Справа № 594/1487/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

15 січня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 де є зареєстрованим відповідач, який перебуває у шлюбі з її дочкою, з якою з літа 2010 року разом не проживає. Поряд з тим, зазначила що відповідач ніколи не проживав в її домоволодінні, а проживав з її дочкою в м.Тернополі, приїжджаючи до неї раз на рік. Таким чином відповідач спірним помешканням не користується більше 4-х років, добровільно знятись з реєстрації відмовляється. А тому, оскільки будь-яких угод щодо порядку коритування спірним помешканням з відповідачем не укладала, просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримали повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності суду не надав.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача ОСОБА_1, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; члени сім"ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, в будинку АДРЕСА_1 є зареєстрованими позивач ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_4, їх дочка ОСОБА_5 з чоловіком - відповідачем ОСОБА_3 та внуки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що, зокрема, в ході розгляду справи було стверджено копією будинкової книги, довідкою Мельнице - Подільської селищної ради №1775 від 01.12.2014 року, актом обстеження матеріально - побутових умов проживання №83, складеного комісією Мельнице - Подільської селищної ради 01.12.2014 року.

Спірне житлове приміщення на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1, що стверджено копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №946402, копією витягу про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно №27643126 від 14.10.2010 року.

Крім цього, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 більше року у спірному помешканні не проживає, до спірного помешкання не навідується, що сторонами не оспорювалося, крім того, стверджено довідкою Мельнице - Подільської селищної ради №1775 від 01.12.2014 року.

Будь-яких доказів того, що між сторонами було досягнуто угоди щодо порядку користування відповідачем спірним жилим приміщенням, сторонами надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи.

Окрім цього, той факт, що відповідач ОСОБА_3 у спірному помешканні більше одного року не проживає і таке для власних потреб не використовує, стверджено і поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які показали, що проживають по сусідству з помешканням ОСОБА_1, перебувають з такою в доброзичливих, сусідських відносинах та знають, що дочка останньої одрежена - має чоловіка - відповідача по справі ОСОБА_3, що останні в помешканні ОСОБА_1 не проживають, крім того, ОСОБА_3 До помешкання ОСОБА_1 з 2010 року не навідувався і в такому не проживав.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, належному на праві приватної власності ОСОБА_1, є підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити. Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 ( двісті сорок три) грн. 60 коп. понесених нею судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні - в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча : підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.