15 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Журавель В.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсними іпотечного договору та договорів поруки,
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 грудня 2014 року,
в с т а н о в и л а:
У січні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» (далі - ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»
далі - АКБ «Укрсоцбанк»), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, у якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати недійсними іпотечний договір та договори поруки.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що договір вчинено в результаті зловмисної домовленості між представником позивача та відповідача ОСОБА_5, а саме з сплати ОСОБА_5 представнику ТОВ «Атлант Інвест енд Девелопмент» коштів за укладення останнім від імені позивача іпотечного договору у забезпечення виконання останнім своїх зобов'язань за кредитним договором, в результаті якої воля позивача була підмінена волею представника, який фактично вступив у змову з контрагентом з метою одержати власну чи обопільну вигоду або створити негативну ситуацію для товариства, що є підставою для визнання такого правочину недійсним на підставі ст. 232 ЦК України. Тому позивач просив визнати недійсними іпотечний договір та договори поруки.
Справа розглядалась судом неодноразово.
Останнім рішення Печерського районного суду м. Києва від
10 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
м. Києва від 1 грудня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент» до ОСОБА_5, ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсними іпотечного договору та договорів поруки відмовлено.
У касаційній скарзі директор ТОВ «Атланта Інвест енд Девелопмент» - Демчишин Р.П. просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем не було доведено наявності в діях представника товариства Дубового П.П. умислу при укладені оспорюваних договорів поруки та іпотечного договору.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.
Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.
Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до правильного висновку, що позивачем не доведено наявності умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, в розумінні ст. 232 ЦК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 грудня 2014 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» відхилити.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 липня

2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 грудня 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент» до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсними іпотечного договору та договорів поруки залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко В.І. Журавель