Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Швидкій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» про приведення у відповідність судового наказу, яка подана в межах розгляду цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» звернулось до суду з заявою про приведення у відповідність судового наказу, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 24.07.2015 року у справі №755/13284/15-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення шляхом внесення до нього відомостей про ідентифікаційний номер ОСОБА_1, мотивуючи тим, що відсутність цих даних у виконавчому документі ставить під загрозу його виконання.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, неявка сторін по справі не перешкоджає розгляду питання про виправлення описки в судовому рішенні.

Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту судового наказу визначені у ч. 1 та ч.2 ст.103 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 219 Цивільного процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущенні у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до частини другої статті 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформлені або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому наказі №755/13284/15-ц, виданого 24 липня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» боргу за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 5800 грн.37 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 1970,03 грн., 3% річних в розмірі 91,20 грн., а всього 7861 грн. 60 коп., зазначено найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження, що є достатніми даними для ідентифікації особи як боржника, так і стягувача в процедурі виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому листі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

В той же час, відповідно до пункту 3 частини третьої ст. 11 закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержати безоплатно від органі та організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Така правова позиція висловлена у Висновках Верховного Суду України, викладена у рішеннях прийнятих за результати розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, а саме, у постанові ВСУ від 21 травня 2014 року у справі №6-45цс14, постанові ВСУ від 25 червня 2014 року у справі №6-62цс14.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» про приведення у відповідність судового наказу, оскільки відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства при ухвалені судового рішення не передбачено зазначення безпосередньо у резолютивній частині судового рішення ідентифікаційного номеру відповідача, такі дані відповідача відсутні у матеріалах цивільної справи, тому сам факт не зазначення ідентифікаційного номеру боржника у рішенні суду не може вважатись помилкою (опискою) у розумінні положень до ст. 219 та ст.369 Цивільного процесуального кодексу України, а враховуючи той факт, що на даний час провадження у цивільній справі закінчено шляхом ухвалення судового рішення, суд не має права витребувати докази, що стосуються наявності (або відсутності) у боржника ідентифікаційного номеру.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.209-210, 219, 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» про приведення у відповідність судового наказу, яка подана в межах розгляду цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я