Ухвала

іменем україни

28 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 17 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 2003 року по 2010 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, за час якого подружжям придбано спільне майно вартістю 72 659 грн, яке після розірвання шлюбу залишилося у користуванні відповідачки. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, на утримання якого позивач за рішенням суду сплачує аліменти, заборгованість по аліментам становить 12 440 грн 74 коп. З огляду на зазначене, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь половину вартості спільного майна в сумі 36 329 грн 50 коп.; визнати заборгованість по сплаті аліментів перед відповідачкою у сумі 12 440 грн 74 коп. погашеною за рахунок поділу спільного майна подружжя та в подальшому погашати її за рахунок стягнутої на його користь суми.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 17 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення вартості Ѕ частини автомобіля «CHANA BENNI SC7133», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 22 026 грн 50 коп. вартості Ѕ частини автомобіля «CHANA BENNI SC7133», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позову та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому касаційному перегляду не підлягає.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 313 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справ судом першої інстанції, за результатами якого апеляційний суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу за правилами ст. 19 і гл. 7 розд. ІІІ цього Кодексу.

За змістом рішення суду апеляційної інстанції повинно відповідати вимогам ст. 316 ЦПК України.

Зокрема, у ньому повинні бути зазначені мотиви зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлені судом першої інстанції та не оспорені обставини, а також обставини, встановлені апеляційним судом, і визначені відповідно до них правовідносини; чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що задоволення позову в межах заявлених позивачем вимог суперечитиме інтересам дитини, а тому підстав для його задоволення немає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення вартості Ѕ частини автомобіля та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову в цій частині, апеляційний суд виходив з того, що автомобіль був придбаний подружжям під час шлюбу, проданий відповідачкою за довіреністю, виданою позивачем, проте докази отримання останнім грошей від продажу автомобіля в матеріалах справи відсутні.

Проте з таким висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Судами попередніх інстанцій установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 8 червня 2003 року, який розірвано рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2010 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У лютому 2009 року сторонами був придбаний автомобіль «CHANA BENNI SC7133», який був зареєстрований на ОСОБА_3

За довіреністю від 14 липня 2010 року, виданою ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4, останньою 29 грудня 2010 року автомобіль «CHANA BENNI SC7133» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було знято з обліку для реалізації та продано ОСОБА_6 за ціною 44 053 грн, що підтверджується довідкою-рахунком ДПІ № 119028.

За змістом ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

У п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував, не звернув уваги на те, що спірний автомобіль був відчужений відповідачем під час шлюбу за попередньою згодою позивача. Жоден із подружжя не звертався до суду з приводу визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного автомобіля. Крім того, поза увагою апеляційного суду залишилося те, що під час відчуження спірного автомобіля, який належав позивачу, відповідач діяла не як його дружина, а як представник позивача відповідно до довіреності. Відносини щодо отримання або неотримання коштів позивачем від продажу автомобіля виходять за межі спору про поділ майна подружжя та стосуються договору доручення, укладеного між сторонами. У той же час, позовна заява не містить вимог про повернення представником довірителю коштів, отриманих від продажу автомобіля.

Суд апеляційної інстанції, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів отримання коштів позивачем від продажу автомобіля, вийшов за межі доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, та дійшов передчасного висновку про стягнення на користь позивача вартості 1/2 частини спірного автомобіля.

З огляду на зазначене, рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору. За таких обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 17 лютого 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін С.О. Карпенко Д.О. Остапчук В.О. СавченкоСудді:В.І. Амелін