Справа № 234/9043/14-ц
Провадження № 2/234/128/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Сухоручко Ю.О.,

при секретарі - Голованенко О.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 3/10 часток жилого будинку АДРЕСА_1 належить позивачці на підставі договору дарування, посвідченому в Першій Краматорській державній нотаріальній конторі 18.11.2005 року за №1-12221, реєстрація в БТІ за № 10114390, 21.11.2005 року. 3/10 часток вказаного жилого будинку розташовані в АДРЕСА_2. На вказаній житловій площі зареєстровані: позивачка, мати позивачки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, діти позивачки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідач по справі, з яким рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25.09.2013 року шлюб розірвано. Відповідач по вказаній адресі не проживає з 10.09.2012 року по теперішній час. Факт не проживання відповідача в будинку АДРЕСА_2 підтверджується актом комітета мікрорайонна №6 Краматорської міської ради від 29.09.2014 року. Зазначені обставини підтверджуються й свідченнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Таким чином відповідач у вказаному житловому будинку не проживає, комунальні платежі не сплачує, внаслідок чого позивачка не має можливості оформити субсидію.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивачка у судовому засідання підтримала свої позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що в будинку АДРЕСА_2 він не проживає, відповідно плату за користування комунальними послугами не сплачує.

Вислухавши доводи позивачки, відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Так в суді з вірогідністю встановлено, 3/10 часток жилого будинку АДРЕСА_1 належить позивачці на підставі договору дарування, посвідченому в Першій Краматорській державній нотаріальній конторі 18.11.2005 року за №1-12221, реєстрація в БТІ за № 10114390, 21.11.2005 року. (а.с. 4-5)

З копії плану земельної ділянки житлового будинку АДРЕСА_1 вбачається, що 3/10 часток вказаного жилого будинку розташовані в АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки комітету мікрорайонну №6 Краматорської міської ради за № 01-29/2242 від 29.09.2014 року у будинку АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, діти позивачки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с. 6)

Відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25.09.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. (а.с. 11)

Як вбачається з акта про не проживання від 29.09.2014 року, засвідченого сусідами, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 відповідач ОСОБА_2 не проживає. (а.с. 6-7).

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Такий захист прав може бути здійснено способами передбаченими ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).

Таким чином, порушене право позивачки підлягає захисту і вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 10, 58, 209, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 - таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржено в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги до Краматорського міського суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й видрукувано в одному екземплярі.

Суддя: