Справа № 610/188/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Соколової К.А., при секретарі Матюшенко І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в:

20.01.2015 року державний виконавець в порядку ст. 377-1 ЦПК України вніс подання про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника ОСОБА_1

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №45847422 з примусового виконання виконавчого листа №2-471/08 виданого Балаклійським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дружину та виконавчого листа №2-472/08 виданого балаклійським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Внаслідок невиконання у добровільному порядку відносно боржника застосовується примусове виконання. При виїзді його за кордон буде неможливим або ускладненим виконання рішення.

Державний виконавець просив подання розглянути за його відсутності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Підставою для прийняття відповідного рішення поданням зазначено положення ст. 377-1 ЦПК України про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, за правилами якої в разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно до вказаних норм, необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобов'язання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою, факту ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішенням суду, оскільки заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як повязаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Однак, матеріали справи не містять достатніх даних, які б свідчили про те, що вказаний боржник на час вирішення подання умисно та злісно ухиляється від виконання процесуальних рішень державного виконавця. Сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов'язань не є тотожнім поняттям з тим, що він ухиляється від них, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

Факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні, до якого мають бути долучені відповідні письмові докази на підтвердження цих обставин, зокрема, матеріали виконавчого провадження про те, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи по виконанню рішення суду, але боржник перешкоджає чи ухиляється від виконання рішення.

Згідно статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.11 ч. З статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні

Розглядаючи подання та вирішуючи питання чи дійсно боржник ухилявся від виконання рішення суду, суд повинен виходити із положень ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначені обов'язки боржника, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Проте, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, обґрунтування ухилення боржника від повного виконання зобов'язання; не зазначено, які дії були здійснені державним виконавцем щодо виконання вимоги про сплату боргу, тощо.

Також суду не надано жодних і достатніх доказів того, що боржник має намір залишити територію України з метою ухилення від виконання судового рішення, даних про його звернення до відповідних органів з цього питання, не вказано будь-яких доводів, що можуть охарактеризувати особу боржника з негативного боку та її неналежну процесуальну поведінку, отримання боржником закордонного паспорту, а також не вказано жодного випадку перетинання останнім державного кордону України.

Таким чином, судом не встановлено фактів та не надано беззаперечних доказів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Відповідно до рекомендацій з цього питання, викладених у листі Міністерства юстиції України від 6.06.2008 року № 25-32/507, подання має містити: прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дата народження (число, місяць та рік). Це потрібно для забезпечення чіткого контролю осіб (боржників) та проведення їх однозначної ідентифікації під час перетинання ними державного кордону, щоб унеможливити ухвалення такого рішення, яке завідомо неможливо буде виконати.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свободі пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За таких умов, з огляду на те, що суд негайно розглядає подання, а державним виконавцем не надано достатньо доказів на підтвердження вимог свого подання, суд вважає за необхідне відмовити йому у задоволенні цього подання. Відмова не позбавляє державного виконавця на повторне звернення до суду з наданням та врахуванням вищевказаних даних.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя