Справа № 161/1175/15-ц
Провадження № 2/161/1128/15
У Х В А Л А

28 січня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючої судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - Самолюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.01.2015р. звернувся в суд з позовом до Луцького міського голови, державного комунального підприємства «Луцьктепло» (надалі - ДКП «Луцьктепло») про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення з посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивує тим, що розпорядженням Луцького міського голови від 31.05.2011р. №598-рб його було призначено з 01.06.2011р. на посаду директора державного комунального підприємства «Луцьктепло» згідно умов, передбачених контрактом. На виконання згаданого вище розпорядження 31 травня 2011 року між ним та Луцькою міською радою, в особі міського голови Романюка М.Я., було укладено контракт №75 на термін з 01.06.2011р. по 31.05.2012р. Додатковою угодою №2 від 15.05.2012р. термін дії контракту №75 від 01.05.2011р. продовжено до 01.06.2015 року. 31 грудня 2014 року Луцьким міським головою Романюком М.Я. було видано розпорядження №2033-рб про розірвання контракту з директором ДКП «Луцьктепло» ОСОБА_1 та звільнення його з 31 грудня 2014 року із займаної посади за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

Підставою для звільнення з посади у оскаржуваному розпорядженні вказано заяву ОСОБА_1 від 23.12.2014р. Вважає, що розпорядження Луцького міського голови Романюка М.Я. від 31.12.2014р. №2033-рб «Про звільнення ОСОБА_1» з посади директора ДКП «Луцьктепло» є незаконним та таким, що суперечить вимогам діючого законодавства України і порушує його трудові права.

Посилаючись на наведене, позивач просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Луцького міського голови від 31.12.2014р. №2033-рб «Про звільнення ОСОБА_1», поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді директора державного комунального підприємства «Луцьктепло» з 31.12.2014р. та стягнути з державного комунального підприємства «Луцьктепло», , на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме: з 31.12.2014р. по день ухвалення рішення судом.

Одночасно із позовною заявою, позивач ОСОБА_1, подав суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Луцькому міському голові Романюку Миколі Ярославовичу призначати на посаду директора Державного комунального підприємства «Луцьктепло» з 27.01.2015р. до набрання рішення суду законної сили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ч.1 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Статтею 151 ч.3 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Тобто, як слідує із змісту вищевказаної Постанови Верховного Суду , суд не вправі забезпечувати позов, шляхом заборони відповідачеві вчиняти дії, приймати рішення, пов'язані із звільненням позивача.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького міського голови, державного комунального підприємства «Луцьктепло» про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення з посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.