Справа № 489/8239/14-ц
Номер провадження 2/489/296/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

14 січня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Альянс-Інвест", третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом припинення права на частку будинку, визнання права користування та володіння будинком та визнання права власності на частку будинку,

встановив

ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПП "Альянс-Інвест" мотивуючи свої вимоги тим, що вони зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1, крім того, ОСОБА_3 є власником ? частини зазначеного будинку. Будинок підлягав знесенню, оскільки його визнано аварійним, частину мешканців будинку було виселено та надано нові квартири. Та частина будинку з якої мешканців виселено фактично зруйнована. Їх з будинку не відселяють і квартири ним не надають. Іншого житла вони не мають.

Зазначають, що в 2012 році вони дізнались, що власником будинку є відповідач, відповідно до договору купівлі-продажу від 23.02.2004, хоча будинку, який перебуває у власності відповідача взагалі не існує, існує лише частина, яка належить ОСОБА_3 Зазначають, що ? частину будинку ОСОБА_3 відповідачу не продавав, грошей не отримував. Право власності відповідача на будинок, перешкоджає їм в вільному користуванні будинком.

Посилаючись на викладене, позивачі просили суд припинити право власності відповідача на ? частину будинку АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_3 право користування та володіння зазначеним будинком та визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину зазначеного будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, який є представником позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Третя особа представника в судове засідання не направила.

Позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи ОСОБА_3, ОСОБА_2 до приватного підприємства "Альянс-Інвест", третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом припинення права на частку будинку, визнання права користування та володіння будинком та визнання права власності на частку будинку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.1994 посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованого в ММБТІ 14.12.1994 за № 3387, власниками ? частки житлового будинку АДРЕСА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка належала їм по ? частці кожному (а. с. 10).

Власниками іншої ? частки житлового будинку АДРЕСА_1 були ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які в 1992 році були відселені з зазначеного будинку та отримали ордери на інше житло.

23.02.2004 між ОСОБА_7, який діяв на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 19.02.2004 № 203, від імені ПП "Альянс-Інвест" та ОСОБА_9, який діяв на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 15.12.2003 № 5353, від імені ОСОБА_1, ОСОБА_6 та за дорученням ОСОБА_3, ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 25.12.2003 № 9474, було укладено договір купівлі-продажу цілого житлового глинобитоного будинку АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_12 Цей договір було зареєстровано ММБТІ за № 3387 від 30.04.2004 (а. с. 23-25). Зазначені обставини встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.02.2013.

Згідно з зазначеним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПП "Альянс-Інвест", ОСОБА_7, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору-купівлі продажу відмовлено (а. с. 43-44). Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18.03.2013 зазначене рішення залишене без змін.

Позивачі зазначають, що будинку, який перебуває у власності відповідача взагалі не існує, існує лише частина, яка належить ОСОБА_3 Зазначають, що ? частину будинку ОСОБА_3 відповідачу не продавав, грошей не отримував. Крім того, право власності відповідача на будинок, перешкоджає їм в вільному користуванні будинком.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено судом, право власності відповідача на будинок АДРЕСА_1 виникло на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2004, крім того, в задоволенні вимог позивачів про визнання цього договору недійсним було відмовлено зазначеним вище рішенням суду.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ПП "Альянс-Інвест".

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачі не є власниками житлового будинку АДРЕСА_1. Після укладення зазначеного договору купівлі-продажу, позивач ОСОБА_3 втратив право власності та правомочності, які з нього виникають, а саме право володіння, користування та розпорядження майном, оскільки договором інше не передбачено.

Таким чином, позивачі є неналежними позивачами і не можуть звертатись з вимогами про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом припинення права відповідача на частку будинку.

Доказів того, що після відчуження будинку відповідачу, між сторонами була досягнута домовленість про використання позивачами житлового приміщення, суду не надано.

Правових підстав для визнання права власності за ОСОБА_3 на 1/4 частку спірного будинку та визнання права користування та володіння не має, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Посилання позивачів на ст. 400 ЦК України та інші норми, як на підставу набуття права власності, володіння чи користування майном є неправильним тлумаченням та застосуванням вказаних норм права.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про те, що в задоволенні вимог належить відмовити в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Альянс-Інвест", третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом припинення права на частку будинку, визнання права користування та володіння будинком та визнання права власності на частку будинку в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв