_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5659/14-ц
Провадження № 2/520/642/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Одеської міської ради про визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, який 15.10.2014 року уточнила, та просить визнати її спадкоємицею за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_4; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 32,1 кв. м., житловою - 17,2 кв. м., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

16.06.2014 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, Одеської міської ради, в якому просить визнати її спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_3 право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Ухвалою суду від 21.08.2014 року зустрічний позов об'єднано в одне провадження з первісним.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 посилається на те, що останні шість років життя ОСОБА_4 важко хворіла, позивач виконувала обов'язки по наданню допомоги при лікуванні, придбанні ліків, тому позивач була змушена переїхати до її квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а відтак вони проживали однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Знаходячись у від'їзді за межами міста Одеси позивач дізналася, що ОСОБА_4 себе погано почуває, а відповідач ОСОБА_3 цим часом зайшла до позивача в квартиру, заволоділа документами ОСОБА_4 Оскільки, спадкодавець ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, а у ОСОБА_3 були документи ОСОБА_4, зокрема її громадянський паспорт, вона ж і здійснила поховання померлої. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримала відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини, а тому позивач була змушена звернутися до суду із позовом.

В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що у 2008 році вона переїхала на постійне місце проживання до ОСОБА_4 та взяла на себе тягар по її утриманню, з цього ж часу вони стали проживати однією сім'єю. Після смерті ОСОБА_4 організацію та проведення похорону взяла на себе ОСОБА_3 Відмови від прийняття спадщини не заявляла, та зазначає, що у встановленому законом порядку прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_6 уточнений первісний позов підтримав та заперечував проти задоволення зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_3 на протязі розгляду справи свої позовні вимоги підтримувала, в судових дебатах вирішення спору по справі залишила на розсуд суду. Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 заперечував проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічний позов.

Представник відповідача Одеської міської ради - Хорозян С.Т. у судовому засіданні просила відмовити у задоволені як первісного позову ОСОБА_9, так і заперечувала проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3

Представник прокуратури Київського району м. Одеси Захарова Н.А. просила відмовити в задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Вислухавши сторін та їхніх представників, допитавши свідків зі сторони ОСОБА_1 - ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, та зі сторони ОСОБА_3 - ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 103406, виданого 20.11.1997 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської місткої ради та народних депутатів, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Право приватної власності на вищевказану квартиру ОСОБА_4 зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 26.01.1998 року, про що зроблено запис у реєстраційній книзі 252пр-тр3-р № 555 /а.с. 167/.

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_4, вказана квартира складається з однієї кімнати, має загальну площу 33,0 кв.м., жила площа - 17,2 кв.м. /а.с.168-169/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 років померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть /серія НОМЕР_1, актовий запис № 10733/, виданим 05.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с. 166/.

З довідки з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію № 3036 від 12.11.2013 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3, проживала одна ОСОБА_4 /а.с. 9/.

Листом відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області № 4/6-250 від 01.10.2014 року повідомлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 з 10.09.2004 року; ОСОБА_3 зареєстрована з 05.11.2007 року за адресою: АДРЕСА_7 /а.с. 188/. Тобто разом з спадкодавцем ні позивач ОСОБА_9, ні позивач ОСОБА_3 не були зареєстровані.

В ході судового розгляду судом досліджено копію спадкової справи № 14/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 /а.с. 33-88/. З якої вбачається, що 13.11.2013 року до приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1, та 03.02.2014 року до Третьої ОДНК із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_3

З копії матеріалів кримінального провадження № 0005864, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.11.2013 року за заявою ОСОБА_1 щодо неправомірних дій ОСОБА_3 вбачається, що в ході розслідування були допитані свідки - сусіди, які повідомили, що ОСОБА_9 на протязі понад п'яти років проживала з ОСОБА_4, піклувалась про неї, а ОСОБА_3 в будинку по АДРЕСА_8, проживала в квартирі № 54, яку винаймала разом з двома дітьми нетривалий проміжок часу, а саме три місяці. Вказані матеріали містять пояснення працівника похоронної контори, який повідомив, що він отримав заявку на роботу, паспорт покійної надала йому ОСОБА_3, якій він повернув отриманий медичний висновок із медичного закладу для здійснення поховання, довідку та кошти на поховання. А також допитаний нотаріус повідомив, що він виходив за місцем знаходження жінки похилого віку, яка лежала, однак не було умов для проведення співбесіди з нею, оскільки були присутні інші особи, а потім з'явилась ще одна жінка, почалась сварка і він покинув мешкання не вчинивши будь-яких нотаріальних дій /а.с 89-150/.

В ході розгляду справи позивачі як ОСОБА_1, так і ОСОБА_3 посилалися на те, що кожна із них проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 не менше як п'ять років, піклувалися про неї до дня смерті ОСОБА_4

Судом встановлено факт саме спільного проживання строком п'ять років позивачем ОСОБА_1 з ОСОБА_4, оскільки на підтвердження вказаного терміну суд приймає пояснення свідків, які були допитані і в рамках кримінального провадження, так і допитані судом свідки ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_17, пояснила, що проживає у квартирі № 49, саме вона познайомила ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Так як свідок з ОСОБА_1 давні подруги, з 1995 року ОСОБА_1 проживала у неї, а з 2007 року почала допомагати ОСОБА_4 з господарством. ОСОБА_1 іноді залишалася у ОСОБА_4 на ніч, іноді сама ОСОБА_4 ходила до ОСОБА_1 ночувати, також ОСОБА_4 в літній період їздила відпочивати до ОСОБА_1 на дачу. ОСОБА_4 говорила свідку, що бажає подарувати свою квартиру ОСОБА_1 Пояснила, що ОСОБА_4 не спілкувалася із ОСОБА_3, так як ОСОБА_4 була дуже замкнутою людиною, і хоч замків на дверях у квартирі в неї не було, вона все ж нікого до себе не підпускала, і навіть коли сусіди приносили їй продукти, то залишали їх біля дверей квартири, до себе впускала лише ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_13, пояснила, що знає ОСОБА_1 з 1998 року, а тьотю ОСОБА_18 з 2012 року, часто разом відпочивали на дачі у ОСОБА_1, яка постійно проживала із ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що являється сусідкою із квартири № 21, ОСОБА_1 знає з 1995 року, оскільки ОСОБА_1 проживала в їхньому будинку у подруги у квартирі № 49 до 2006-2007 року. ОСОБА_1 вела догляд за ОСОБА_4, завжди покупала їй найкращі продукти, оплачувала комунальні послуги. ОСОБА_4 говорила, що має намір залишити ОСОБА_1 свою квартиру в подяку за піклування. Після того, як були змінені вхідні двері, у спірній квартирі ніхто не проживає, однак комунальні послуги оплачує ОСОБА_1, так як у неї знаходяться всі квитанції. Свідок ОСОБА_11 стосовно ОСОБА_3 пояснила, що вона винаймала квартиру №54, проживала в будинку з 2013 року на 4 поверсі, про живала не більше ніж 1,5 роки, з ОСОБА_4 позивач ОСОБА_3 ніколи не спілкувалась.

При цьому суд вважає, що показання свідка ОСОБА_11 є найбільш достовірними та об'єктивними, вони підтверджують пояснення ОСОБА_1 та узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами.

Надані пояснення підтверджують і наявні в матеріалах справи та досліджені судом письмові докази:

- копії поштових конвертів, зі штампелів яких вбачається, що у 2009 році ОСОБА_1 отримувала поштову кореспонденцію саме за спірною адресою: АДРЕСА_3 /а.с. 196-197/.

- копії квитанції про сплату житлово-комунальних послуг на ім'я ОСОБА_1 за період 2013-2014 року /а.с. 198-201/.

- договір поставки № 9247 від 19.06.2010 року металопластикових конструкцій за адресою: АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_1 /а.с. 211-2013/.

Проаналізувавши встановлені судом обставини відносно позову ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не проживала протягом п'яти років однією сім'єю разом із ОСОБА_4, оскільки нею не надано будь-яких письмових доказів на пітвердження спільного проживання з ОСОБА_4 Твердження ОСОБА_3 щодо того, що з 2008 року вона переїхала з Одеської області до м. Одеси, де працевлаштувалась на ринок також письмовими доказами не підтверджено. ОСОБА_3, 1990 року народження, дійсно провела поховання ОСОБА_4, про що свідчать письмові докази, а також пояснення свідків, допитаних як в рамках кримінального провадження так і в судовому процесі.

Так, свідок ОСОБА_14, що проживає у квартирі № 56, пояснила, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_3, але дружніх відносин вони не підтримують. Підтвердила, що ОСОБА_4 до себе нікого не впускала, що поховання померлої здійснила ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_15, що проживає у квартирі № 41, розповіла, що знає ОСОБА_3 з 2008 року, коли остання торгувала на ринку, де і познайомилася із ОСОБА_4 Свідок пояснила, що ОСОБА_1 подруга ОСОБА_13 з квартири № 49, знає її погано. Бачила як ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 гуляли у парку, ОСОБА_4 любила дітей, допомагала ОСОБА_3 із ними.

Однак, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_15, оскільки встановлено, що між свідком і батьками чоловіка ОСОБА_1 існує конфлікт.

Окрім того, з наданих суду свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 слідує, що першу дитину вона народила 20.01.2012 року, другу дитину - 19.07.2013 року, третю - 11.09.2014 року, тобто свідок підтвердила спілкування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після народження першої дитини, а саме з 2012 року. Вказаний свідок була допитана на прохання ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_19, яка проживає у квартирі № 51, пояснила, що ОСОБА_3, жила у ОСОБА_4 до народження дітей років за 5-6, вони гуляли разом із коляскою та дітьми у парку, а потім ОСОБА_3 переїхала разом із цивільним чоловіком на поверх вище. ОСОБА_1 свідок бачила, коли остання приходила до сусідки ОСОБА_13 з квартири № 49.

Вказані пояснення свідка підтверджують факт спілкування ОСОБА_3 з ОСОБА_4 також після народження дітей ОСОБА_3, оскільки твердження свідка про спілкуванні на протязі 5-6 років до народження дітей не відповідають дійсності, так як на той час ОСОБА_3 була школяркою та проживала в с. Старосілля, Одеської області, цей факт є загальновідомим.

Таким чином, посилання в зустрічній позовній заяві та пояснення надані в суді про проживання із ОСОБА_4 однією сім'єю 5 років, суд вважає не доведеними, факт не підтверджується як матеріалами справи, письмовими доказами, показаннями допитаних свідків.

Судом встановлено, що свідки допитані за клопотанням ОСОБА_3, загалом дали пояснення стосовно періоду проживання ОСОБА_3 з 2012 року, а саме терміну, коли вона народила першу дитину, та в цей час вона винаймала житло - квартиру № 54 та проживала із цивільним чоловіком однією сім'єю, що виключає її проживання з ОСОБА_4 у спірній однокімнатній квартирі, в яку, як свідчать допитані свідки, ОСОБА_4 не допускала сторонніх осіб.

Суд погоджується із думкою представника Одеської міської ради та представника прокуратури Київського району м. Одеси, що досліджений судом на підтвердження позовних вимог сторони ОСОБА_3 договір-замовлення на організацію та проведення поховання № 010899 від 06.11.2013 року, укладений ОСОБА_3 /а.с. 172/ є актом доброї волі ОСОБА_3 стосовно померлої, та не підтверджує факт її спільного проживання з померлою на протязі п'яти років.

Суд погоджується із поясненнями представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 щодо недоведеності факту спільного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_4, оскільки остання померла у листопаді 2013 року, і якщо врахувати, що ОСОБА_3 проживала разом із померлою 5 років, то вона мала б проживати із нею з 2008 року, коли їй було всього 18 років. На підтвердження зазначеної обставини, ОСОБА_3 суду не надала жодних доказів. Крім того, з досліджених судом документів вбачається невідповідність інформації, поданої ОСОБА_3, до нотаріальної контори, до суду у зустрічній позовній заяві та із наданими поясненнями у судових засіданнях.

Представник Одеської міської ради Хорозян С.Т. на підтвердження заперечень будь-яких доказів не надала, крім усних пояснень, в яких вона критично оцінила надані позивачем ОСОБА_1 письмові докази. В частині заперечень стосовно зустрічного позову ОСОБА_3 суд вважає надані пояснення об'єктивними, оскільки позивачем за зустрічним позовом на підтвердження заявлених вимог будь-яких доказів суду не надано, а тому зустрічний позов є недоведеним та необґрунтованим.

Представник прокуратури Київського району м. Одеси Захарова Н.А. у ході розгляду справи висловила думку стосовно позовів і ОСОБА_1, і ОСОБА_3, як таких що не підлягають задоволенню. Однак, суд вважає, що висновки прокурора щодо позову ОСОБА_1 є необґрунтованими, а щодо позову ОСОБА_3 обґрунтованими.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Проаналізувавши встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були стосунки, які свідчать про спільне проживання, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, та вказаний термін спільно проживали понад п'ятирічний термін, визначений ст. 1264 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 10, 30, 60, 212-215, 218, 256 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1268 України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 Іванівни- задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_5, загальною площею 32,1 кв.м., у тому числі житловою площею 17,2 кв.м., у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Одеської міської ради про визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.