Провадження №22-ц/784/269/15
Головуючий першої інстанції: Щербини С. В.
Категорія - 19 Доповідач апеляційної інстанції: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Лисенка П.П.

Серебрякової Т.В.

із секретарем

судового засідання: Романенко Ю.О.

з участю:

представника:

відповідачки - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09. 12. 2014 р., у справі за

позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання попереднього договору недійсним,

встановила:

14. 11. 2013 р. ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про визнання попереднього договору недійсним.

Позивач зазначав, що 20.02.2008 р. він уклав з відповідачкою попередній договір про укладення в строк до 28.02.2009 р. договору про поділ нерухомого спільного сумісного майна подружжя, яке розташоване за адресою: буд АДРЕСА_1 та за адресою АДРЕСА_2.

Об'єктом поділу за основним договором також є корпоративні права на приватне підприємство «Фаворит-Миколаїв», яке є власником нерухомого та рухомого майна у м. Миколаєві.

Попередня угода є недійсною, оскільки укладена без нотаріального посвідчення, як того вимагає закон для випадків укладення угод щодо нерухомості.

Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09. 12. 2014 р. постановлено про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідачка ставить питання про зміну рішення в частині підстав відмови у задоволенні позову, посилаючись на необгрунтованність висновків суду і порушення норм процесуального та матеріального права.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 635, 657 ЦК України попередній договір щодо відчуження нерухомого майна має бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням, оскільки такі вимоги до форми та обов'язковості нотаріального посвідчення ставляться законом до правочинів щодо нерухомості, яка є об'єктом відчуження за основним договором.

Згідно з вимогами ст. 69 СК України угоди щодо поділу спільного нерухомого майна подружжя підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, відповідно до приписів ст. 220 ЦК України.

Згідно з положеннями ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», нікчемний правочин є недійсним в силу невідповідності його вимогам закону незалежно від визнання його таким судом. До таких правочинів не застосовуються положення закону щодо визнання їх недійсними.

З матеріалів справи вбачається, що об'єктом поділу за основним договором є нерухоме спільне сумісне майно подружжя, яке розташоване за адресою: буд АДРЕСА_1 та за адресою АДРЕСА_2, а також майнові права на приватне підприємство «Фаворит-Миколаїв», яке є власником нерухомого та рухомого майна у М. Миколаєві.

Оскільки до об'єктів поділу за основним договором сторони включили, у тому числі об'єкти нерухомості, то попередній договір згідно з вимогами ст. 69 СК України, ст. 635 ЦК повинен був укладатися з обов'язковим нотаріальним посвідченням.

Суд повно та всебічно дослідив зазначені обставини справи, дав належну юридичну оцінку наданим доказам та прийшов обґрунтованого зібраними доказами висновку про нікчемність попереднього договору з підстав недотримання вимог закону про його нотаріальне посвідчення.

З врахуванням такого висновку, який відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи, судом постановлене правильне і законне рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалюючи таке рішення, суд правильно виходив з того, що до нікчемних правочинів не застосовуються такі способи захисту, як визнання нікчемних угод недійсними.

Доводи апеляційної скарги відповідачки про те, що попередній договір укладено у письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 205 ЦК щодо форми правочину щодо нерухомості, не заслуговують на увагу, оскільки до правочинів щодо відчуження (у тому числі, поділу) об'єктів нерухомості підлягають обов'язковому застосуванню вимоги закону щодо їх нотаріального посвідчення.

Невиконання цієї умови тягне нікчемність такої угоди.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 - 315 ЦПК України, колегія судів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09. 12. 2014 р.- залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова