Провадження № 22-ц/779/252/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р.В.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Вакарук В.М.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до КП «Єдиний розрахунковий центр» про скасування договору приєднання, та за зустрічним позовом КП «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року відмовлено в первісному позові ОСОБА_2 до КП «Єдиний розрахунковий центр» та задоволено зустрічний позов КП «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Єдиний розрахунковий центр» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 1148, 65 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню. Вважає, що приймаючи рішення суд порушив норми процесуального права та не правильно застосував норми матеріального права, не надав належну оцінку доказам.

Не прийняв до уваги клопотання про витребування в КП «Єдиний розрахунковий центр» інформацію про ціни (складові) з яких складається тариф житлово-комунальних послуг, яка необхідна апелянту для підрахунку заборгованості, яку виставив їй КП «Єдиний розрахунковий центр», та для укладення законного Типового договору. Не погоджується з тим, що КП «Єдиний розрахунковий центр» хоче через суд зобов'язати укласти з нею його власний договір-приєднання, який є видуманим та не відповідає вимогам закону, та сплатити заборгованість, яка апелянту не зрозуміла, оскільки невірно нарахована.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог КП «Єдиний розрахунковий центр» та задовольнити її позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.01.2014р. позов КП «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_2 про визнання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеним на підставі нормативного акту обов'язкової дії задоволено (а.с.86-88 т.1).

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільний справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.04.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Івано-Франківського міського суду від 28.01.2014р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові КП «Єдиний розрахунковий центр» відмовлено. (а.с.91-95 т.1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.08.2014р. касаційну скаргу КП «Єдиний розрахунковий центр» задоволено, рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.04.2014р. скасовано, рішення Івано-Франківського міського суду від 28.01.2014р. залишено в силі (а.с.140-142 т.1). У вищеназваній ухвалі суд касаційної інстанції зазначив, що договір про надання житлово-комунальних послуг, надісланий на ім'я споживача послуг ОСОБА_2, відповідає типовому, тому відмова споживача від укладення такого договору суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якому проживає відповідач ОСОБА_2, віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта в управління з управління (з балансу) (а.с.28 т.2).

Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, слугувало здійснення всіх залежних від позивача дій, які полягали в укладенні договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» у спосіб передбачений ст. 634 ЦК України, як договір приєднання, а саме: здійснив публікацію суті житлово-комунальної реформи та даного договору в офіційному виданні «Західний кур'єр» від 29.09.2011р. та на сайті www.domivka.if.ua.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 та підпунктом 3 п. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти Договір на виконавців житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового Договору.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками даних відносин є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач отримує житлово-комунальні послуги, тобто є споживачем житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону, виконавець зобов'язаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно п. 2.1 Договору, предметом договору є забезпечення виконавцем надання послугу житловому будинку, який перебуває на балансі КП «Єдиний розрахунковий центр», власники якого не визначили виконавця житлово-комунальних послуг самостійно, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до Договору, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.01.2014р. визнано укладеним на підставі нормативного акту обов'язкової дії, позивач надавав послуги відповідачу-споживачу, яка проживає в квартирі АДРЕСА_1.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не є доведеними в суді. Зокрема, також не заслуговує на увагу і вимога про зобов'язання КП «ЄРЦ» надати їй інформацію про структуру цін за надані послуги, оскільки такі тарифи є доступними для кожного жителя та позивачки і відображені у наданих їй довідках про заборгованість та затверджені рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.12.2011 року №842 (а.с. 16-18 т.2).

Відповідно з огляду на вищенаведене суд першої та апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими вимоги про заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1 грн., як і вимоги про перевірку прокурором проведення КП «ЄРЦ» поточних ремонтів та нарахування оплати за послуги, оскільки така вимога не є позовною.

Згідно п. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставною для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону.

Внаслідок неналежного виконання споживачкою - відповідачкою зобов'язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованість відповідачки перед позивачем в загальній сумі 1148,65грн.

Будь-яких доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми боргу або ж спростовували доводи представника позивача за зустрічним позовом суду не подані.

Судом першої інстанції також встановлено, що жодних належних та допустимих доказів про те, що відповідачем за первісним позовом послуги надавались неналежної якості, позивачем суду не подано.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог КП «Єдиний розрахунковий центр», що в свою чергу виключає задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

М.Д. Горейко

В.М. Вакарук