У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, об'єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 (далі - ОСББ), третя особа - виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Чернівці ради, про визнання недійсним та скасування рішення, визнання незаконними договорів, перепланування, переобладнання, поділу майна, що перебуває у спільній сумісній власності, визнання незаконним права власності, відновлення права спільної сумісної власності, визнання недійсним запису у свідоцтві про право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 1 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вони проживають на третьому поверсі у будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_5 є власником квартири НОМЕР_1, а ОСОБА_4 - квартири НОМЕР_2, відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є власниками квартири НОМЕР_3. Сторони, а також інші мешканці будинку є співвласниками коридору загального користування. Зазначали, що відповідачі здійснили захоплення частини загального коридору, провели самочинне переобладнання та перепланування своєї квартири НОМЕР_3 за рахунок площі коридору у розмірі 16,1 кв. м та побудували комору, оформили своє право власності на це приміщення, чим порушили права і законні інтереси позивачів. Такими діями вони здійснили фактичний розподіл неподільного майна, що перебуває у спільній сумісній власності всіх мешканців будинку. Рішення про надання дозволу на переобладнання приміщень було прийнято загальними зборами об'єднання співвласників будинку 24 березня 2010 року, а також виконавчим комітетом Шевченківської районної у місті Чернівці ради 20 жовтня 2010 року. Посилаючись на неправомірність дій, рішень та правовстановлюючих документів відповідачів, порушення їх прав як співвласників приміщення загального користування у житловому будинку, позивачі просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 1 жовтня 2014 року рішення районного суду скасовано та постановлено нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 24 березня 2010 року про надання ОСОБА_6 дозволу на перепланування квартири НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1, приєднання до даної квартири частини коридору загального користування площею 16, 1 кв. м; визнано незаконними переобладнання та перепланування квартири НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1 шляхом приєднання до даної квартири коридору загального користування площею 16, 1 кв. м; визнано незаконним право власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на приміщення комори, яка значиться у свідоцтві про право власності від 18 березня 2011 року за номером САЕ 251818, виданого за рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 9 березня 2011 року № 150/5, що утворилася за рахунок коридору загального користування площею 16, 1 кв. м; визнано недійсним запис у вказаному свідоцтві про праві власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на приміщення комори, що значиться як таке, що відносить до квартири НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за свій рахунок демонтувати цегельну перегородку, зведену у коридорі загального користування, яка згідно свідоцтва про праві власності позначена як стіна, що розділяє приміщення комори та коридору загального користування і знаходиться на третьому поверсі будинку АДРЕСА_1 зі сторони квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення районного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що відповідачі за відсутності згоди позивачів як співвласників майна розпорядилися спірним майном - частиною коридору загального користування розміром 16, 1 кв. м на третьому поверсі у будинку АДРЕСА_1, на яку в подальшому отримали свідоцтво про право власності від 11 березня 2011 року. Таким чином, суд апеляційної інстанції з урахуванням норм ст. ст. 369, 370 ЦК України дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 1 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник