Рішення

Іменем України

07 вересня 2015 року

Теребовлянський районний суд в складі :

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільної справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, виділивши їй відступивши від засад рівності часток подружжя в натурі частину будинку, що по вул. Центральна, 13а в с. Острівець Теребовлянського району Тернопільської області, а саме : прибудований гараж Б площею 44.50 кв.м., з якого є запасний вхід до будинку, кладову 1-4 площею 10.30 кв.м., 1/3 частину коридору 1-1 площею 36.50 кв.м., яка при спорудженні перегородки відокремить площу відповідача від її та забезпечить їй вихід на другий поверх будинку, коридор 2-1 площею 30.40 кв.м., житлову кімнату 2-2 площею 16.60 кв.м., житлову кімнату 2-3 площею 14.50 кв.м., житлову кімнату 2-4 площею 15.10 кв.м., ванну 2-5 площею 6.40 кв.м., житлову кімнату 2-6 площею 10.40 кв.м., житлову кімнату 2-7 площею 20.60 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 24.0 кв.м., підвал І площею 8.70 кв.м., 2/3 частини огорожі камяної, 2/3 частини огорожі металевої. Відповідачу ОСОБА_3 виділити : ганок Г площею 10.20 кв.м., 2/3 частини коридору 1-1 площею 36.50 кв.м., кухню 1-2 площею 14.70 кв.м., ванну 1-3 площею 6.40 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 24.0 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 20.40 кв.м., підвал ІІ площею 8.80 кв.м., 1/3 частину огорожі камяної, 1/3 частину огорожі металевої, посилаючись на мотиви викладені нею у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, так як позивачка просить провести поділ в натурі незавершеного будівництвом житлового будинку, відступивши від засад рівності часток сторін. Набуття права власності на новостворене нерухоме майно регулюється ст. 331 Цивільного кодексу України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-1V від 01.07.2004 р. Відповідно до п. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Спірний незавершений будівництвом будинок не був прийнятий до експлуатації у порядку визначеному законодавством України і поділу не підлягає, а тому просить суд у задоволенні позову позивачки ОСОБА_1 відмовити, у звязку із безпідставністю позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено наступне:

Шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_6 було зареєстровано 05 вересня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ИД № 105983 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 10.

Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти : ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Теребовлянського районного суду від 20 жовтня 2014 року шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_6 було розірвано.

Під час перебування у шлюбі рішенням виконавчого комітету Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 18 липня 2005 року надано дозвіл відповідачу ОСОБА_3 на будівництво житлового будинку на власній земельній ділянці. Останнім виготовлено технічний паспорт на одноквартирний двоповерховий житловий будинок в с. Острівець Теребовлянського району Тернопільської області.

Будівництво житлового будинку в с. Острівець, вул. Центральна, 13а Теребовлянського району Тернопільської області проведено відповідно до паспорта № 62 на забудову садиби в населених пунктах України.

Таким чином, з матеріалів справи і пояснень представників сторін в судовому засіданні встановлено, що будівництво спірного незавершеного будівництвом житлового будинку, проводилось згідно Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" на підставі будівельного паспорту та дозволу на виконання будівельних робіт по спорудженню індивідуального житлового будинку і господарських споруд на земельній ділянці ОСОБА_3

Відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, на підставі вищевказаної норми, спільно збудований незавершений будівництвом житловий будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Так, рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2014 року визнано обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 незавершений будівництвом житловий будинок в с. Острівець Теребовлянського району Тернопільської області.

На даний час будівництво вказаного обєкту спільної сумісної власності бувшого подружжя не завершено, обєкт в експлуатацію не прийнято, право власності на нього не зареєстровано.

Так, відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 2 Законом України «Про держа0вну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно роз'яснень даних в п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК України).

Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

Також, слід зазначити й те, що за правилами ст.ст. 355 і 367 Цивільного кодексу України та ст. 71 Сімейного кодексу України може були поділено в натурі лише те майно, право власності на яке набуто (виникло) в установленому Законом порядку.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог позивачки ОСОБА_1 щодо поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності бувшого подружжя, шляхом виділу позивачці та відповідачу в натурі часток у об'єкті незавершеного будівництва - будинку, що по вул. Центральна, 13а в с. Острівець Теребовлянського району Тернопільської області, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою позивачці у задоволенні її вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивачку.

Керуючись ст. ст.10, 60, 88, 174, 179, 208, 218 ЦПК України, ст.ст. 331, 355 і 367 Цивільного кодексу України, ч.ч. 1, 2 ст. 60, 71 Сімейного кодексу України, ст. 2 Законом України «Про держа0вну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.МАЛЯРЧУК