АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/333/15 Справа № 419/8635/12 Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_8, Красногвардійський районний відділ у місті Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Управління-служба у справах дітей Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про звернення стягнення на нерухоме майно та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року позивач звернувся з позовом до відповідачів та посилався на те, що 23 лютого 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №00-2607М, відповідно до умов якого, при наявності вільних грошових коштів банк зобов'язався надати останньому кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 180000,00 доларів США на строк до 23.02.2017 року з обов'язком ОСОБА_8 сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 16,00% річних. На виконання кредитного договору, ОСОБА_8 отримав від ПАТ КБ "ПриватБанк" 70000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_7 за довіреністю, 26.02.2007 року було укладено договір іпотеки б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно (чотирьохкімнатну квартиру), яке належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. В порушення умов кредитного договору ОСОБА_8 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.09.2012 року складає суму 3748410,56 грн., у зв'язку з чим, позивач був вимушений звернутись до суду.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №00-2607М від 23.02.2007 року в сумі 3748410, 56 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: чотирьохкімнатну квартиру №12 в житловому будинку літ. А-4, загальною площею 128,6 кв.м, житловою площею 89,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, яка складається з: 1-коридор, 2-житлова, 3-комора, 4-кухня, 5-санвузол, 6, 7, 8-житлової, І, ІІ-балкони, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені Позивача договору купівлі-продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, визначеному висновком судової будівельно-технічної експертизи №1080-14 від 01.07.2014 року, а саме - 903 217 грн., з отриманням витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу Предмета іпотеки; виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям вказаних осіб з реєстраційного обліку у підрозділі ГУ ДМС у Дніпропетровській області; судові витрати по справі просив покласти на відповідачів.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року частково задоволені позовні вимоги позивача. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №00-2607М від 23 лютого 2007 року, укладеному між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_8, станом на 03.09.2012 року, у розмірі 3748410 грн. 56 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 26 лютого 2007 року - чотирьохкімнатну квартиру №12 у житловому будинку літ.А-4, загальною площею 128,6 кв.м., житловою площею 89,5 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1, яка складається з: 1-коридор, 2- житлова, 4-кухня, 5-санвузол, 6,7,8-житлові, І, ІІ - балкони, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу Банком вказаного предмету іпотеки, з укладанням від імені Банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та надання Банку всіх повноважень необхідних для продажу предмету іпотеки, з початковою ціною предмета іпотеки, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи №1080-14 від 01.07.2014 року - 903217 грн., але не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна. Вирішено питання щодо судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в оскаржуваній його частині та ухвалити нове, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду в оскаржуваній його частині - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 лютого 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №00-2607М, відповідно до умов якого, при наявності вільних грошових коштів банк зобов'язався надати останньому кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 180000,00 доларів США на строк до 23.02.2017 року з обов'язком ОСОБА_8 сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 16,00% річних.

На виконання кредитного договору, ОСОБА_8 отримав від ПАТ КБ "ПриватБанк" 70000,00 доларів США, що підтверджено заявою на видачу готівки №1 від 28.02.2007 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_7 за довіреністю, 26.02.2007 року було укладено договір іпотеки б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно, яке належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, - чотирьохкімнатну квартиру №12 в житловому будинку літ.А-4, загальною площею 128,6 кв.м, житловою площею 89,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, яка складається з: 1-коридор, 2-житлова, 3-комора, 4-кухня, 5-санвузол, 6, 7, 8-житлової, І, ІІ-балкони, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Банк виконав свої зобов'язання.

В порушення умов кредитного договору, зобов'язання за останнім, виконані не були, внаслідок чого, утворилась заборгованість ОСОБА_8 перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 03.09.2012 року складає суму 3748410, 56 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції, в силу ст. 526, ч. 1, 2 ст. 533, ст. 572 1050,1054 ЦК України, ст. 33, 39 ЗУ "Про іпотеку", прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо звернення стягнення на предмет іпотеки і рішення в цій частині апелянтом не оскаржується.

Щодо позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про виселення відповідачів, то суд першої інстанції відмовив у виселенні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з іпотечної квартири в силу ст. 39,40 ЗУ "Про іпотеку", вважаючи що виселення мешканців з іпотечного житла є передчасним.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови у задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів зі спірної квартири не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановлених законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення провадиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

У п. 43 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що на момент звернення ПАТ КБ "ПриватБанк" до суду із позовом про виселення, його права повинні бути порушені відповідачем шляхом невиконання вимоги про звільнення житлового приміщення. Наявність письмової вимоги про звільнення житлового приміщення є обов'язковою умовою при задоволенні позову про виселення з іпотечного житла.

Письмові вимоги позивача від 07.09.2012 року та 14.02.2013 року не є повідомленням про виселення у розумінні ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", оскільки у цьому листі йдеться про те, що у разі неповернення кредиту протягом 30 днів, банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто на момент направлення цього листа банк не звернув стягнення на предмет іпотеки, а, відтак, даний лист не може вважатись повідомленням про виселення з іпотечного житла.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачами вищевказаних письмових вимог.

Отже, колегія суддів вважає, що в такому випадку позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" в частині виселення не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду судом апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення (в оскаржуваній його частині), яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року в оскаржуваній його частині - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова