27.01.2015 Єдиний унікальний № 371/2353/14-ц
Провадження №2/371/37/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Миронівський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - ПархоменкоВ.М.

при секретарі - Овчаренко В.С.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника Тулинської сільської ради - Золотоверхої Л.І

представників Миронівської РДА - Александрової В.І., Савелюк М.А

представника Управління Державної казначейської служби України у Миронівському районі - Дриги С.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Тулинської сільської ради, Миронівської районної державної адміністрації, Управління Державної казначейської служби України у Миронівському районі про стягнення грошової допомоги

встановив:

У грудні 2014 ркоу позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що рішенням №389 п"ятдесятої сесії Тулинської сільської ради Миронівського району Київської області п"ятого скликання від 28 жовтня 2010року її звільнено з посади секретаря Тулинської сільської ради з 12 листопада 2010року у зв"язку з виходом на пенсію.

Цим же рішенням було вирішено виплатити їй грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України " Про державну службу" та статті 21 частини 11 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування"

Вказаними статтями передбачено, що при виході на пенсію посадовим особам місцевого самоврядування, які відпрацювали на посадах в органах місцевого самоврядування чи на посадах віднесених до категорії державних службовців не менше 10 років, виплачується грошова допомогу у розмірі десяти місячних посадових окладів.

Згідно довідки Тулинської сільської ради від 04.11.2014року №146 їй нарахована грошова допомога в розмірі десяти місячних посадових окладів, що становить 16 031грн.

Із вказаної суми їй у серпні 2013року виплачено лише 5000грн., сума заборгованості складає 11 031грн.

Посилаючись на незаконність дій відповідача, просить стягнути з Тулинської сільської ради суму грошової допомоги у розмірі 11 031грн., а також за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 190 942грн.82коп.

За клопотанням позивача до участі у справі у якості співвідповідачів залучено Миронівську районну державну адміністрацію, Управління Державної казначейської служби України у Миронівському районі.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Тулинської сільської ради позов визнала частково, не заперечує існування заборгованості перед позивачем у сумі 11 031грн., вказану грошову допомогу сільська рада не виплатила у зв"язку з відсутністю коштів, за наявності коштів заборгованість буде виплачена. У частині стягнення 190942грн.82коп.за затримку розрахунку при звільненні позов не визнала, оскільки сільська рада є дотаційною, кошти отримує лише на заробітну плату працівників, по цій причині позивачеві не була виплачена належна їй грошова допомога

Представник Миронівської районної державної адміністрації Александрова В.І позов не визнала і пояснила, що відповідно до статті 5 БК України місцевими бюджетами є районний бюджет та бюджет села Тулинці. Відповідно до ст.7 БКУ місцеві бюджети є самостійними, а тому органи місцевого самоврядування коштами відповідних бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобов"язання одне одного. Самостійність бюджетів забезпечується закріпленням за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, правом самостійно розглядати та затверджувати бюджети на відповідний рік.

Відповідно до ст.101 БКУ районна рада може передбачати у районному бюджеті на відповідний рік дотацію вирівнювання та додаткову дотацію бюджетам сіл та місту районного значення. Дотація вирівнювання з районного бюджету бюджету с.Тулинці передбачалась щорічно, поскільки розрахунковий обсяг видатків перевищував розрахунковий обсяг доходів по даній сільській раді. Проте, запланований обсяг податкових надходжень та затверджена в районному бюджеті сільському бюджету дотація вирівнювання забезпечували виплату видатків на оплату праці лише протягом шести місяців відповідного року. У подальшому за підсумками роботи за півріччя вносились зміни до районного бюджету, які були направлені перш за все на забезпечення бюджетними призначеннями видатків на оплату праці працівників бюджетних установ, що фінансуються з районного бюджету і виходячи з обмеженого ресурсу, що залишався з урахуванням суми перевиконання відповідного місцевого бюджету, надавалась додаткова дотація сільським та міському бюджетам лише на заробітну плату з нарахуваннями.

Одноразова грошова допомога державним службовцям, які виходять на пенсію згідно п.3.6 Інструкції зі статистики заробітної плати від 13.01.2004року №5 не відноситься до фонду заробітної плати, тому вона не включалася до обрахунку додаткової дотації ні по одній сільській раді.

Представник Управління Державної казначейської служби України у Миронівському районі позов не визнав і пояснив, що управління не наділене повноваженнями щодо виділення відповідних асигнувань та забезпечення відповідними бюджетними призначеннями розпорядників бюджетних коштів.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини тринадцятої статті 37 Закону України від 16 грудня 1994 року № 3723-XII "Про державну службу" державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів (текст статті у редакції до 01 квітня 2014 року).

Аналогічна норма закону містилась у статті 21 частини 11 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування"(у редакції до 01 квітня 2014року).

Таким чином, Законом передбачено право державного службовця на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів та визначено обставини, за яких таке право виникає, зокрема:

1) звільнення з роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця;

2) наявність у державного службовця не менше 10 років стажу державної служби.

Грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця, про що має бути зазначено у заяві про звільнення.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_6 23.10.1996року була обрана на посаду секретаря Тулинської сільської ради Миронівського району Київської області, до обрання на цю посаду з 1991року працювала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Рішенням №389 п"ятдесятої сесії Тулинської сільської ради Миронівського району Київської області п"ятого скликання від 28 жовтня 2010року її звільнено з посади секретаря Тулинської сільської ради з 12 листопада 2010року у зв"язку з виходом на пенсію та вирішено виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних окладів (а.с.10)

Згідно довідки №146 від 04.11.2014року, виданої Тулинською сільською радою Миронівського району ОСОБА_6 на підставі вищевказаного рішення сесії нарахована грошова допомога у розмірі 18860грн.за мінусом прибуткового податку у розмірі 2829грн. становить до виплати 16031грн. (а.с.11)

У серпні 2013року позивачеві виплачено лише 5000грн. грошової допомоги, із-за відсутності коштів у місцевому бюджеті залишились невиплаченими 11 031грн., які слід стягнути з Тулинської сільської ради Миронівського району на користь позивача.

Позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботі за період з 13.11.2010року по 30.11.2014року в сумі 190 942грн.82коп.,задоволенню не підлягають.

Одноразова грошова допомога державним службовцям, які виходять на пенсію згідно п.3.6 Інструкції зі статистики заробітної плати від 13.01.2004року №5 не відноситься до фонду заробітної плати, а тому на неї не розповсюджується дія ст.ст.116 та 117 КЗпП України.

На підставі ст.37 Закону України від 16 грудня 1994 року № 3723-XII "Про державну службу", ст. 21 частини 11 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (у редакції до 01 квітня 2014року), керуючись ст.ст. 8,10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Тулинської сільської ради Миронівського району Київської області на користь ОСОБА_6 11031грн. невиплаченої грошової допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Тулинської сільської ради Миронівського району Київської області 243грн.60коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення

Рішення в повному обсязі виготовлено 27.01.2015року

Суддя: підпис В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко