У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М., Хилевича С.В.

секретар - Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з"явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кузнецовського міського суду від 05.12.2014 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вказане рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. З аналізу практики розгляду судами України справ про стягнення аліментів правильним в цій справі є призначення судово-генетичної експертизи з метою встановлення чи спростування батьківства відповідача по відношенню до дитини ОСОБА_3.

Відмовивши у призначенні експертизи суд 1-ї інстанції порушив гарантовані їй та дитині Конституцією України права на судовий захист, положення Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: ст.ст.10,57,58,ч.1,2,3 ст. 60, ст. 212-214 ЦПК України, ч.1 ст. 55, ст. 129 Конституції України, ч.1 ст. 3, ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 27 Конвенції про права дитини, ч.1 ст. 141, ст. 181 СК України. Судом не взято до уваги пояснення свідків, не враховано і не перевірено судом доводів про те, що відповідач матеріально допомагав дитині. Не відповідає вимогам закону висновок суду про те, що проведення судово-генетичної експертизи може бути пов»язано лише з вимогами про встановлення батьківства в судовому порядку. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В позовній заяві вказувала, що у період з січня 2006 р. по травень 2008 р. проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу та у неї 21.02.2009 р. народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, яке видане 05.03.2009

_______________________________________________________________________________________________________

Справа № 565/825/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Незнамова І.М.

Провадження № 22-ц/787/135/2015 Суддя-доповідач - Оніпко О.В.

року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, де в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_1 (а.с.4).

У зв»язку із запереченнями відповідача проти позову та доводами останнього про те, що він не являється батьком дитини, а тому у нього відсутні обов»язки щодо її утримання, позивачка 05.12.2014 р. звернулася до суду з клопотанням про призначення судово-генетичної експертизи у даній справі, проти якого відповідач заперечив та яке було відхилено ухвалою суду від 05.12.20114 р. ( а.с. 49-50,56).

Згідно з матеріалами справи, позов ОСОБА_1 просила задовольнити на підставі вимог ст.180, ч.3 ст.181, ст.182 СК України, які, як вірно зазначив місцевий суд у рішенні, застосовуються виключно до батьків дитини, тобто, відповідно до вимог закону, підставою виникнення прав та обов'язків батьків і дітей є походження дітей, засвідчене у встановленому законом порядку.

Таке засвідчення юридично оформляється : шляхом реєстрації народження дитини в органах РАЦСу, коли батьки дитини перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі; у разі добровільного визнання батьківства дитини батьком, який не перебуває в шлюбі з матір'ю дитини; у разі встановлення батьківства в судовому порядку, якщо батьки не перебувають у шлюбі, а батько (мати) заперечує своє батьківство (материнство).

Згідно зі ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебувала у шлюбі, у випадках коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька вбачається, що реєстрація народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулася відповідно до ч.1 ст. 135 СК України і у ньому не вказано, що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 (а.с.22).

Доводи ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваного рішення у зв»язку з відмовою суду у задоволенні її клопотання про призначення судово-генетичної експертизи у даній справі, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 128 цього Кодексу, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 цієї статті, приймаються до судового розгляду, якщо ,зокрема, дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

За нормами ст. 128 СК України, підставами для підтвердження походження дитини від конкретного чоловіка є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦК України.

Таким чином, походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. До того ж можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Судом також можуть бути призначені експертизи, щоб з більшою достовірністю встановити батьківство, а відповідач, у свою чергу, може посилатися на факти, заперечуючи презумпцію його батьківства.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у своєму позові про стягнення з відповідача аліментів, повинні бути досліджені при розгляді судом спору між сторонами щодо встановлення батьківства відповідача по відношенню до дитини .

Однак, не дивлячись на роз»яснення судом 1-ї інстанції позивачці вищенаведених вимог закону, остання з такими позовними вимогами до суду не зверталася, а просила призначити у справі судово-генетичну експертизу та допитати свідків, що на переконання ОСОБА_1 та її представника, слугувало б підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У зв»зку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення аліментів з ОСОБА_2 за безпідставністю позовних вимог, оскільки наведені позивачкою доводи і матеріали справи не свідчать про батьківство відповідача відносно дитини, на утримання якої ОСОБА_1 просить стягувати аліменти, а позовні вимоги про встановлення чи оспорювання батьківства сторонами не заявлялись.

Оскільки рішення місцевим судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків, наведених у ньому, не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 311-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий

Судді: