РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/10489/14-ц

пр. № 2/759/271/15

27 січня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретарів судового засідання Левко О.О., Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,

ВСТАНОВИВ :

Позивач 13.06.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення боргу за розпискою обґрунтовуючи свої вимоги тим, що надав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 20785 доларів США, що було оформлено 27.04.2012 року письмовою розпискою на умовах строковості та зворотності. Проте, після настання строку повернення грошових коштів, відповідач останні добровільно не повернув, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовомв якому просив стягнути з відповідача суму боргу та відсотки за користування коштами, а також судові витрати.

04.11.2014 року позивачем уточнено позовні вимоги, а саме суму боргу та три проценти річних від простроченої суми перераховано у відповідності до діючого курсу НБУ станом на 27.10.2014 року (а.с. 29-32).

У судовому засіданні 27.01.2015 року позивач та його представник ОСОБА_3 позов підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві з врахуванням уточнень від 04.11.2014 року.

Відповідач до суду тричі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 23, 40, 41), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 27.04.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого останній отримав від позивача грошові кошти в борг в сумі 20785 доларів США.

На підтвердження отримання зазначених коштів відповідач написав розписку, згідно якої повинен був повернути позивачу вказану суму до 31.12.2012 року (а.с.8).

У встановлений термін відповідач кошти не повернув та в добровільному порядку відмовляється виконати своє зобов'язання.

Судом встановлено, що позивач повністю виконав умови договору позики та надав відповідачу кошти на умовах їх повернення у строки погоджені сторонами, а відповідачем порушено умови договору позики та не повернуто кошти позивачу.

Станом 27.10.2014 року, НБУ встановлено офіційний курс гривні до долара США у розмірі: 100 доларів США = 1295,04 грн.

Таким чином, сума боргу в гривні становить 269 174,64 грн.

Три відсотки річних від простроченої суми складають: 269 174,64 грн. * 0,03 / 365 (днів) * 665 (днів прострочення зобов'язання) = 14712,42 грн.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору 1702,85 грн. сплачена позивачем згідно квитанції від 15.08.2014 року (а.с. 19), та 1136,02 грн. сплачена позивачем згідно квитанції від 28.10.2014 року (а.с. 28).

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1)заборгованість за борговою розпискою від 27.04.2012 року в сумі 20785 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 27.10.2014 року - 269 174,64грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) суму трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 14712,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судові витрати у справі у вигляді судового збору у сумі 2838,87 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник