"17" січня 2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярний А.М.,
за участі секретаря Буга Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за борговою розпискою,
02.12.2014 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області було розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за борговою розпискою.
Представник позивача в своїх позовних вимогах просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за борговою розпискою від 14.11.2012 та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 02.12.2014 в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за борговою розпискою - відмовлено повністю, однак не вирішено позовну вимогу щодо стягнення моральної шкоди.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно з ч. 3 цієї Статті, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Оскільки сторони, повідомлені про час та місце судового засідання, до суду не з'явилися, їх неявка у відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляд питання про ухвалення додаткового рішення.

В судовому засіданні встановлено, що представник позивача в поданій до суду позовні заяві просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.. Цю позовну вимогу обґрунтовував тим, що внаслідок неповернення позивачеві відповідачем позики, позивач зазнає моральних душевних страждань, вислуховуючи лайку в свою адресу з боку відповідача та його родичів, що принижує його честь та гідність, завдає моральних переживань, негативно впливає на його здоров'я, порушує його нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, оскільки позивач розраховував на кошти, що повинні бути повернені відповідачем, для здійснення розрахунків зі своїми кредиторами. Завдані відповідачем, моральні страждання позивач оцінює в 3000 грн..

Суд вважає, що в задоволенні цієї вимоги слід відмовити з огляду на таке.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, чи близьких родичів. При призначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом роз'яснень, наданих у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як встановлено в с удовому засіданні, будь-які підтвердження факту заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, він не надав, не вказав з чого він виходив при її розрахунку. Разом з тим, в даному конкретному випадку, позовна вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від стягнення боргу за борговою розпискою, в задоволенні якої судом відмовлено, а тому не підлягає задоволенню позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за борговою розпискою в частині стягнення моральної шкодив в розмірі 3000 грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: А.М. Заярний