Справа № 372/5004/14 Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/650/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук
Категорія 58 20.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення ради, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним рішення Козинської селищної ради від 05 серпня 2014 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1» та зобов'язати Козинську селищну раду провести повторний розгляд його клопотання від 14 липня 2014 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою одержання такої ділянки безоплатно у власність».

Позов обґрунтовував тим, що неодноразово звертався до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0421 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1 з метою одержання такої ділянки безоплатно у власність. Рішенням Козинської селищної ради від 05 серпня 2014 йому було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0421 га. для передачі її у приватну власність з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі того, що приймаючи до уваги невиконання зауважень, вказаних у рішеннях Козинської селищної ради №16/1 від 11 вересня 2014 року, №25/27 від 06 червня 2014 року та всупереч вимогам ч.6 ст.118 ЗК України до заяви не додано належних графічних матеріалів, які б обґрунтовували площу, конфігурацію та цільове призначення земельної ділянки, приймаючи до уваги, що на частину земельної ділянки претендують одночасно два громадянина, що вимагає проведення аукціону та визначення власника земельної ділянки на конкурсних засадах, відповідно до Конституції України, ст.118 ЗК України, ст.26, 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Оскаржуване рішення ради вважає немотивованим, протиправним і таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, а саме ст.ст.118, 120, 122 ЗК України.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповноту встановлених обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 всупереч положенням ст..ст.59, 60 ЦПК України позову не довів. Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження вимог і в судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 і третьою особою ОСОБА_2 існує спір щодо розміру земельної ділянки, яку кожен із них хоче отримати у приватну власність.

Також судом зазначено, що позивачем до заяви не було надано належних графічних матеріалів, які б обґрунтовували площу, конфігурацію та цільове призначення земельної ділянки.

З такими висновками погоджується і судова колегія, так як вони ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно із ст..152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

Відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Козинської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0421 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1 з метою одержання такої ділянки безоплатно у власність (а.с. 8-10).

Рішенням Козинської селищної ради №15/13 від 05 серпня 2014 «Про розгляд заяви ОСОБА_1» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0421 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1. (а.с.7).

Козинська селищна рада мотивувала своє рішенням тим, що заявником не виконано зауважень, вказаних у рішеннях Корзинської селищної ради №16/1 від 11.09.2014р., №25/27 від 6.06.2014 р., всупереч вимогам ч.6ст..118 Земельного кодексу України до заяви не додано належних графічних матеріалів, які б обґрунтовували площу, конфігурацію та цільове призначення земельної ділянки, приймаючи до уваги що на частину земельної ділянки претендують одночасно два громадянина, що вимагає проведення аукціону та визначення власника земельної ділянки на конкурсних засадах, відповідно до Конституції України, ст.118 ЗК України, ст.26, 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 листопад 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права конкретного користування приміщенням в житловому будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі, позов ОСОБА_2, задоволено та виділено ОСОБА_2 69/100 часток, а ОСОБА_1 - 31/100 часток майна що є у спільній частковій власності сторін в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с. 25-30).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 березня 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину будинку, та за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, встановлено що на спірній земельній ділянці площею 0,1263га. знаходиться два житлових будинки один з яких ОСОБА_2 отримала у спадок а другий побудувала з позивачем ОСОБА_1 в шлюбі, ОСОБА_1 раніше виділялась під їх спільний будинок земельна ділянка площею 0,07 га., але рішенням Козинської селищної ради від 03 листопада 2006 року було відмінено рішення Козинської селищної ради №10/6 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації щодо складання документів на земельну ділянку площею 0,07 га. в АДРЕСА_1, та передано ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку площею 0,1279 га. в АДРЕСА_2 (а.с. 74-78).

На підставі вказаного рішення суду ОСОБА_2 отримала на своє ім.»я державний акт на право власності на землю.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 серпня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права конкретного користування приміщенням в житловому будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення ради, державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення ради, державного акту на право приватної власності на земельну ділянку був задоволений частково, рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №13/112 від 03 листопада 2006 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 у АДРЕСА_2» визнано незаконним.

Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1263 га. за адресою: АДРЕСА_2 серії ЯЕ №611881 виданий Козинською селищною радою Обухівського району Київської області на ім'я ОСОБА_2, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №77 визнано недійсним.

В іншій частині позову відмовлено. (а.с.18-24).

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Встановивши вказані обставини справи, суд з врахуванням предмету позовних вимог, правових підстав позову, доказів сторін на підтвердження - заперечення позову, прийшов до вірного висновку, що правовідносини сторін регулюються положеннями статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідають вимогам закону і висновки суду щодо недоведеності позовних вимог, так як Козинська селищна рада в межах своєї компетенції і повноважень відповідно до ст..118 Земельного кодексу України відмовила позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0421га.

Як вбачається із клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, поданого позивачем 14.07.2014 року (а.с.8-10), позивачем не додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Зазначений у додатку до клопотання висновок №5/2-11 судової будівельно-технічної експертизи від 11.06.2011 року з 1-м варіантом розподілу земельної ділянки обґрунтовано відхилено Радою, оскільки вказаний висновок експертизи виконано в червні 2011 року. Крім цього земельна ділянка є спірною.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення Козинської селищної ради відповідає вимогам закону.

Вирішуючи спір, суд обґрунтовано відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України врахував також обставини, встановлені судовими рішеннями, у яких брали участь ті самі особи, що беруть участь у даній справі.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд не врахував, що відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 листопада 2012 року частки співвласників будинку ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виділені в натурі, є окремими домоволодіннями і ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не заслуговують на увагу і не впливають на висновки суду, оскільки суд виходив із недоведеності позовних вимог та законності оскаржуваного рішення Козинської селищної ради.

Інші доводи апелянта на те, що Козинська селищна рада безпідставно не врахувала доданий до клопотання висновок №5/2-11 судової будівельно-технічної експертизи від 11.06.2011 року з 1-м варіантом поділу житлового будинку і розподілу земельної ділянки і у вказаному висновку експертизи графічно визначено межі земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку позивача у розмірі 0,0421 га та земельної ділянки власнику сусіднього будинку ОСОБА_2 площею 0,0842га колегія суддів вважає необґрунтованими, так як вказаний висновок експертизи датований червнем 2011 року, з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою позивач звернувся в липні 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання Козинська селищна рада вказану обставину врахувала, проте обґрунтовано прийняла до уваги наявність спору щодо цієї земельної ділянками між співвласниками будинку та необхідність в такому випадку відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України надання графічних матеріалів щодо відображення площі, конфігурації та місця розташування земельної ділянки, яку заявник має наміри приватизувати.

Інші доводи апеляційної скарги про неповноту встановлених обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права не заслуговують на увагу і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: