Справа № 570/5328/14-ц
Номер провадження 2/570/202/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Рівненського міськвиконкому в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

вважаючи, що відповідачами порушені житлові та майнові права їх неповнолітніх дітей, начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради у поданій до суду 06 листопада 2014 року заяві просить на підставі ст.173, 177 СК України зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 виконати розпорядження міського голови м.Рівне № 9-р від 05 січня 2012 року "Про майно неповнолітніх та малолітніх" в частині придбання рівноцінного житла на ім'я неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2.

У поданих до суду 22 січня 2015 року запереченнях представник відповідачів адвокат ОСОБА_5 позов не визнає, оскільки діти проживають та зареєстровані в будинку батьків в с.В.Омеляна Рівненського району Рівненської області, про що позивачу достовірно відомо. Таким чином, відповідачі жодним чином не порушили права своїх дітей на житло, оскільки діти забезпечені житлом і мають право на його користування нарівні з батьками.

Всіх учасників судового процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, але до суду не з»явилися, неодноразово відкладаючи розгляд справ з різних причин, зокрема, і з метою закінчити переоформленння житла на неповнолітніх дітей, що фактично свідчить про визнання відповідачами позову. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття судового рішення, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони у справі скористались правовою допомогою.

Судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з іншими членами сім'ї батьками та дідом по батьківській лінії спорідненості на праві приватної спільної часткової власності по 1/5 кожен володіли трикімнатною квартирою № 4 по вул.Є.Коновальця 9 в м.Рівне.

На підставі заяв від 29 грудня 2011 року, 05 січня 2012 року міським головою видано розпорядження № 9-р, згідно з яким дозволено відповідачам та неповнолітній ОСОБА_1 відчуження вказаної квартири при умові одночасної купівлі квартири АДРЕСА_1, співласником якої оформити неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

12 січня 2012 року вказана квартира відчужена фізичним особам шляхом укладання договору купівлі-продажу.

Неповнолітні діти зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_3.

На даний час в службі у справах дітей Рівненського міськвиконкому відсутні підтверджуючі документи про набуття власності на ім'я неповнолітніх дітей. Із інформаційної довідки від 06 лютого 2014 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вказаних суб'єктів з'ясовано, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно цих осіб відомості відсутні. Право власності за вказаними неповнолітніми особами на квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване.

Ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно змісту ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно її позбавлений, право приватної власності є непорушним. Аналогічний висновок викладений і в ч.1 ст.321 ЦК України та ст.1 Першого протоколу Конвенції.

Згідно п.3.5 наказу від 22 лютого 2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», правочини від імені неповнолітніх, а також від імені осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть бути посвідчені лише за умов, якщо вони вчинені за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальника та з дозволу органу опіки та піклування.

Відповідно до вимог ЦК України, Інструкції « Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при укладанні договорів, що підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації нотаріус перевіряє наявність згоди або дозволу на це саме органу опіки та піклування. Згода або дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину надається у вигляді розпорядження місцевої державної адміністрації або рішення органу місцевого самоврядування (ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст.1, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні«).

Відповідно до ст.18 Закону України "Про охорону дитинства" служба у справах дітей, яка діє від імені органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому, здійснює контроль за додержанням, зокрема батьками житлових прав дітей при відчужені жилих приміщень та купівлі нового житла. Вирішення питання щодо надання органом опіки та піклування спірного дозволу не є здійсненням ним владних управлінських чи розпорядчих функцій, а є лише функцією контролю за дотриманням тих прав неповнолітніх, які грунтуються на сімейних, цивільних та інших правовідносинах і регулюються СК України, ЦК України та іншими спеціальними законами.

Цим Законом визначено, що батьки не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Контроль за додержанням батьками майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла зобов'язані здійснювати органи опіки та піклування.

Отже, за змістом наведених норм права, дозвіл на вчинення правочинів щодо відчудження (набуття) нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, надається органами опіки та піклування.

Аналогічні висновки викладені і в Законі України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» Так, держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Контроль за дотриманням батьками житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону здійснюють органи опіки та піклування. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

За положеннями вказаного Закону неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Таким чином, батьки повинні діяти в інтересах своїх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей, щоб уникнути визнання правочину недійсним., оскільки згідно ч.6 ст.203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Ст.173 СК України визначено, що діти мають право отримувати у власність майно, в тому числі і нерухоме, а батьки мають право здійснювати управління ним, як законі представники дітей. Згідно ч.1 ст.177 СК України батьки управляють майном, яке належить малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Таким чином, відповідачі, продавши належне дітям майно без забезпечення їх новим житло, порушили майнові та житлові права дітей, позбавивши її права власності. Тобто відповідачі не виконали рішення виконавчого органу міської ради щодо збереження майна неповнолітніх, чим порушили житлові та майнові права своїх дітей.

На підставі ст.173, 177 СК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

задоволити позов органу опіки і піклування Рівненського міськвиконкому в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії.

Зобов'язати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія СР номер 117591, виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серія СР номер 501751, виданий 09 грудня 1998 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області), виконати розпорядження міського голови м.Рівне № 9-р від 05 січня 2012 року "Про майно неповнолітніх та малолітніх" в частині придбання рівноцінного житла на ім'я неповнолітніх ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення, а особам, які не були присутні при його проголошенні, з дня отримання його копії.

Суддя Кушнір Н.В.