Справа № 609/1192/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Шумський районний суд

Тернопільської області

В складі головуючої судді Томчук С.В.

За участю секретаря: Кравчук Л.М.

За участю представника позивача ОСОБА_1

Відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ під час відкритого судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу ( про стягнення матеріальної шкоди ) заподіяної державі в особі ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області у зв»зку з оплатою незаконно звільненого працівника, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 районна державна адміністрація Тернопільської області звернулася до суду з позовом про стягнення в порядку регресу із ОСОБА_2 матеріальної шкоди, заподіяної державі в особі ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області у зв»язку з оплатою незаконно звільненого працівника в сумі 9366.37 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що з 16 травня 2014 року по 23 грудня 2014 року на посаді голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації перебував ОСОБА_2 Згідно ст. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрації видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

31 жовтня 2014 року було видано розпорядження голови районної державної адміністрації № 151 з «Про звільнення ОСОБА_4М.», яким звільнено ОСОБА_4 з посади завідувача сектором у справах молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації у зв»язку із неодноразовим порушенням трудової дисципліни, передбаченої правилами внутрішнього трудового розпорядку.

13 січня 2015 року Тернопільський окружний адміністративний суд виніс постанову про скасування розпорядження голови районної державної адміністрації № 151-к з «Про звільнення ОСОБА_4М.» та поновив ОСОБА_4 на посаді завідувача сектором у справах молоді та спорту ОСОБА_3 районної державноїх адміністрації та стягнув із ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області на користь ОСОБА_4 9366.37грн.( 4670.85 грн. сума нарахованої заробітної плати, 1695.52 грн. нарахований Єдиний соціальний внесок на заробітну плату, 3000 грн. витрати на правову допомогу).

Вищезазначена постанова суду набрала законної сили та 30 січня 2015 року, згідно розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації № 20-к ОСОБА_4 була поновлена на посаді.

Згідно довідки відділу фінансово-господарського забезпечення апарату ОСОБА_3 районної державної адміністрації сума нарахувань ОСОБА_4 становить 9366.37 грн.

( 4670.85 грн. сума нарахованої заробітної плати, 1695.52 грн. нарахований Єдиний соціальний внесок на заробітну плату, 3000 грн. витрати на правову допомогу).

Виплату заробітної плати та Єдиного соціального внеску на заробітну плату проведено 27 лютого 2015 р., виплату витрат на правову допомогу проведено 30 червня 2015 р.

Тобто шкода, завдана ОСОБА_4 незаконним звільненням з роботи була повністю відшкодована державою в особі ОСОБА_3 РДА.

У зв»язку з викладеним вище, ОСОБА_3 районна державна адміністрація просить суд позовні вимоги, зазначені вище задоволити у повному об»ємі та стягнути із ОСОБА_2 кошти в сумі 9366.37грн., оскільки ОСОБА_4 була звільнена з посади на підставі незаконного розпорядження відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки вважає видане ним розпорядження про звільнення ОСОБА_4 законним так, як його незаконність прямо не встановлені постановою Тернопільського окружного адміністративного суду, а воно лише скасоване. Крім того останній вважає, що ОСОБА_3 районна державна адміністрація не є належним позивачем по даній справі. Належним позивачем останній вважає Президента України, або особу, які президентом будуть делеговані такі повноваження. На підставі сказаного в позові просив відмовити.

Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши представлені суду докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

У відповідності до розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 16 травня 2014 року № 43 к ОСОБА_2 приступив до виконання обов»язків голови вищезазначеної адміністрації.

Згідно розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 31 жовтня 2014 року № 151 к ОСОБА_4 звільнено з посади завідувача сектором у справах молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації у зв»язку із неодноразовим порушенням трудової дисципліни, передбаченої правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно постанови Тернопільської окружного адміністративного суду від 13 січня 2015року, яка залишена в силі Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року скасовано розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 31 жовтня 2014 року № 151 к « Про звільнення ОСОБА_4М.». Вирішено поновити ОСОБА_4 на посаді завідувача сектору у справах молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації та стягнуто із ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області на користь ОСОБА_4 9366.37 грн. за час вимушеного прогулу, та витрати на правову допомогу.

Згідно довідки відділу фінансово-господарського забезпечення апарату ОСОБА_3 районної державної адміністрації сума нарахувань ОСОБА_4 становить 9366.37 грн.

( 4670.85 грн. сума нарахованої заробітної плати, 1695.52 грн. нарахований Єдиний соціальний внесок на заробітну плату, 3000 грн. витрати на правову допомогу).

Виплату заробітної плати та Єдиного соціального внеску на заробітну плату проведено 27 лютого 2015 р., виплату витрат на правову допомогу проведено 30 червня 2015 р.

Згідно розпорядження Президента України від 23 грудня 2014 року ОСОБА_2 звільнено з посади голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області.

Згідно ст.41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрації видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно з п.8 ч.1 статті 134 КЗпП України, службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди.

Відповідно до ст. 237 КЗпП України обов»язок покрити заподіяну підприємству, установі організації шкоду у зв»язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу покладається на винну в незаконному звільненні службову особу, якщо його звільнення здійснене з порушенням закону.

Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадовою або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з п. 20 Постанови ПВСУ « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року №14, право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, установою, організацією сум третій особі.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 була звільнена з роботи незаконно, на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 РДА, яке в подальшому було скасоване рішенням суду, кошти за час вимушеного прогулу в сумі 9366.37 грн. були списані із рахунку ОСОБА_3 РДА, а тому суд вважає, що останні підлягають стягненню в порядку регресу із винної особи ОСОБА_2.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.212-214,218 ЦПК України, ст..1174 ЦК України, ст.ст. 134,237 КЗпП України суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави в особі ОСОБА_3 районної державної адміністрації 9366.37 грн. заподіяної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20грн.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем та іншими особами, які приймали участь у справі до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5