АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/204/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48,50 Муляр В. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретаріАнкудінову О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про оспорювання батьківства , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що 09.09.2010 року вона та відповідач ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Ватутінського МУЮ Черкаської області. В період спільного проживання, ще до реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народився син ОСОБА_8. Крім того ОСОБА_6 подав заяву до відділу РАЦС про визнання свого батьківства і внесення змін в актовий запис про народження дитини відомостей про батька на її дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, достовірно знаючи, що він не є біологічним батьком її дочки. В свідоцтвах про народження обох дітей батьком зазначений відповідач ОСОБА_6. На даний час вони припинили спільне проживання, діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач згідно діючого законодавства зобов'язаний утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, однак вимог закону він не виконує, участі в утриманні дітей не приймає, коштів не надає, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_7 про оспорювання батьківства.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 09.09.2010 року вона та відповідач ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Ватутінського МУЮ Черкаської області. В період їх спільного проживання ще до шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народився син ОСОБА_8. Крім того, він визнав батьківство та вніс зміни в актовий запис про народження дитини відомостей про батька на дочку ОСОБА_7 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, дав їй прізвище та по - батькові, знаючи про те, що він не є її біологічним батьком. Протягом останнього року вони з ОСОБА_7 проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть та не мають спільних грошових коштів. Причина полягала в тому, що вони часто сварилися і під час сварок відповідачка ОСОБА_7 неодноразово наголошувала на тому, що він не є біологічним батьком її обох дітей, як дочки, так і сина, а також намагалася це довести своєю негативною поведінкою. Такі неодноразові заяви та негативна поведінка його дружини, привели до того, що він засумнівався в тому, що він є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. Також його насторожує те, що відповідачка скриває від нього групу крові дитини. А тому, просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Баштечки Жашківського району Черкаської області, реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до повноліття дітей, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 27.01.2014 року, стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Баштечки Жашківського району Черкаської області, реєстраційний номер НОМЕР_1 - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору в доход держави (п.1.1) на р/р 0005, код ЄДРПОУ суду 26423985 УДК у м. Ватутіне, код за ГУДКУ у Черкаській області, МФО 854018, код класифікацій доходів бюджету 22030001, стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Баштечки Жашківського району Черкаської області, реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7 2800 (дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування понесених нею витрат на правову допомогу.

В задоволенні вимог за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про оспорювання батьківства відмовлено.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким направити справу на розгляд до суду першої інстанції, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_6, ОСОБА_7, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду в засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що 08.12. 2009 року у відділі РАЦС Ватутінського МУЮ сторони зареєстрували народження сина ОСОБА_8, про що зроблено відповідний актовий запис за № 129, де в графі батьки: батьком указаний ОСОБА_6 (а.с.5).

09.09. 2010 року сторони у відділі РАЦС Ватутінського МУЮ зареєстрували шлюб, що стверджується актовим записом № 84 (а.с.4).

30.09.2010 року у відділі РАЦС Ватутінського МУЮ зроблено актовий запис за № 82, де в графі батьки: батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1, вказаний ОСОБА_6 (а.с.6).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Відповідно до ст.147 ЦПК України експертиза проводиться в суді або поза судом, якщо це потрібно у зв'язку з характером досліджень або якщо об'єкт досліджень неможливо доставити до суду. . Експерт дає у письмовій формі свій мотивований висновок, який приєднується до справи. Суд має право за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи запропонувати експерту дати усне пояснення свого висновку. Усне пояснення заноситься до журналу судового засідання. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім'я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав, докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання. У висновку експерта обов'язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Якщо експерт під час проведення експертизи встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право свої міркування про ці обставини включити до свого висновку. Висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі.

За матеріалами справи встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням ОСОБА_6 та його представника ухвалою суду від 10 лютого 2014 року було призначено судово - генетичну експертизу ( а. с. 25).

Відповідно до висновку судово-генетичної експертизи № 88 від 10.02.2014 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_6 відносно ОСОБА_8 складає величину не менш ніж 99,99%, таким чином біологічне батьківство ОСОБА_6 відносно ОСОБА_8 практично доведено (а.с.29-32).

Крім того, відповідно до журналу та технічного запису судового засідання від 02.10.2014 року Солом'янського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року про допит експерта ОСОБА_12, вищевказана експертиза проведена на підставі вимог сучасної американської технології і відповідає всім вимогам сучасного законодавства і дослідження чоловічої ігрек хромосоми не є доцільним, оскільки не відповідає сучасній технології (а.с.65-68).

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду, що твердження ОСОБА_6, що він не є батьком ОСОБА_8 спростовується його ж показами про те, що вони дійсно з листопада місяця 2008 року по день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_6 по квітень місяць 2013 року проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, ще до реєстрації шлюбу ОСОБА_6 визнав себе батьком сина ОСОБА_8 та під час реєстрації свідоцтва про народження зареєстрував його на себе.

Відповідно до ст. 156 СК України батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Постановляючи рішення про задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд першої інстанції керувався тим, що згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і такий обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Оскільки судом першої інстанції було встановлено, що відповідач по справі коштів на утримання дітей добровільно не надає, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі кошти необхідно стягнути у вигляді сплати аліментів в примусовому порядку.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на той факт, що ОСОБА_6 має на утриманні сина від першого шлюбу та непрацездатного батька ніякими доказами по справі не підтверджено.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги про направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції є безпідставними, оскільки не відносяться до повноважень апеляційного суду, відповідно до положень ст.307 ЦПК України.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення з додержанням положень законодавства, а доводи апелянта у апеляційній скарзі на те, що рішення суду незаконне нічим не підтверджено та не наведено підстави, передбачені ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307 , 308 , 313 , 314, 315 , 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про оспорювання батьківства - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :