У х в а л а

12 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Мартинюка В.І.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення коштів та стягнення збитків,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у травні 2010 року вона передала ОСОБА_4 на відповідальне зберігання грошові кошти у розмірі 75 тис. грн., отримані нею від продажу будинку у м. Свердловську Луганської області, повернути які у добровільному порядку відповідач відмовляється, у зв'язку з цим позивач просив суд зобов'язати відповідача повернути їй 75 тис. грн, а також стягнути з ОСОБА_4 5 тис. грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 6 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 січня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на вказані судові рішення.

У поданій заяві ОСОБА_3 просить переглянути ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм закону, що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах. Так, заявник зазначає, що судами касаційної інстанції неоднаково застосовані норми п. 2 ст. 527, п. 1 ст. 545, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 937, ч. 2 ст. 938, ч. 1 ст. 949 ЦК України, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Крім того, заявник звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року, посилаючись на поважність причин пропуску такого строку.

Заява про поновлення строку на звернення із зазначеною заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року підлягає задоволенню, оскільки наведені у заяві доводи свідчать про поважність причин пропуску такого строку.

Згідно із ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до заяви копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2012 року та копії постанов Вищого господарського суду України від 15 серпня 2012 року, від 17 березня 2009 року, від 17 грудня 2013 року та від 13 серпня 2013 року.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Із доданих до заяви копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2012 року та копій постанов Вищого господарського суду України від 15 серпня 2012 року, від 17 березня 2009 року, від 17 грудня 2013 року та від 13 серпня 2013 року випливає різне визначення предмета регулювання правових норм, різні підстави та зміст позовних вимог й різні фактичні обставини у порівнянні із судовим рішенням, про перегляд якого подається заява.

Таким чином, зі змісту доданих копій ухвали та постанов не вбачається неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року.

У допуску справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення коштів та стягнення збитків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

В.І. Мартинюк

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська