грн. Добровільно відповідач відмовляється виконувати умови договору, тому позивач, просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19 237 грн. 13 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надано заяву від представника позивача за довіреністю Опалько М.І., про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, до заяви приєднано копію виписки банку по рахунку клієнта.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надано, надала до суду заперечення на позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, заперечення підтримав та пояснив, що дійсно відповідач уклала кредитну угоду, отримала кошти в розмірі 14 500 грн. та сплачувала кошти відповідно до договору, однак, коли в неї змінилось матеріальне становище, вона не змогла в повній мірі повертати кошти та усно звернулась до позивача про реструктуризацію боргу, але їй було відмовлено. Також, не визнає позов в зв'язку з тим, що позивач жодного разу не повідомляв відповідача про те що в неї є будь-яка заборгованість перед позивачем та не додано до суду копії договору який порушено відповідачем.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 002-28166-281112, згідно якої відповідачу було відкрито картковий рахунок НОМЕР_3 в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 2.3 частини 2 Договору банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. строком на 364 (календарних) днів. Згідно п. 1 частини 3 Договору, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору (а.с. 3).

Також, 28.11.2012 року ОСОБА_1 була ознайомлена та підписала тарифи на обслуговування платіжних карток (а.с. 3 з зворотного боку). Однак відповідач систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, що підтверджується розрахунком ціни позову (а.с. 9).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з умовами договору була ознайомлена при його укладенні, підписала заяву на отримання коштів та тарифи на обслуговування платіжної картки отримала кредитні кошти в межах наданого ліміту в обумовленого договором та порядку, але умови договору порушила, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями представника відповідача.

Представник відповідача посилається на те, що відповідач отримала кредит в розмірі 14 500 грн., однак відповідно до копії виписки по рахунку приватного клієнта за період з 14.12.2006 року по 24.12.2014 року відповідачем було використано кошти в розмірі 14 757,00 грн., що підтверджується (а.с. 41-49).

Відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що позивачем до позовної заяви не додано договору та посилається на ст. 1055 ЦК України, відповідно до якої зазначено, що кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.

Однак, суд не може погодитись з даним висновком оскільки, позивачем до суду приєднано заяву відповідно до якої між сторонами було укладено договір приєднання, а відповідач підписуючи заяву підтвердив той факт, що моментом укладення договору вважається дата підписання банком пропозиції та скріплення її печаткою, та що з умовами договору вона ознайомлена та погоджується на них.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тобто, договір між сторонами було укладено в письмовій формі та підписано обома сторонами.

Відповідач в своїх запереченнях посилається також на те, що позивач не повідомляв її про заборгованість, однак представник відповідача спростував дане твердження, зазначивши в судовому засіданні, що його довіритель знала про утворення заборгованості оскільки зверталась до банку в усній формі про реструктуризацію боргу та закриття карткового рахунку, однак їй було відмовлено.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Представник відповідача зазначив, що її довіритель припинила виконувати в повному обсязі умови договору в зв'язку з скрутним матеріальним становищем та станом здоров'я, однак до суду не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування даних обставин.

Відповідач в своїх запереченнях зазначає, що позивач зараховував кошти які були сплачені відповідачем, не в рахунок боргу, а в рахунок штрафних санкцій, однак доказів з даного приводу до суду не надала.

Таким чином, станом на 19.08.2014 року за відповідачем по укладеному з позивачем договором № 002-28166-281112 від 28.11.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 19 258,05 грн., яка складається з: тіло кредиту - 12 367,57 грн., простроченого тіла кредиту - 1789,43 грн., заборгованості за відсотками - 1374,66 грн., заборгованості за комісіями - 3705,47 грн., пеня - 20,92 грн., однак пеню в розмірі 20,92 грн. позивач з відповідача стягнути не просить.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як передбачено ч. 5 цієї статті, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до кредитного договору укладеного 28.11.2012 року строк дії договору закінчився 28.11.2013 року, тобто позов подано в межах строку позовної давності.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, тому суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 19 237 грн. 13 коп.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 256, 261, 509, 526, 610, 611, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88,174, 212 - 215, 224-228, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк» (, р/р 0701, МФО 380236) заборгованість за кредитною лінією № 002-28166-281112 від 28.11.2012 року, на загальну суму 19237,13 грн. ( дев'ятнадцять тисяч двісті тридцять сім гривень 13 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк» (, р/р , МФО 380236) судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. ( двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко