Справа № 750/6462/14
Провадження № 2/750/33/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі головуючого - судді Логвіної Т.В.

при секретарях Корж Ю.В., Тітовій О.Б.,

з участю сторін, представників сторін, третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника третьої особи Деснянської районної у м. Чернігові ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст. ст. 71, 72 ЖК України мотивуючи вимоги тим, що відповідач ОСОБА_4 є сестрою його дружини ОСОБА_1, з 2002 року вона зі своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 переїхала проживати до свого чоловіка, тобто у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад встановлені законом строки, її особистих речей у квартирі немає, також вона не сплачує нарахування по квартирній платі та комунальним послугам.

04.08.2014 року відповідач ОСОБА_4 звернулась до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 із зустрічним позовом та просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення до неї та зобов'язати позивача не чинити перешкод у користуванні квартирою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на ґрунті особистих неприязнених стосунків позивачем створюються перешкоди у проживанні у спірній квартирі, на даний час вона не може потрапити до квартири у зв'язку зі зміною замків вхідної двері.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, зустрічний позов не визнали.

З пояснень позивача, третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що відповідач ОСОБА_4, яка є сестрою третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, добровільно залишила спірну квартиру та переїхала з дочкою до свого чоловіка, назад вселитися не намагалась, коштів на сплату комунальних послуг не надавала, замки вхідних дверей спірної квартири були змінені після звернення до суду з даним позовом, з 2007 року у кімнаті, де вона проживала, мешкає ОСОБА_2

Відповідач та її представник в судовому засіданні у задоволенні первісного позову просили відмовити, зустрічний позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач пояснила, що до квітня 2014 року вона мала свої ключі від спірної квартири та іноді приходила туди, хоча постійно не проживала там з 2004 року у зв'язку з неприязненими відносинами у сім'ї через погане відношення до її чоловіка, після її пропозиції приватизувати спірне житло, позивач звернувся до суду з даним позовом та на даний час їй створюються перешкоди у користуванні спірною квартирою.

Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, яка належить до державного житлового фонду.

Відповідно до акту від 25.06.2014 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_5, але з 2002 року за даною адресою не проживають. Даний акт складено у м. Чернігові на прохання позивача, зі слів сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що проживають у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили факт не проживання відповідача в спірній квартирі понад встановлені законом строки. Свідок ОСОБА_12, яка є матір'ю третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4, в судовому засіданні показала, що відповідач переїхала проживати до свого чоловіка ОСОБА_13, усі свої речі забрала та ніколи не приходила до спірної квартири, гроші на сплату комунальних платежів не надавала.

У свої позовній заяві про стягнення аліментів, поданій до суду у січні 2007 року, ОСОБА_4 зазначила місцем свого проживання квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 80).

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач почала вживати заходів щодо потрапляння до спірної квартири після пред'явлення до неї позову про визнання такою, що втратила право користування житлом (а.с.63, 79) та даних про створення їй перешкод у користуванні спірною квартирою до звернення ОСОБА_3 до суду з даним позовом, суду не надано.

Суд критично відноситься до акту від 31.07.2014 року про те, що у квартирі АДРЕСА_1 відповідач з дочкою не проживає з квітня 2014 року (а.с. 42), оскільки такий складений особами, які не є мешканцями цього будинку, зазначений акт складено зі слів відповідача після пред'явлення до неї позову до суду та суперечить поясненням самої відповідачки про те, що постійно вона не мешкає у квартирі з 2004 року.

Враховуючи те, що відповідач не надала суду переконливих доказів її тимчасової відсутності в спірній квартирі з поважних причин понад встановлені законом строки та створення позивачем їй перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням, є підстави вважати, що вона добровільно покинула спірну квартиру і без поважних причин не з'являється у ній понад встановлені законом строки.

Таким чином, позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.71 ЖК України підлягають задоволенню, у зв'язку з чим у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 209, 212, 213 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення в порядку ч. 1 статті 294 ЦПК України.

Суддя