АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/462/13-ц Номер провадження 22-ц/786/534/15Головуючий у 1-й інстанції Литвин М. М. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.,

За участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому зазначало про те, що 24 січня 2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5 652,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на залишок заборгованості.

Оскільки ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконав, просило стягнути з відповідача заборгованість станом на 11 березня 2013 року у розмірі 27 355,05 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 850,92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8 386,64 грн., а також пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 16 687,39 грн.

Справа розглядалась судами різних інстанцій неодноразово.

Останнім рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржено ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання.

Порушенням зобов'язання, з огляду на зміст ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №PKRSK01901659, за умовами якого останнім отримано кредит у розмірі 5 652,00 грн. у вигляді строкового кредиту на купівлю ТНС, шляхом перерахування кредитних коштів на відкритий на ім'я ОСОБА_3 у банку рахунок НОМЕР_1, на строк з 24 січня 2007 року по 23 січня 2009 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми договору за винятком авансу, у момент надання кредиту, щомісячно у період сплати у розмірі 1,45% від суми виданого кредиту, відсотків за строкове погашення кредиту, згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору.

Згідно з наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_4 станом на 30.06.14 року становить 27 355,05 грн., яка складається з: 805,92 грн. заборгованості за кредитом, 8 386,64 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 16 687,39 грн. пені.

Розмір заборгованості за кредитним договором належним чином доведено та відповідачем не спростовано.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З огляду на положення ч. ч. 3, 4 ст. 267 цього ж кодексу, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У правових позиціях Верховного Суду України, викладених у постановах від 6 листопада 2013 року в справі №6-116цс13, та від 19 березня 2014 року в справі №6-14цс14, передбачено, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, при цьому, за кредитною карткою такий строк щодо місячних платежів погашення кредиту починає відраховуватись після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

За наданими банком відомостями, строк дії кредитного договору №PKRSK01901659 від 24 січня 2007 року встановлювався до 23 січня 2009 року. У свою чергу, по закінченню вказаного строку, 12 лютого 2010 року відповідачем у погашення заборгованості здійснювався платіж у розмірі 257,88 грн. За таких обставин, з огляду на положення ч. 2 ст. 264 ЦК України, висновок місцевого суду, що з 12 лютого 2010 року строк позовної давності переривався та починав відраховуватись спочатку є вірним.

Будь-яких доказів укладення додатково між сторонами договору про збільшення позовної давності (ч. 1 ст. 259 ЦК України) матеріали справи не містять та позивачем не заперечується, що у письмовій формі такого договору не укладалося.

У свою чергу, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду у квітні 2013 року, тобто з пропуском 3 річного строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 у суді першої інстанції подав заяву (а.с. 169) про застосування до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» наслідків cпливу строків позовної давності.

З урахуванням зробленої відповідачем заяви, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку щодо пропуску строку позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами та правомірно відмовив з цих підстав у задоволенні позову банку.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та ґрунтуються на тому, що строк позовної давності банком не пропущено, так як зобов'язання ОСОБА_2 визначені черговими платежами та правовідносини між сторонами тривають до повного погашення клієнтом кредиту.

Дійсно, з огляду на п. 1.1. кредитного договору №PKRSK01901659 від 24 січня 2007 року погашення кредиту мало здійснюватись шляхом сплати щомісяця грошових коштів (щомісячного платежу) у розмірі 348,45 грн. у період з 17 по 24 число. Cторонами у цьому ж пункті договору визначено, що кредит надавався на строк з 24 січня 2007 року по 23 січня 2009 року.

Водночас, умова пункту 5.1. відносно дії кредитного договору в обсязі виданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобов'язань за договором, не може розглядатися установленням строку дії кредитного договору, оскільки не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Таким чином, підстав вважати, що щомісячні платежі по кредитному договору повинні здійснюватись ОСОБА_2 по спливу 23 січня 2009 року не вбачається.

Решта доводів апеляційної скарги банку є несуттєвими та такими, що не спростують вірних висновків місцевого суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення місцевого суду відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: В.А. Чічіль

Судді: С.М. Мартєв

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

суддя В.А. Чічіль