АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2836/13-ц Номер провадження 22-ц/786/404/15Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 6 листопада 2013 року безстроково.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, особа, яка не приймала участь - ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову та визначити аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку. В обґрунтування своєї скарги вказує на те, що на її користь рішенням Автозаводського районного суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмір ? частини. Крім того з ОСОБА_4 рішенням Автозаводського районного суду стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини, у зв'язку з чим висловлює побоювання, що вказане звернення до суду було здійснено з метою подальшого звернення боржника ОСОБА_4 з позовом до неї про зменшення розміру аліментів.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, відповідач - ОСОБА_4 є рідним сином позивача - ОСОБА_3 Останній є непрацездатним пенсіонером, інвалідом ІІ групи з липня 1998 року.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів з сина, батько вказував на те, що не має можливості в повній мірі забезпечити своє існування, враховуючи його пенсійний вік та інвалідність, потребує матеріальної допомоги від сина.

Підставою для задоволення позову стало встановлення судом факту відсутності з боку відповідача матеріальної допомоги своєму батькові, який таку допомогу потребує. Розглянувши спір у відсутність сторін та застосовуючи положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, оскільки обставини визнані сторонами та не потребують доказуванню.

З вказаним висновком не може погодитись колегія суддів як з таким, що не ґрунтується на нормах процесуального та матеріального права.

Так, спірні правовідносини урегульовані положеннями ст. 202 СК України, згідно якої повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Із змісту вказаної норми вбачається, що підставою такого обов'язку є потреба непрацездатних батьків в наданні їм матеріальної допомоги. Разом з цим, така потреба має визначатись залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

В ході розгляду справи, колегією суддів було встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1209 грн. 40 коп.

Між тим, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» з 1 січня 2014 року прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, встановлено на рівні 949 грн.

На вказані обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та не дав правової оцінки тому, що фактично позивач отримує пенсію в розмірі, що перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум для непрацездатної особи.

Також суд не врахував, що перебуваючи в добрих родинних відносинах, відповідач має достатню можливість добровільно надавати батькові матеріальну допомогу, що виключає необхідність в судовому захисті шляхом постановлення відповідного судового рішення. При цьому, по справі фактично є недоведеним те, що відповідач дійсно ухиляється від надання останньої.

Крім того, суд першої інстанції не вирішив питання щодо підстав виникнення обов'язку у інших дітей позивача, які працевлаштовані та отримують заробітну плату, надавати йому матеріальну допомогу.

Вищевказані обставин залишились поза увагою суду, який в даному випадку обмежився лише формальним застосуванням правил ч.1 ст. 61 ЦПК України, не з'ясувавши при цьому жодної фактичної обставини, яка в розумінні ст. 179 ЦПК України є предметом доказування, а саме наявність реальної потреби батька в отриманні допомоги від сина, його матеріальний стан та інші істотні обставини, які впливають на встановлення розміру таких аліментів.

Фактично матеріали справи містять лише не посвідчені в передбаченому законом порядку копії документів - паспортні дані сторін, пенсійне посвідчення на ім'я позивача, свідоцтво про народження відповідача.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що сторони жодного разу до суду не з'являлись, доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги суду не надано, натомість відповідач 11 грудня 2013 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність, з посиланням на те, що він визнає позов в повному обсязі.

Враховуючи, що висновок суду щодо наявності у позивача потреби в матеріальній допомозі належними та достатніми доказами не доведено, суд безпідставно прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За вказаних обставин рішення суду підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 309 ч.1 п.п. 3,4, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2013 року скасувати та постановити по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги.

С У Д Д І :

З оригіналом згідно.