Рішення

Іменем України

22 січня 2015 року Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, про визнання права власності, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з реконструкцією під житловий будинок, що знаходиться в смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області, за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 листопада 2010 року. Позивачка не може отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на дане спадкове майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи є заява про слухання справи у відсутності представника, при вирішенні позову покладається на думку суду.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності від 19 квітня 1989 року, домоволодіння, яке знаходиться смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області на праві спільної сумісної власності належало ОСОБА_3 та її чоловікові ОСОБА_4.

Житловий будинок з надвірними будівлями, що розміщений на земельній розміром 700 кв. м. і знаходиться за адресою в смт. Микулинці по вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області та належав померлому ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку посвідченого Тернопільською державною нотаріальною конторою 13 грудня 1956 року за реєстровим № 144119, зареєстрованого Тернопільським обласним обєднанням бюро технічної інвентаризації 07 березня 1989 року за № 958. На вищевказаній земельній ділянці побудований жилий будинок з підвалом, камяний, жилою площею 27 кв. м., зазначений в плані під літ. «А», сарай під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г» огорожа металічна, замощення асфальтове.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 22 жовтня 1963 року, що є часом відкриття спадщини на належну йому ? частину домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, яку прийняла його дружина ОСОБА_3 успадкувавши домоволодіння, так як вона вела спільне господарство та постійно проживала із чоловіком в житловому будинку за адресою смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 квітня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1027.

Так, відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Теребовлянським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації, про те, що ? частина житлового будинку, що знаходиться в смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровано за гр. ОСОБА_3 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Теребовлянською районною держнотконторою 19 квітня 1989 року за реєстровим № 1027.

Згідно реєстраційного посвідчення виданого Теребовлянським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації, про те, що ? частина житлового будинку, що знаходиться в смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровано за гр. ОСОБА_3 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Теребовлянською районною держнотконторою 19 квітня 1989 року за реєстровим № 1025.

02 квітня 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належне їй домоволодіння, що знаходиться за адресою в смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних частках.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_3 не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ИД № 110715 від 15 листопада 2010 року виданого ОСОБА_2 селищною радою ОСОБА_3 померла 15 листопада 2010 року, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.

Після смерті ОСОБА_3 померлої 15 листопада 2010 року, ОСОБА_5 відмовилася від прийняття належної їй спадщини за вказаним заповітом на користь дочки померлої ОСОБА_1.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 померлої 15 листопада 2010 року спадщину прийняла ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до довідки від 25 березня 2014 року № 662 виданої виконкомом ОСОБА_2 селищної ради ОСОБА_1 про те, що селищна рада не володіє інформацією щодо заборони відчуження /арешту/ житлового будинку, що знаходиться за адресою смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області, що належить відповідно до реєстраційного посвідчення від 02 червня 1989 року ОСОБА_3, яка померла 15 листопада 2010 року. На день смерті ОСОБА_3, яка померла 15 листопада 2010 року, разом з нею була зареєстрована: дочка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 525 від 13 березня 2014 року про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності виданого Теребовлянською районною державною нотаріальною конторою 19 квітня 1989 року за реєстровим № 1025, зареєстровано в Теребовлянському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації 02 червня 1989 року за № 958 та свідоцтва про право власності виданого Теребовлянською районною державною нотаріальною конторою 19 квітня 1989 року за реєстровим № 1027, зареєстровано в Теребовлянському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації 02 червня 1989 року за № 958.

В ході користування належним житловим будинком покійною ОСОБА_3 було здійснено добудову індивідуального (садибного) житлового будинку та надбудови до господарського будинку з реконструкцією під житловий будинок, що знаходиться за адресою в смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області, що призвело до збільшення загальної площі житлового будинку.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво (ч.1 ст. 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Згідно технічного висновку від 18 липня 2014 року, щодо добудови до індивідуального (садибного) житлового будинку та надбудови до господарського будинку з реконструкцією під житловий будинок, що знаходиться за адресою вул.. Тернопільська № 28, смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області за результатами здійсненого технічного обстеження індивідуального (садибного) житлового будинку під літ. «А» прибудови під літ. «а», літ. «а1» і літ. «а2» загальною площею 238,90 м. кв. в тім житловою площею 77,30 м. кв., замовник ОСОБА_1 встановлено відповідність вимогам діючих державних стандартів, будівельних норм і правових вимог пожежної безпеки, санітарно- гігієнічним вимогам, а також вимогам надійності і будівель і споруд та можливості його безпечної експлуатації.

Відповідно до постанови, виданої завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори державного нотаріуса ОСОБА_6 № 390/02-14 від 04 квітня 2014 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в смт. Микулинці, вул. Тернопільська, 28, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті ОСОБА_3 померлої 15 листопада 2010 року, у звязку з тим, що до житлового будинку самовільно збудовано прибудови та самовільно проведене переобладнання в результаті чого збільшена загальна та житлова площа, згідно чого документ на житловий будинок мав бути поміняний на свідоцтво на житловий будинок з загальною площею 238,8 кв. м. та житловою площею 77,3 кв. м.

Так відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 50,1 кв. м. згідно технічного паспорта від 19 грудня 2013 року, житловою площею 27 кв. м., який знаходиться за адресою: смт. Микулинці вул. Тернопільська, 28, що належала її матері ОСОБА_3, яка померла 15 листопада 2010 року та визнавши ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані у процесі добудови житлового будинку, загальною площею 50,1 кв. м., житловою площею 27 кв. м., який знаходиться за адресою: смт. Микулинці вул. Тернопільська, 28, що належала її матері ОСОБА_3, яка померла 15 листопада 2010 року.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України, 524, 525, 526, 527, 534, 549 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, ст.ст. 376, 392, 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 50,1 кв. м., житловою площею 27 кв. м., який знаходиться за адресою: смт. Микулинці вул. Тернопільська, 28, що належала її матері ОСОБА_3, яка померла 15 листопада 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані у процесі добудови житлового будинку, загальною площею 50,1 кв. м., житловою площею 27 кв. м., який знаходиться за адресою: смт. Микулинці вул. Тернопільська, 28, що належала її матері ОСОБА_3, яка померла 15 листопада 2010 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: В.В. Малярчук