Справа № 159/7300/14-ц
Провадження № 2/159/121/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

м. Ковель 16 січня 2015 року

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. заяву позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Ковельського районного відділу державної міграцйної служби України у Волинській області, ремонтного житлово - комунального підприємства № 2 (м. Ковель) про визнання права користування житловим приміщенням, постановлення на реєстраційний облік проживання за адресою розташування спірної квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом 08.12.14 р..

У попередньому судовому засіданні 16.01.15 р. заявниками - позивачем ОСОБА_1 та його представником адвокатом подано суду заяву про забезпечення позову, мотивовану тим, що попередньо подана до суду заява про забезпечення позову за станом на 16.01.15 р. не розглядалась, хоча була належно оформленою. Заявникам відомо, що спірна квартира знаходиться у процесі приватизації, що розпочатий відповідачем фізичною особою. Позивач вважає, що має приймати участь у приватизації, так як був законно зареєстрований у спірній квартирі і був незаконно знятий з реєстрації місця проживання за адресою розташування спірної квартири, що в даний час є предметом його скарг та позовів. Зазначає, що у разі виготовлення та видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру, реєстрації права власності на неї, виникнуть нові судові процеси. Відповідач - фізична особа має намір відчужити спірну квартиру третім особам, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення у розглядуваній справі. Просять заявники заяву задовольнити та забезпечити позов шляхом заборони Ковельській міській раді, виконавчому комітетові, відділу приватизації, розташованому у м. Ковелі, реєстраційній службі Ковельського райуправління юстиції вчиняти будь - які дії, направлені на виготовлення, видачу свідоцтва про право власності на спірну квартиру, реєстрації його, відчудження спірної квартири у будь - який спосіб до вирішення спору по суті.

Заявники вищезазначену заяву підтримали. Представник позивача додатково суду пояснила, що відповідач активно діє у напрямку реалізації права на приватизацію спірної квартири, а позивач має право на використання у повному обсязі як права на приватизацію житла безоплатно, так і права на приватизацію житла оплатно.

Відповідач - фізична особа проти задоволення заяви заперечила, обгрунтувавши свою позицію тим, що є судові рішення, що набрали законної сили, про виселення позивача із спірної квартири, що перебувають на виконанні у В ДВС. Крім того, позивач ставить питання визнання за ним право користування спірною квартирою. Позивач вже використав своє право на приватизацію іншої квартири, що перебувала у власності держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

За змістом ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, серед іншого, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналізуючи доводи заявників, суд враховує, що на даний час є судові рішення, за якими позивача ухвалено виселити із спірної квартири, що набрали законної сили.

Відповідач на даний час є квартиронаймачем, яка, дійсно, має намір реалізувати належне їй право на приватизацію спірної квартири, чого вона не заперечила і в суді.

Позивач, дійсно, був у складі сімї, що використала своє право на приватизацію квартири за іншою адресою, чого ні він ні його представник не заперечили. Це ж стверджується і копіями: розпорядження органу приватизації № 382 від 17.02.95 р., довідки № 484 про склад сімї наймача квартири та займані ними приміщення, виданої РЖКП - 2 для цілей приватизації іншої квартири, у т.ч. позивачем.

Посилання представника позивача на ту обставину, що позивач має і може бути позбавлений права реалізувати у повному обсязі своє право на приватизацію житла стосовно іншої спірної квартири, або використати своє право на оплатну приватизацію житла по відношенню до спірної квартири, на думку суду, є непереконливими.

Так, позовні вимоги позивача стосуються визнання за ним права на користування спірною квартирою разом з відповідачем фізичною особою, а також права бути зареєстрованим за місцем розташування спірної квартири як особа, яка проживає у спірній квартирі.

За змістом положень Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, об'єктами приватизації є квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

На думку суду, зміна власника спірної квартири не ускладнить та не унеможливить виконання рішення у розглядуваній справі.

А тому підстав до задоволення заяви суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 151, 152 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяву позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Ковельського районного відділу державної міграцйної служби України у Волинській області, ремонтного житлово - комунального підприємства № 2 (м. Ковель) про визнання права користування житловим приміщенням, постановлення на реєстраційний облік проживання за адресою розташування спірної квартири відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Головуючий:ОСОБА_4