АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Вербової І.М., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

за участю:

третьої особи ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан ЮліїСтаніславівни,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Білан Ю.С. про визнання її дії щодо відмови у належному розрахунку заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_3 по виконавчим листам №2-1176/2009 року та № 753/12984/13 від 11.10.2013 року у стягненні повної суми аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, незаконними. Заявник просила суд зобов'язати головного державного виконавця ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Білан Ю.С. здійснити належний розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по аліментах на утримання неповнолітньої дитини за вказаними виконавчими листами, враховуючи мінімальний розмір заробітної плати встановлений на певний період за кожний місяць, починаючи з 04.11.2008 року у вигляді 1/3 частини від мінімальної заробітної плати до 02.08.2013 року, та з 02.08.2013 року 1/2 частини мінімальної заробітної плати по теперішній час.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.03.2014 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Білан Ю.С. щодо невжиття належних заходів для одержання достовірної інформації про джерела та розмір доходів боржника ОСОБА_3 Зобов'язано головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Білан Ю.С. одержати достовірну інформацію про джерела та розмір доходів боржника ОСОБА_3 і з врахуванням одержаних даних здійснити розрахунок його заборгованості за аліментами у відповідності з нормами ст. 195 СК України та п. 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Справа № 753/2653/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1109/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О..
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Третя особа ОСОБА_3 (платник аліментів) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що в порушення вимог діючого законодавства він не був залучений судом до участі у вищезгаданій справі. Вважає, що суд першої інстанції невірно застосував Закон України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, положення Сімейного Кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Частково задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірною бездіяльністю головного державного виконавця Білан Ю.С. порушено права стягувача.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

В силу ст. ст. 383, 384 ЦПК України, ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено при розгляді справи в суді першої інстанції, що на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві знаходяться два виконавчі листи №2-1176/2009 рік та № 753/12984/13 від 11.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 31-32; 67-68) (а. с. 29-95). 15.05.2009 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно з 04.11.2008 року та до досягнення ним повноліття (а. с. 44). 14.10.2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2013 року і до повноліття дитини (а. с. 70). ОСОБА_3 працює на посаді директора ПП «ДС» і вказаним підприємством надавались до ВДВС звіти про здійснення відрахування та виплати із його заробітної плати, на підставі яких вбачається, що він отримував заробітну плату в розмірах: листопад 2008 р. - 617,50 грн., грудень 2008 р. - 700 грн.; січень 2009 р. - 700 грн.; лютий 2009 р. - 700 грн., березень 2009 р. - 700 грн., квітень 2009 р. - 700 грн., травень 2009 р. - 519,16 грн., червень 2009 р. - 618,96 грн., липень 2009 р. - 618,96 грн., серпень 2009 р. - доходи відсутні, вересень 2009 р. - 618,96 грн., жовтень 2009 р. - 618,96 грн., листопад 2009 р. - 659,93 грн., грудень 2009 р. - 659,93 грн.; січень - серпень 2010 р. - доходи відсутні, вересень 2010 р. - 900 грн., жовтень 2010 р. - 900 грн., листопад 2010 р. -930 грн., грудень 2010 р. - 930 грн.; січень 2011р.-950 грн., лютий 2011р. - 950 грн., березень 2011р. - доходи відсутні, квітень 2011р. - 980 грн., з травня 2011р. по грудень 2013р. - доходи відсутні (а. с. 45, 53-55, 93). При нарахуванні аліментів державний виконавець, в порушення вимог ст.195 СК України, за період, коли ОСОБА_3 не працював, обчислював аліменти без врахування середньої заробітної плати у м. Києві та не врахував, що розмір заробітної плати, який надавався платником аліментів до виконавчої служби не відповідав розміру заробітної плати, який надавався підприємством у Міндоходів у м. Києві (а. с. 8-9). Ці обставини стали підставою для звернення з вищезгаданою скаргою до суду.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного у виконавчому документі, у спосіб та в порядку, встановленому цим виконавчим документом та Законом.

Відповідно до ст. 195 СК України,заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі, якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Згідно з п. 7.13, 7.13.1 Наказу МЮУ «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 року Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що законодавець поклав на державного виконавця обов'язок щодо контролю правильного нарахування аліментів.

Враховуючи, що при розгляді скарги в суді було встановлено, що державний виконавець не вживав заходів для одержання достовірної інформації щодо доходів платника аліментів, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення скарги правильними.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянт не був залучений судом до участі в справі, хоча є заінтересованою особою. Разом з тим, враховуючи, що вказаним рішенням будь-яких його прав або законних інтересів не порушено, не знаходить підстав для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції. При цьому, приймаючи таке рішення колегія суддів керується вимогами ч. 2 ст. 308 ЦПК України.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, положення Сімейного Кодексу України не знайшли свого підтвердження в суді першої інстанції, в зв'язку з чим також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги .

Таким чином, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апелянтом не надано переконливих доказів, які б спростовували правильність висновків суду.

Отже, висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,304,312,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

Н.О. Прокопчук