20.05.2015 Справа № 756/4882/15-ц
Унікальний номер 756/4882/15-ц
Справа № 2/756/3220/15
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Богдан О.О.

при секретар Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення заборгованості з заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк», працюючи на посаді заступника керівника Центру координації та розвитку інфраструктури банку з 22.08.2013 року. Наказом №29-П від 26.01.2015 року звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв»язку із скороченням штату праціників.

При звільненні позивачці не виплачено заборгованість по заробітній платі за жовтень та листопад 2014 року в порушення вимог ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Позивачка зазначає, що борг по заробітній платі за жовтень 2014 року складає 8098,45 грн., а з урахуванням індексу інфляції станом на квітень 2015 року - 10224,45 грн, і за листопад 2014 року борг по заробітній платі - 7853,55 грн. та з урахуванням індексу інфляції станом на квітень 2015 року - 9719,30 грн. Всього борг складає 19943,75 грн., який вона просила стягнути з відповідача.

В судове засідання позивачка не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивачки за участю її представника.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила суду, що правовідносини між сторонами регулюються трудовим законодавством України і право позивачки на оплату праці відповідачем порушено та підлягає судовому захисту.

Представник відповідача в судовому зхасіданні проти позову заперечував. Пояснив суду, що не має повноважень на визнання позову, проте не заперечує проти наявності боргу банку по заробітній платі перед позивачкою в в сумі 8098,45 грн за жовтень 2014 року та 7853,55 грн. - за листопад 2014 року. Пояснив, що відповідач з 01.11.2014 року перебуває під тимчасовою адміністрацією і функції управління здійснюються Уповноваженою особою Фонду гарантування фізичних осіб. Зазначив, що відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заробітна плата буде виплачуватись в порядку черговості і вважає, що інфляційна складова не може бути стягнена з банку, оскільки цим же Законом передбачено, що банк не виплачує штрафні санкції. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

ОСОБА_1 наказом № 295-П від 25.06.2012 року прийнята на роботу на посаду заступника керівника Центру координації та розвитку інфраструктури банку ПАТ «Конверсбанк».

Протоколом №33 від 05.07.2012 року відповідно до рішення акціонера ПАТ «Конверсбанк» змінено найменування на ПАТ «Міський комерційний банк».

Наказом №29-П від 26.01.2015 року звільнена у зв»язку із скороченням штату праціників за п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 та не заперечує представник відповідача.

Розрахунковими листками за жовтень-листопад 2014 року, за січень 2015 року підтверджується заборгованість відповідача перед позивачкою по виплаті заробітної плати за жовтень 8092,45 грн. та листопад 7853,55 грн., наявність якого не заперечує відповідач.

Неодноразові звернення позивачки до Уповноваженої сооби Фонду гарантування про виплату заборгованості підтверджується відповідними заявами від 15.12.2014 року та 23.12.2014 року, 26.03.2015 року.

Суд, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, прийшов до висновку, що між стрононами виникли трудові правовідносини, які регулюються КЗпП України та Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсаціюгромадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати».

Суд критично відноситься до посилання представника відповідача як на заперечення позовних вимог на Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вважає, що даний Закон не регулює трудові правовідносини.

Відповідно до ч.7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки,встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує16календарних днів, та не пізніше 7 днів після закінчення періоду,за який здійснюється виплата.

Власник або уповноважена ним особа не може на власний розсуд зменшувати розмір або змінювати порядок виплати коштів.

Згідно ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» заборгована відповідачем сума має бути сплачена з урахуванням індексу інфляції, що мала місце у період, коли платня не сплачувалася.

Сума боргу за жовтень 2014 року становить 8098,45 грн. Розрахунок з урахуванням індексу інфляції: 8098,45 х 101,0% = 8252,32 грн.;

8252,32 х 103% = 8499,89 грн.;

8499,89 х 103,1% = 8763,39 грн.;

8763,39 х 105,3% = 9227,84 грн.;

9227,84 х 110,8% = 10224.45 грн - сума заборгованості з компенсацією індексу інфляції станом на квітень 2015 року.

Сума боргу за листопад 2014 року становить 7853,55 грн. Розрахунок з урахуванням індексу інфляції: 7853,55 х 103% = 8089,156 грн.;

8089,156 х 103,1% = 8339,92 грн.;

8339,92 х 105,3% = 8771,936 грн.;

8771,936 х 110,85% = 9719,3 грн. - сума заборгованості з компенсацією індексу інфляції станом на квітень 2015 року.

Всього 10224,45 грн. + 9719,3 грн. = 19943,75 грн., з яких заборгованість по заробітній платі 15952,00 грн та компенсація індексу інфляції - 3991,75 грн.

Суд приймає до уваги посилання представника відповідача на неможливість здійснення виплати до проведення відповідної процедури ліквідації,проте також вважає право на оплату праці першочерговим і таким, що повинно бути забезпечено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позов доведеним та обґрунтованим,таким, що підлягає задоволенню, а право позивачки на оплату праці судовому захисту.

Керуючись ст.ст. 115 КЗпП України, ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці», ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати»,ст.ст. ст..ст.15,30,60, 214, 215, 88 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення заборгованості з заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (04073 м. Київ просп. Московський, 16, МФО 339339) на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати за жовтень та листопад 2014 року в сумі 15952 (п»ятнадцять тисяч дев»ятсот п»ятдесят дві) гривні та компенсацію індексу інфляції в сумі 3991 (три тисячі дев»ятсот дев»яносто дев»ять) гривень 75 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (04073 м. Київ просп. Московський, 16, МФО 339339) на користь держави судовий збір 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Богдан О.О.