Справа № 464/8994/14-ц
пр.№ 2/464/234/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2015 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Дрозди Г.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третіх осіб: органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3, про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Позов мотивує тим, що колишня дружина ОСОБА_3, шлюб з якою розірвано у 2013 році, належної уваги дітям не приділяє, веде аморальний спосіб життя, займається перепискою інтимного характеру в мережі Інтернет. У зв'язку з цим старший син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у 2013 році переїхав на постійне місце проживання до батька у смт. Куликів Жовківського району Львівської області та відвідує там школу. Вказав, що відповідач ОСОБА_3 забороняє йому спілкуватися з молодшими синами, у зв'язку з чим діти неодноразово втікали з дому та приїжджали до нього у смт. Куликів. Вважає, що існують достатні підстави визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали аналогічні за змістом пояснення. Позивач додатково вказав, що офіційно не працює, проте періодично підробляє на будівництві та має достатньо коштів для забезпечення дітей, проживає в будинку матері, проте займає там окрему кімнату, де на даний час мешкає зі старшим сином, який переведений у школу смт. Куликів. Ствердив, що молодші діти просять забрати їх до себе, матір їх не доглядає, часто залишає вдома самих. Просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, вказала, що належним чином займається виховання дітей, яких дуже любить, а інших родичів та близьких в неї немає. Для того, щоб мати можливість забезпечити дітей працює, належно веде домашнє господарство, діти ні в чому не відчувають потреби. Не заперечила, що батько дітей матеріально допомагає, проте вважає, що він не зможе забезпечити їм таку опіку, як матір, а зараз всіляко настроює дітей проти неї. Вважає, що старший син проживає з батьком, бо той дає йому більше грошей, а також, що діти потрапили під вплив батька та говорять фактично його словами. Щодо переписки в мережі Інтернет зазначила, що зміст такої став відомий дітям від батька, який за допомогою спеціаліста-комп'ютерника зламав її сторінку у соцмережі та всупереч її бажанню читав особисте спілкування та розповів дітям. Запевнила, що зміст спілкування в соцмережі жодних чином не відображається на якості догляду за дітьми. Не заперечила, що діти перебували в батька в смт. Куликів влітку, відвідувала їх біля чотирьох разів. Вказала, що колишній чоловік ОСОБА_1 бив її, з приводу чого зверталася в правоохоронні органи, але потім звернулася з заявою про закриття кримінального провадження через реакцію дітей. Дозволяє батькові спілкуватися з дітьми, але після її побиття ним, що відбулося вже після розірвання шлюбу, виключно в них вдома. Допомагає дітям готувати домашні завдання, доглядає їх, а коли хворіють та не мають високої температури, залишає дітей вдома самих, оскільки працює. Підтвердила, що працює два дні підряд через кожних два дні, час роботи з 8 години до 22 години, в дні роботи прокидається біля 5 години ранку, готує дітям їжу, перевіряє їх готовність до школи. Оскільки батько сплачує аліменти в невеликому розмірі, повинна працювати, щоб належним чином забезпечувати дітей. Інколи діти вдень залишаються самі, але вони досить самостійні та можуть себе протягом дня обслуговувати. Просила суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, покликаючись на висновок органу опіки та піклування, відповідно до якого комісія з питань захисту прав дитини вважає, що місце проживання малолітніх дітей необхідно визначити з матір'ю. Умови проживання батька не дозволяють створити належні умови для трьох дітей. В ході засідання комісії було встановлено, що діти люблять обох батьків, але дуже стривожені. ОСОБА_5 повідомив, що не хотів би нічого змінювати, ОСОБА_6 не зміг визначитися, з ким хоче проживати. Діти відчувають образу на матір, але остання створила належні умови для проживання, переводити дітей в іншу школу посеред навчального процесу не є доцільним. Таке ставлення малолітніх дітей до матері значно посилилося після їх перебування під час літніх канікул в батька, оскільки в ході засідання комісії з питань захисту прав дітей малолітні діти висловлювалися більш стримано та помірковано. Просила суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши інші докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність до кожного з батьків, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Судом встановлено, що сторони у справі є колишнім подружжям, шлюб розірвано у 2013 році. В шлюбі народилися діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 на даний час досяг чотирнадцяти років, не є малолітнім, а тому самостійно визначив своє місце проживання та мешкає з батьком в АДРЕСА_1 у будинку, що належить ОСОБА_10, матері позивача ОСОБА_1 Батько та син проживають в одній кімнаті, де відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, є все необхідне для нормального проживання. У будинку проживають шестеро осіб (а.с.63). Позивач ОСОБА_1 офіційно не працює, проте в судовому засіданні ствердив, що має достатній дохід.

Також встановлено, що сини ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають з матір'ю за адресою: АДРЕСА_2 та відвідують СЗШ №32, що знаходься неподалік. У квартирі зареєстровані та є співвласниками помешкання відповідач ОСОБА_3 та троє дітей. Квартира складається з трьох кімнат, кухні, вигод. У квартирі чисто, прибрано, є меблі, побутова техніка, необхідні для проживання. ОСОБА_6 та ОСОБА_5, згідно з актом обстеження житлово-побутових умов, проживають в окремій кімнаті, де є два дивани, письмовий стіл, комп'ютер, телевізор. В іншій кімнаті є різноманітні знаряддя для заняття спортом. Навчаються у СЗШ №32, забезпечені відповідним одягом, шкільним приладдям, продуктами харчування (а.с.62). Відповідач працює у ПП „Мережа-Сервіс Львів", позитивно характеризується за місцем праці, працює два дні підряд через кожних два дні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, яка є племінницею позивача ОСОБА_1, який проживає з нею в одному будинку в смт. Куликів, дала показання про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 жили в них протягом літніх канікул та мають бажання проживати з батьком постійно. Вказала, що діти по-різному відносяться до мами, інколи говорять, що остання їх не доглядає. Протягом перебування дітей на літніх канікулах у батька, матір їх відвідувала кілька разів, привозила фрукти, цукерки.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що до 2012 року жив з матір'ю ОСОБА_3, а зараз проживає в смт. Куликів з батьком. Обоє займають одну кімнату, де є ліжко, два крісла, тому там можуть розміститися і молодші брати. Батько ОСОБА_1, коли проживав з сім'єю, підробляв на будові. Вказав, що не спілкується з матір'ю через те, що вона зрадила батька, який завжди дбав про сім'ю, купував їжу та одяг. Молодші брати також хочуть проживати з батьком. Також зазначив, що був випадок, коли йому необхідно було приїхати до молодшого брата ОСОБА_6, який захворів, бо матір не змогла піти з роботи. Вважає, що матір не завжди дозволяє батькові бачитися з молодшими братами.

Допитані в судовому засіданні малолітні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дали показання про те, що хочуть жити з батьком ОСОБА_1 Причиною цього назвали те, що матір ОСОБА_3 працює два дні підряд через кожних два дні, допізна, і їм доводиться бути в цей час самим вдома. Разом з тим, вказали, що матір готує їм їжу, прибирає, купує час від часу одяг, працює, щоб заробити грошей, але батько їм більше всього купує. Іншою причиною бажання проживати з батьком назвали те, що матір їх зрадила, знищила сім'ю, те, що зустрічається з іншими чоловіками. Про це їм розповідав батько, сказав, що в мами є коханець. В ті дні, коли мама вдома, вона спілкується з ними про навчання в школі, перевіряє та допомагає готувати домашні завдання, зранку готує їх до школи, але також і проводить час у своїй кімнаті, сидить за комп'ютером та переписується з кимсь в соцмережах. Вказали, що їм доводиться прибирати за собою самостійно, коли матері немає вдома, що вважають нормальним. Буває, що коли хворіють, то залишаються самі вдома. Вказали, що старший брат ОСОБА_7 проживає з батьком в смт. Куликів, відвідує там школу, і вони б хотіли там проживати. Коли проводять час в батька, то самі за собою прибирають, перуть свій одяг.

Відповідно до висновку №38 від 25 листопада 2014 року орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради вважає, що місце проживання малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., необхідно визначити з матір'ю, ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_2. В ході розгляду комісія з питань захисту прав дитини розглянула представлені документи, обстежила житлово-побутові умови батьків, встановила їх матеріальний стан, місце праці та отримала відповідні характеристики (а.с.60).

Дослідивши вищевказані докази, з'ясувавши в першу чергу нематеріальні обставини, зокрема, взаємовідносини між батьками та дітьми, а також взаємовідносини батьків між собою та їх вплив на свідомість дітей, а також матеріальні обставини, суд дійшов висновку, що ініційований батьком спір щодо місця проживання малолітніх дітей ґрунтується не на захисті інтересів дітей, а на особистих неприязних відносинах з матір'ю дитини. Судом беззаперечно встановлено, що матір дитини забезпечує їм належну турботу, підтримує на належному рівні їх побут, харчування, контролює їх навчання, не втратила зв'язок з дітьми. Суд, встановивши в судовому засіданні факт прихильного відношення батька до дітей, його намагання забезпечити їх всім необхідним, прийшов до переконання, що в даному випадку проживання малолітніх дітей з матір'ю є більш доцільним з огляду також і на офіційне працевлаштування матері, існуючі житлові умови, що також має істотне значення при вирішенні спору щодо місця проживання дітей. Заслухавши думку дітей щодо місця проживання, з'ясувавши в дітей інші обставини, що впливають на їх думку з цього приводу, судом встановлено, що визначальний вплив на позицію малолітніх дітей протягом останнього періоду має батько, який своєю поведінкою та стійким негативним ставленням до колишньої дружини формує негативний образ матері в очах дітей, що є недопустимим та спотворює адекватне сприйняття дійсних обставин дітьми самостійно. Суд також вважає недопустимими дії з боку позивача ОСОБА_1 щодо повідомлення ним дітям змісту переписки матері в соціальній мережі, що повинно залишатися виключно її особистою справою, зважаючи також на розірвання шлюбу з позивачем. Судом не встановлено жодних дій ОСОБА_3, які б свідчили про те, що проживання з нею малолітніх дітей суперечить їх інтересам.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не можуть бути судом задоволені.

Керуючись статтями 160, 171 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третіх осіб: органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.