У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

секретар - Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Шарк-плюс» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2014 р. за позовом приватного підприємства «Шарк-плюс» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

ПП «Шарк-плюс» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 в серпні 2014 р.

Просило стягнути із відповідачки 86473 грн., одержаних від реалізації автомобілів.

На обґрунтування зазначало, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 26.05.08 р. стягнуто із ПП «Шарк» 750000 грн. збитків. На виконання цього рішення господарський суд 14.06.10 р. видав судовий наказ. Під час виконавчого провадження установлено, що підприємство-боржник ліквідовано за рішенням власника, а його майно після ліквідації отримала ОСОБА_2 як засновник. З метою ухилення від виконання судового наказу відповідачка незаконно вилучила, зареєструвала, а згодом відчужила два автомобілі (Міцубісі-Паджеро, 2002 р. випуску, № НОМЕР_1, Газель-2705, № НОМЕР_2) загальною вартістю 86473 грн., тобто заволоділа грошовими коштами від продажу майна, право стягнення на яке належить йому як стягувачу.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24.10.14 р. у позові відмовлено (а.с.44-46).

Апелянт просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Доводить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права. Указує, що грошові кошти, одержані від продажу майна ліквідованого підприємства «Шарк», повинні були надійти на рахунок ПП «Шарк-плюс» як безспірне стягнення.

Суд першої інстанції виходив із того, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 26.05.08 р., яке набрало законної сили 29.04.2010 р., стягнуто з ПП «Шарк» (власником якого була ОСОБА_2Б.) на користь ПП «Шарк-плюс» 75000 грн. збитків. 15.09.09 р. у Бюлетені державної реєстрації № 133 (18) було опубліковане оголошення про ліквідацію ПП «Шарк». Протягом установленого законом строку для пред'явлення вимог кредиторів до юридичної особи, яка ліквідується, вимог до ПП «Шарк» позивач не пред'являв. 30.11.09 р. ліквідаційна комісія ПП «Шарк» у порядку, передбаченому ст. 111 ч.4 ЦК України та ст. 61 ч.4 ГК України, передала, а засновник указаного підприємства ОСОБА_2 прийняла, зокрема, автомобілі Pajero та ГАЗ 2705 залишковою вартістю 59389 грн. і 27084 грн. відповідно. Рішенням господарського суду Закарпатської області від 18.09.12 р., яке набрало законної сили та є чинним, у позові ПП «Шарк-плюс» про визнання недійсним рішення ліквідаційної комісії ПП «Шарк», відображеного в акті приймання-передачі майна від 30.11.09 р., відмовлено, що відповідно до ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» виключає можливість стягнення із власника майна - ОСОБА_2, вартості реалізованих автомобілів на загальну вартість 86473 грн.

23.06.10 р. було відкрито виконавче провадження із примусового виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 26.05.08 р., а 25.10.10 р. - закрито. У задоволенні скарги ПП «Шарк-плюс» на постанову про закінчення виконавчого провадження рішенням господарського суду Закарпатської області від 22.11.10 р. було відмовлено, а 14.04.11 р. - знято арешт зі спірних автомобілів.

Колегія суддів погоджується з указаним висновком через його відповідність обставинам справи та нормам матеріального права.

Так, згідно з положеннями ст. 95 ч.1, ч.6 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-XII від 14.05.1992 р. якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. Власник майна боржника (уповноважена ним особа), керівник боржника, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор), які допустили порушення вимог частини першої цієї статті, несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення власником майна боржника (уповноваженою ним особою), керівником боржника, головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) вимог частини першої цієї статті підлягає розгляду господарським судом при проведенні ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора банкрута, що є підставою для подальшого звернення кредиторів до власника майна боржника (уповноваженої ним особи), керівника боржника, голови ліквідаційної комісії (ліквідатора).

Оскільки ПП «Шарк-плюс» своїх вимог як кредитор до ліквідаційної комісії ПП «Шарк» не заявляв, порушень ліквідаційної процедури господарським судом не встановлено, цивільних прав і обов'язків між ПП «Шарк-плюс» і відповідачем як фізичною особою не виникло, то позов є безпідставним. Посилання позивача на ст. 400 ЦК України (обов'язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності чи інше право або яка є добросовісним володільцем) правового стосунку до суті спору не має.

У зв'язку з цим доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу як аналогічні доводам позовної заяви, суперечні обставинам справи та базовані на неправильному розумінні змісту спірних правовідносин.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства «Шарк-плюс» відхилити.

2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2014 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: