Cправа № 646/6002/15-ц
Провадження № 2/646/1275/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.15 р. Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - Сорока О.П.,

за участю секретаря -Пономаренко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, просила визнати їх такими, що втратили право користування АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона набула права власності на вказаний будинок в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 Відповідачі жодного дня у будинку не проживали, речей не мають, їх реєстрація заважає оформити субсидію.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що спадщину не оформила та не є власником житла, а відповідачі не є її родичами.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений в його здійсненні.

Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК УРСР гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються усупереч з призначенням цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій.

Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.150 ЖК України передбачає, що громадянин, який має у приватній власності квартиру, має право розпоряджатися нею на свій розсуд.

Відповідно ст..7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

ОСОБА_1 проживає у домоволодінні АДРЕСА_1, була там зареєстрована як член сім'ї власника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть, а.с.10). Право власності після смерті чоловіка ОСОБА_1 не переоформила, тому її посилання на порушення прав власника є необґрунтованими та не доведеними. Посилання позивачки на ст..405 ЦК України є хибними, оскільки відсутні будь-які дані про реєстрацію ОСОБА_2, ОСОБА_3 в буд. АДРЕСА_1, як членів сім'ї власника житла.

Таким чином, позовні вимоги про визнання відповідачів, втративши ми право користування житлом, є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. Після набуття права власності позивачем на вказане домоволодіння, вона може звернутись за захистом порушеного права власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.321,391 ЦК України ст. ст..150, 156 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сорока О.П.