ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5491/15-ц
провадження № 2/753/3668/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"08" червня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА О.А.

сторін:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ЛИТВИНА П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди, свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_4 позичив у нього грошові кошти у сумі 514 215,00 грн. відповідно до договору позики грошових коштів від 19.05.2009 р. зобов'язався повернути йому 18.11.2009 року, але зазначену суму грошей не повернув і до цього часу.

У зв'язку з такими обставинами він звернувся за захистом своїх прав до Дарницького районного суду м. Києва, рішенням якого від 08.10.2012 р. з відповідача ОСОБА_4 стягнуто 514 215,00 грн. основного боргу та з урахуванням інфляційних втрат і пені всього стягнуто 633 639,67 грн. , але це рішення суду відповідач ОСОБА_4 не виконав і до цього часу

У зв'язку з невиконанням рішення суду від 08.10.2012 р. у відповідача ОСОБА_4 виникла нова заборгованість. - 3 (три ) проценти річних від простроченої суми 633 639,67 грн. за період з 08.10.2012 р до 01.03. 2015 pоку, тобто за 873 дні складає 45465,81 грн. (633639,67 грн. : 100 х 3 % : 365 днів х 873 дні = 45465,81 грн.).

У зв'язку з інфляцією за період часу з 08.10.2012 р. до 01.03.2015 p., тобто за 873 дні, його втрати від інфляції від суми боргу 633639,67 грн. складають 216 704, 74 гривні (за жовтень, листопад, грудень 2012 р. - 633639,67 грн. х 1,002 = 634906,94 грн. - 633639,67 грн. = 1267,27 грн.; за весь 2013 рік - 633639,67 грн. х 1,005 = 636807,86 грн. - 633639, 67 грн. = 3 168, 19 гривень; за весь 2014 pік - 633639,67 грн. х 1,249 = 791415,94 грн. - 633639,67 грн. = 157776,27 грн.; за січень 2015 р.ік - 633639,67 грн. х 1,086 = 688132,68 грн. - 633639,67 грн. = 54493,01 грн.).

Відповідно до розписки від 01.03.2102 року відповідач ОСОБА_4 позичив у нього ще 265,000,00 грн., які зобов'язався повернути йому до 20.04.2012 р.оку, але і цю суму грошей не повернув також до цього часу.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2013 р. відповідно до вищезазначеної розписки з відповідача ОСОБА_4 стягнуто на його користь 265,000,00 грн. основного боргу та з урахуванням інфляційних втрат і пені всього стягнуто 277386,8 грн.

Отже заборгованість відповідача ОСОБА_4 перед ним по рішенню суду від 27.02.2013 р. складає 277386,8 грн.

Три проценти річних від простроченої суми 277386,8 грн. за період з 27.02.2013 р. до 01.03.2015 p., тобто за 730 днів складає 16643,21 грн. (277386,8 грн. : 100 х 3% : 365 днів х 730 = 16643,21 грн.).

У зв'язку з інфляцією за період часу з 27.02.2013 р. до 01.03.2015 p., тобто за 730 днів, мої втрати від інфляції від суми боргу 277386,8 грн. складають 94311,5 грн. (за березень - грудень 2013 р. - 277386,8 грн. х 1,005 = 278773,73 грн. - 277386,8 грн. = 1386,93 грн.; за весь 2014 р. - 277386,8 грн. х 1,249 = 346456,11 грн. - 277386,8 грн. = 69069,31 грн.; за січень, лютий 2015 р. - 277386,8 грн. х 1,086 = 301242,06 грн. - 277386,8 грн. = 23855,26 грн.).

Разом з тим, незаконними діями відповідача йому завдана значна моральна шкода. Зокрема, він втратив душевний спокій оскільки відповідач тривалий час (майже шість років) не повертає йому борги, навіть після того, як рішеннями вищезазначених судів його зобов'язали повернути борг. Фактично відповідач відібрав у мене всі мої та моєї сім'ї накопичення, які я зібрав за своє життя, щоби якось не бідувати у старості. У мене суттєво погіршився стан мого фізичного здоров'я, у зв'язку з чим він змушений звертатися за допомогою до лікарів. Нанесену йому відповідачем ОСОБА_4 моральну шкоду я він оцінюю у 100,000,00 грн.

А тому, просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь:

- суму 45465,81грн. - три проценти річних за період часу з 08.10.2012 р. до 01.03.2015 р. від суми боргу 633639, 00 грн.;

- суму 216704,74 грн. - втрати від інфляції за період з 08.10.2012 р. до 01.03.2015 р. від суми боргу 633639,00 грн.;

- суму 16643,21 грн. - три проценти річних за період часу з 27.02.2013 р. до 01.03.2015 р. від суми боргу 277386,00 грн.;

- суму 94311,5 грн. втрати від інфляції за період з 27.02.2012 р. до 01.03.2015 р. від суми боргу 277386,00 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду у сумі 100,000,00 грн.

В судовому засідання позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Литвин П.В., який діє за договором № 32/Ю від 05 травня 2015 року ( а.с.27-29) позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному об"ємі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений у відповідності з чинним законодавством ( а.с. 22-23; 33-36)

Згідно відомостей Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в АДРЕСА_1 ( а.с.14).

Зі змісту ст. 74 ЦПК України, слідує, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача його представни ка - адвоката Литвина П.В., дослідивши матеріали справи у їх сукупності , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтею 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини 1 статті 10, частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до частини 4 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 Про судові рішення по цивільній справі від 18 грудня 2009 року, що містяться у пункті 2, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 Цивільного процесуального кодексу України, а також правильно витлумачив ці норми.

Стаття 1046 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

При розгляді справи встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Відповідач ОСОБА_4 позичив у позивача грошові кошти у сумі 514 215,00 грн. відповідно до договору позики грошових коштів від 19.05.2009 р. , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрієвською С.В. та зобов'язався повернути йому 18.11.2009 року ( а.с. 9)

У зв'язку з такими обставинами він звернувся за захистом своїх прав до Дарницького районного суду м. Києва, рішенням якого від 08.10.2012 р. з відповідача ОСОБА_4 стягнуто 514 215,00 грн. основного боргу та з урахуванням інфляційних втрат і пені всього стягнуто 633 639,67 грн. ( а.с. 5-6).

Відповідно до розписки від 01.03.2102 року відповідач ОСОБА_4 позичив у позивача ОСОБА_2 ще 265,000,00 грн., які зобов'язався повернути йому до 20.04.2012 року ( а.с. 10).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2013 р. відповідно до вищезазначеної розписки з відповідача ОСОБА_4 стягнуто на користь позивача 265,000,00 грн. основного боргу та з урахуванням інфляційних втрат і пені всього стягнуто 277386,8 грн. ( а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України обстаини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній чи кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з невиконанням рішення суду від 08.10.2012 р. позивач просить стягнути з відповідача заборгованість - 3 (три ) проценти річних від простроченої суми 633 639,67 грн. за період з 08.10.2012 р до 01.03. 2015 pоку, тобто за 873 дні складає 45465,81 грн. (633639,67 грн. : 100 х 3 % : 365 днів х 873 дні = 45465,81 грн.).

Та у зв'язку з інфляцією за період часу з 08.10.2012 р. до 01.03.2015 p., тобто за 873 дні, його втрати від інфляції від суми боргу 633639,67 грн. складають 216 704, 74 гривні (за жовтень, листопад, грудень 2012 р. - 633639,67 грн. х 1,002 = 634906,94 грн. - 633639,67 грн. = 1267,27 грн.; за весь 2013 рік - 633639,67 грн. х 1,005 = 636807,86 грн. - 633639, 67 грн. = 3 168, 19 гривень; за весь 2014 pік - 633639,67 грн. х 1,249 = 791415,94 грн. - 633639,67 грн. = 157776,27 грн.; за січень 2015 р.ік - 633639,67 грн. х 1,086 = 688132,68 грн. - 633639,67 грн. = 54493,01 грн.). які просить стягнути..

А також у зв"язку , з невиконанням рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2013 року , позивач просить стягнути з відповідача заборгованість - три проценти річних від простроченої суми 277386,8 грн. за період з 27.02.2013 р. до 01.03.2015 p., тобто за 730 днів складає 16643,21 грн. (277386,8 грн. : 100 х 3% : 365 днів х 730 = 16643,21 грн.).

Та у зв'язку з інфляцією за період часу з 27.02.2013 р. до 01.03.2015 p., тобто за 730 днів, мої втрати від інфляції від суми боргу 277386,8 грн. складають 94311,5 грн. (за березень - грудень 2013 р. - 277386,8 грн. х 1,005 = 278773,73 грн. - 277386,8 грн. = 1386,93 грн.; за весь 2014 р. - 277386,8 грн. х 1,249 = 346456,11 грн. - 277386,8 грн. = 69069,31 грн.; за січень, лютий 2015 р. - 277386,8 грн. х 1,086 = 301242,06 грн. - 277386,8 грн. = 23855,26 грн.).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язань за договором позики, а тому приходить до висновку що позовні вимоги в частині 3% річних від простроченої суми 633 639 ( шістсот тридцять три тисячі шістсот тридцять дев"ять) гривень 67 копійок за рішенням Дарницького районного суду м. Києва 08.10. 2012 року, за період з 08.10. 2012 року до 01.03. 2015 року у розмірі 45 465 ( сорок п"ять тисяч чотириста шістдесят п"ять) гривень 81 коп. та інфляційні втрати від суми боргу 633 639 ( шістсот тридцять три тисячі шістсот тридцять дев"ять) гривень 67 копійок за період з 08.10. 2012 року до 01.03. 2015 року у розмірі 216 704 ( двісті шістнадцять тисяч сімсот чотири) гривні 74 коп. та за рішенням суду Дарницького районного суду м. Києва від 27.02. 2013 року - три проценти річних від простроченої суми 277386,8 грн. за період з 27.02.2013 р.оку до 01.03.2015 p. у розмірі 16 643 ( шістнадцять тисяч шістсот сорок три ) гривні 21 коп.та інфляційні витрати за період часу з 27.02.2013 р. до 01.03.2015 p., у розмірі 94 311 ( дев"яносто чотири тисячі триста одинадцять ) гривень 50 коп. підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду (постанова Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4).

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження спричиненої моральної шкоди, не зазначено наявність моральної шкоди, яких саме страждань зазнав позивач, не доведено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та моральною шкодою та з яких саме обставин виходив позивач, визначаючи розмір компенсації.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (далі - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконним діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 4 Постанови роз'яснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач ОСОБА_2 зазначив, що відповідач своїми діями завдав йому моральні та фізичні страждання, що виражені у тривалому нервовому напруженні, втраті здоров'я та психічного стану.

Беручи до уваги наведені обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, зокрема завданням позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача.

Крім цього, позивачем не надано суду доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяння відповідача, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, а надані позивачем медичну документацію щодо його стану здоров"я та діагностичного його обстеження за лютий 2015 року та довідки Ялтинського МСЕК , що він є інвалід другої групи загального захворювання безстроково з 18 жовтня 2012 року ( а.с. 12) не є належними доказами в розумінні ст. 58 ЦПК України, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 6 ч.1, 15 ч.2, 23, 509 ч.1, 525, 526, 610, 611, 612, 615 ч.2, 625ч.2, 1049 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3,4, 10, 11, 57, 58 60, 61, 74-76, 88, 179, 208, 209, 212-215, 224-230, 292 та 294 Цивільного процесуального кодексу України, Постанова Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди , задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 у заборгованість у зв"язку з невиконанням рішення Дарни цького районного суду від 08.10. 2012 року у розмірі 262 170 ( двісті шістдесят дві тисячі сто сімдесят) гривень 55 копійок, яка складається із:

- 45 465 ( сорок п"ять тисяч чотириста шістдесят п"ять) гривень 81 коп. -3% річних від простроченої суми 633 639 ( шістсот тридцять три тисячі шістсот тридцять дев"ять) гривень 67 копійок за період з 08.10. 2012 року до 01.03. 2015 року;

- 216 704 ( двісті шістнадцять тисяч сімсот чотири) гривні 74 коп. - інфляційні втрати від суми боргу 633 639 ( шістсот тридцять три тисячі шістсот тридцять дев"ять) гривень 67 копійок за період з 08.10. 2012 року до 01.03. 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 2 621 ( дві тисячі шістсот двадцять одну) гривню 70 копійок на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за стягнення боргу.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 у заборгованість у зв"язку з невиконанням рішення Дарни цького районного суду від 27.02. 2013 року у розмірі 110 954 ( сто десять тисяч дев"ятсот п"ятдесят чотири) гривні 71 копійка , яка складається із:

- 16 643 ( шістнадцять тисяч шістсот сорок три ) гривні 21 коп. -3% річних від простроченої суми 277 386 ( двісті сімдесят сім тисяч триста вісімдесят шість ) гривень за період з 27.02. 2013 року до 01.03. 2015 року;

- 94 311 ( дев"яносто чотири тисячі триста одинадцять ) гривень 50 коп. - інфляційні втрати від суми боргу 277 386 ( двісті сімдесят сім тисяч триста вісімдесят шість ) гривень за період з 27.02. 2013 року до 01.03. 2015 року .

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1109 ( одна тисяча сто дев"ять ) гривень 55 копійок на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за стягнення боргу.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 09 червня 2015 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК