Справа № 372/2598/14 Головуючий у І інстанції Тиханський О.Б.
Провадження № 22-ц/780/107/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк
Категорія 58 09.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Химинець Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

21 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом, де просить звернути стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки і передати права власності на житловий будинок, загальною площею 234,30 кв.м., житловою - 52,30 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,208 га, які розташовані по АДРЕСА_1.

На обґрунтування заявлених вимог товариство зазначило, що 25 лютого 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно умов якого банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 100 000 доларів США до 25 лютого 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 13,40% річних.

25.02.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачами укладений договір іпотеки, згідно якого останні передали в іпотеку зазначене майно, Вартість предмету іпотеки визначена за згодою сторін та становить 858 500 грн.

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, унаслідок чого позивач набув права за названими договорами.

Відповідачі зобов'язання за правочинами не виконують, унаслідок чого заборгованість за кредитним договором складає 120 578,63 доларів США, що еквівалентно 1 218 953,49 грн. за курсом НБУ.

Окрім цього, просить визнати за позивачем право власності на предмет іпотеки, припинити право власності відповідачів на вказане нерухоме майна, виселити їх із спірного будинку та витребувати у них технічний паспорт, правовстановлюючі документи або їх дублікати на зазначений будинок.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

В рахунок виконання основного зобов'язання щодо сплати заборгованості у розмірі 120 578,63 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1 218 953,49 грн., за договором про надання споживчого кредиту №00 від 25.02.2008 року, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, звернути стягнення, на підставі договору іпотеки №78024 від 25.02.2008 року, на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,208 га, шляхом передачі та визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», , м. Київ, вул. Щорса 36, корп. Б.

Припинено право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,208 га.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 3 654 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просять рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, відповідно, про задоволення та відмову в задоволенні позову.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 25 лютого 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №00, згідно умов якого банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 100 000 доларів США до 25 лютого 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 13,40% річних ( а.с. 12-20, 21-25 т. 1 ).

Цього ж дня, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та відповідачами укладений договір іпотеки, згідно якого останні передали в іпотеку житловий будинок, загальною площею 234,30 кв.м., житловою - 52,30 кв.м, та земельну ділянку, площею 0,208 га, які розташовані по АДРЕСА_1, вартістю 858 500 грн. ( а.с. 36-39, 60-61, 62-63, 187-199 т.1 ).

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ( а.с. 72, 73-76 т. 1 ).

У відповідності до положень ст. 210 ЦК України, позивач здійснив реєстрацію правочину лише щодо житлового будинку і 01 серпня 2014 року внесений до Державного реєстру іпотек як іпотекодержатель саме цього майна ( а.с. 169 т. 1 ), унаслідок чого позивач набув права вимоги лише щодо нього.

Доказів на підтвердження реєстрації правочину щодо земельної ділянки, ні позивач, ні його представник, місцевому суду та суду другої інстанції не надали, незважаючи в т.ч. і на запити апеляційного суду ( а.с. 36, 37 т. 2 ).

29 жовтня 2013 року позивач направив відповідачам вимогу про погашення заборгованості або передачу у власність банку іпотечного майна, погодження вартості майна, надання доступу до предмета іпотеки, звільнення житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку і, окрім іншого, повідомив про перехід до нього прав за названими правочинами ( а.с. 64-65, 66-67, 68-70 т. 1 ).

Відповідачі зобов'язання за правочинами не виконують, унаслідок чого заборгованість за кредитним договором на 21 березня 2014 року складає 120 578,63 доларів США, що еквівалентно 1 218 953,49 грн. за курсом НБУ, із яких тіло кредиту - 93 428,59 доларів США, що еквівалентно 944 488,31 грн., відсотки - 27 150,04 доларів США, що еквівалентно 274 465,18 грн. ( а.с. 46 т. 1 ).

А 21 травня 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами та сплатив 3 654 грн. і 243,60 грн. судового збору ( а.с. 1, 2, 3- 9 т. 1 ).

Ухвалюючи судове рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції викладеного у повній мірі не врахував, зокрема, відсутності у позивача прав іпотекодержателя на земельну ділянку та наявність таких на житловий будинок.

Згідно із ст. 37 Закону України «Про іпотеку» лише іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

При цьому, відповідне застереження щодо предмету іпотеки наявне у п. 5.2.1 договору іпотеки №78024 від 25 лютого 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Окрім цього, вирішення питання щодо решти позовних вимог та відмова у їх задоволенні не мотивована та не ґрунтується на положеннях ст.ст. 214-215 ЦПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи, вважаючи встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробивши висновки, які не відповідають матеріалам справи, без додержання норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. 37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 16, 512, 525, 526, 598, 625, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215 ЦПК України, положень п. 39 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення в частині заявлених Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» вимог.

Таким чином, доводи апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1, на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог про передачу позивачу прав власності лише на житловий будинок, припинення права власності відповідачів на це майно у відповідності до ст. 309 ЦПК України та зазначених положень матеріального і процесуального права з відмовою в решті заявлених вимог.

При цьому, визнання за позивачем права власності на житловий будинок, на переконання апеляційного суду, не потребується, оскільки йому передаються права власності на це майно відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», яка, окрім іншого, не містить такого способу захисту порушених цивільних прав чи інтересів.

Не ґрунтуються ці вимоги і положеннями ст. 392 ЦК України, згідно якої вони можуть бути заявлені лише власником майна, яким не є на даній стадії позивач.

Виселення відповідачів із займаного житлового будинку, на переконання апеляційного суду, неможливе оскільки позивач не набув права власності та, відповідно, ним не дотриманий порядок виселення відповідачів, встановлений ст.ст. 9, 109 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», п. 43 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року.

При цьому, відповідачі на даний час є співвласниками житлового будинку і їх права, зокрема, користування помешканням для власного проживання захищені законом, зокрема, ст. 383 ЦК України.

Не підлягають до задоволення і вимоги про витребування у відповідачів технічного паспорту, правовстановлюючих документів або їх дублікатів на зазначений будинок, оскільки позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження факту наявності їх у відповідачів, усупереч положень ст. 60 ЦПК України.

Будь-які права чи охоронювані законом інтереси Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», у цьому випадку, на переконання апеляційного суду, не порушені, а відтак - воно ( товариство ) не має права на захист згідно положень ст. 15 ЦК України, оскільки права власності на житловий будинок ним не зареєстровані у відповідності до положень ст. 210 ЦК України.

Окрім цього, зазначені документи позивач отримає при реєстрації свого права власності на житловий будинок на підставі рішення суду та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Визнання за позивачем права власності на земельну ділянку та припинення такого у відповідачів також неможливе в силу відмови у позові про звернення стягнення заборгованості за правочином на цей вид майна за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Згідно положень ст. 217 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зупинити виконання рішення про задоволення позову на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, оскільки житло відповідачів підпадає під його дію.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи із пропорційності задоволених вимог, суд другої інстанції вважає за необхідне стягнути із відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1 827 грн. ( а.с. 1, 270 т. 1 ), а в дольовому порядку - по 913,50 грн., з кожного.

Зазначені Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в апеляції доводи, зокрема, про невідповідність житлового будинку відповідачів вимогам, передбаченим Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, наявність правових підстав для виселення, на переконання суду другої інстанції, не є, у силу викладеного, правовою підставою для зупинення виконання рішення суду та відмови у позові про виселення, заявленому до відповідачів.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для звернення стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема, на житловий будинок, спростування її розміру, з точки зору суду другої інстанції, не є підставою для відмови у частині позову, яку визнано обґрунтованою.

Доказом наявності у позивача прав іпотекодержателя, як зазначено, є інформаційна довідка з Державного реєстру іпотек ( а.с. 165 т. 1 ), змістом якої спростовується назване твердження.

При цьому, зазначений апелянт не надав суду доказів на спростування наявного боргу за кредитним договором у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», окрім іншого, не позбавлено можливості звернутись до суду із вимогами щодо земельної ділянки у разі набуття прав іпотекодержателя на це майно.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати і ухвалити за цими вимогами нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково. У рахунок виконання основного зобов'язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором від 25.02.2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, у розмірі 120 578,63 доларів США, що складає 1 218 953,49 грн., із яких: 93 428,59 доларів США, що складає 944 488,31 грн. - заборгованість за кредитом, 27 150,04 доларів США, що складає 274 465,18 грн. - заборгованість по процентам, звернути стягнення на житловий будинок, загальною площею 234,30 кв.м., житловою - 52,30 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1, шляхом передачі права власності на предмет іпотеки іпотекодержателю за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року - Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності ( незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та припинити право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 на зазначене майно.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі по 913,50 грн., з кожного.

Зупинити виконання рішення в частині передачі права власності на зазначений житловий будинок на період дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

О.П. Коцюрба