Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/615/15-ц
Провадження по справі № 2/514/246/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - М.В. Козирєв

за участю секретаря Н.Д. Узун,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності, посилаючись на те, що 27.06.2000 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташований в смт Тарутине по вул. Красна, 240 Одеської області.

27.04.2001 року державним нотаріусом Арцизської державної нотаріальної контори Одеської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом згідно якого спадкоємцями майна ОСОБА_3, померлої 26.06.2000 року є в рівних частках її діти, а саме він та його сестра ОСОБА_2

Однак позивач на даний час не може належним чином оформити спадщину, оскільки існують розбіжності в написанні його прізвища, а саме згідно паспорту громадянина України він значиться як «Мельниченко Роман Васильович», а у свідоцтві про право на спадщину за законом від 27.04.2001 року він записаний як «Мельніченко Роман Васильович».

В звязку з цим, позивач просить в судовому порядку встановити факт належності йому

вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, при зверненні до приватного нотаріуса ОСОБА_4 щодо відчуження належної йому 1/2 частки на праві приватної спільної сумісної власності на спадкове майно позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме 1/2 частку будинку № 240, розташованого по вул. Красна, смт Тарутине Одеської області, загальною вартістю 27544 гривні.

В судове засідання позивач не зявився, просив суд розглянути справу у його відсутність про що надав заяву.

Відповідач в судове засідання не зявилася, заперечень проти вимог позивача не має. Просить розглянути справу у її відсутність про що надала на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України.

В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.06.2000 року померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с. 9).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташований в смт Тарутине по вул. Красна, 240 Одеської області.

27.04.2001 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Арцизської державної нотаріальної контори Одеської області згідно якого спадкоємцями майна ОСОБА_3, померлої 26.06.2000 року є в рівних частках він та його сестра ОСОБА_2

На даний час позивач не може належним чином оформити спадщину, оскільки існують розбіжності в написанні його прізвища, а саме згідно паспорту громадянина України він значиться як «Мельниченко Роман Васильович» (а.с. 6-8), а у свідоцтві про право на спадщину за законом від 27.04.2001 року він записаний як «Мельніченко Роман Васильович» (а.с. 15).

Згідно відповіді Одеського державного нотаріального архіву № 507/01-20 від 12.05.2015 року внести відповідні виправлення в свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане Арцизською державною нотаріальною конторою 27.04.2001 року за реєстром № 2130 не є можливим (а.с. 4), тому позивач просить встановити факт належності йому даного свідоцтва.

З показів свідків мешканців смт Тарутине Одеської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що саме ОСОБА_1 належить свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.04.2001 року (а.с.27-32).

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про можливість встановлення факту належності позивачу вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2001 року.

Далі, судом достовірно встановлено, що після смерті ОСОБА_3, померлої 26.06.2000 року відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташований в смт Тарутине по вул. Красна, 240 Одеської області.

При зверненні до приватного нотаріуса ОСОБА_4 щодо відчуження належної позивачу 1/2 частки на праві приватної спільної сумісної власності на спадкове майно йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначено нерухоме майно (а.с.5).

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником 1/2 частки вищезгаданого спадкового майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2001 року (а.с. 15), але в той же час право власності на дане спадкове майно не підтверджено, оскільки у зазначеному свідоцтві власниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_7, а згідно паспорту за яким встановлюється особа позивач зазначений як ОСОБА_1

Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Також, враховуючи, що відповідач позов визнала, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності право власності на 1/2 частку будинку № 240, розташованого по вул. Красна, смт Тарутине Одеської області, загальною вартістю 27544 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1217, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України; ст.ст. 212-215, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Арцизською державною нотаріальною конторою Одеської області 27 квітня 2001 року за реєстром № 2130 на імя «ОСОБА_8 та ОСОБА_2».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частки будинку № 240, розташованого по вул. Красна, смт Тарутине Одеської області, загальною вартістю 27544 гривні, що за життя належало ОСОБА_3, померлої 26 червня 2000 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: М.В. Козирєв