Справа №480/2902/14-ц 19.01.2015 19.01.2015 19.01.2015
Провадження № 22ц/784/224/15 Головуючий 1 інстанції Карікова Л.В.
Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
У Х В А Л А

іменем України

19 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2014 року про повернення позовної заяви, постановлену за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, -

у с т а н о в и л а :

08 грудня 2014 року ОСОБА_2 пред'явив до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зазначений позов, який обґрунтував наступним.

07 серпня 2007 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с. - 3).

З 2009 року їх сім'я почала проживати в одній із кімнат орендованої в ОСОБА_5 двокімнатній квартирі АДРЕСА_1.

Власник квартири залишився проживати в іншій кімнаті.

З січня 2011 року і до другої половини липня 2012 року він був відсутнім в житлі і не підтримував подружніх зв'язків з дружиною, оскільки безвиїзно перебував у м. Алупка, Автономної Республіки Крим, на заробітках.

Повернувшись до Миколаєва дізнався, що дружина народила доньку.

Будучи впевненим, що саме він є батьком дитини, 20 липня 2012 року, вони за спільною заявою зареєстрували дитину в Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану громадян, про що був зроблений актовий запис № 2351 та видано свідоцтво про народження ОСОБА_6 із зазначенням, що її батьком є - ОСОБА_7, а матір'ю - ОСОБА_4

Проте згодом, з інформації, наданої самими відповідачами, йому стало відомо, що дівчинка є донькою ОСОБА_5, а не його.

У зв'язку з цим, позивач просив виключити з актового запису № 2351 про народження дитини та свідоцтва про народження ОСОБА_6 відомості про його батьківство щодо неї.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 з підстав порушення правил територіальної підсудності повернуто позивачу і роз'яснено право на її подання до належного суду, яким, як на думку районного суду, є Центральний районний суду м. Миколаєва.

ОСОБА_2 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а його позовну заяву, разом із доданими до неї матеріалами, повернути до Миколаївського районного суду Миколаївської області для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування скарги посилався на те, що висновок суду про підсудність даного позову суперечить положенням чинного процесуального законодавства.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Повертаючи позивачу його позовну заяву для її подання до належного суду, районний суд вважав, що справа не підсудна Миколаївському районному суду Миколаївської області, оскільки з її змісту вбачається, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1, а це є територія Центрального району м. Миколаєва, правосуддя на якій відправляє Центральний районний суд.

Колегія суддів з таким висновком суду 1 інстанції не погоджується, вважає його помилковим та необґрунтованим, оскільки він ґрунтується на неправильному сприйнятті суддею фактичних обставин, щодо місця проживання відповідачів.

Так, в силу статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, а також постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 8 Закону України від 7 липня 2010 року "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1,12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

В силу ст. 107 ЦПК всі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судом першої інстанції, якими є районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди. Законодавчі акти, які по-іншому визначають суди першої інстанції щодо певних цивільних справ, відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК не можуть бути застосовані.

Питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема: розділом II - щодо справ наказного провадження; главою 1 розділу III - щодо справ позовного провадження; розділом IV - щодо справ окремого провадження; розділами VI, VII - щодо заяв (скарг) стягувача, боржника, інших учасників виконавчого провадження, заяв (подання) державного виконавця з питань, пов'язаних з виконанням судових рішень; главами 1 і 2 розділу VIII - щодо клопотань про визнання, звернення до виконання рішення іноземних судів; статті 404 - щодо заяв про відновлення втраченого судового провадження; статті 414 - щодо справ за участю іноземних осіб.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання одного з відповідачів, а саме, ОСОБА_4 - є с. Сапетня, що за територіальним розташуванням відноситься до Миколаївського району Миколаївської області і правосуддя в якому здійснює Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Інший відповідач зареєстрований в АДРЕСА_1, що відноситься до Центрального району м. Миколаєва і є територією юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

За такого, ОСОБА_2 мав право вибору підсудності справи між двома районними судами: Миколаївським районним судом Миколаївської області та Центральним районним судом м. Миколаєва. Він скористався цим і зупинив свій вибір на Миколаївському районному суді Миколаївської області, адресувавши йому свою позовну заяву.

Оскільки такий вибір для суду є визначальним, то суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області, за відповідності позовної заяви вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства і сплати по ній судового збору у належному розмірі, зобов'язаний був її прийняти і на її підставі відкрити провадження у справі.

Оскільки суд був іншої думки і таку процесуальну дію не вчинив, то апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати і застосувати виписані вище наслідки.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2014 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 разом з доданими до неї документами направити до Миколаївського районного суду Миколаївської області для вирішення питання щодо можливості відкриття по ній провадження у цивільній справі..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: