РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/17882/14-ц

Пров. №2/668/466/15

05.06.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого Булах Є.М.

при секретарі Яворській Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1(представник ОСОБА_2) до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника ОСОБА_2, звернулася до суду із позовом до відповідача про витребування майна, мотивуючи тим, що з 04.02.1989 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 Під час сумісного проживання ОСОБА_4 було придбано майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул.. 4-та Польова, б. 46., який вважає спільною сумісною власністю подружжя, що набуто ним під час сумісного проживання у шлюбі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17.06.2009 р. з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 428120,66 грн., в ході примусового виконання якого з прилюдних торгів було реалізовано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул.. 4-та Польова, б. 46., переможцем яких став ОСОБА_5 і який у встановленому законом порядку здійснив реєстрацію свого права власності на придбане майно.

Не погоджуючись із правомірністю проведених прилюдних торгів, позивачка звернулася до суду із позовом про визнання прилюдних торгів та свідоцтва, що було видано переможцю торгів в результаті їх проведення.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 02.12.2014 року прилюдні торги та свідоцтво про придбання майна, що видано на імя ОСОБА_5, визнано недійсними.

Однак, ще до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення від 02.12.2014 року про визнання прилюдних торгів та свідоцтва недійсними, ОСОБА_5 продав за договором купівлі-продажу придбане з прилюдних торгів майно ОСОБА_3, який у свою чергу оформив право власності у встановленому законом порядку.

Позивач та її представник вважають, що в силу вимог ст. 60,61 Сімейного Кодексу України, спірне домоволодіння, є обєктом права спільної сумісної власності, а оскільки прилюдні торги, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів визнано недійсними у судовому порядку, однак майно за відплатним договором вибуло із володіння ОСОБА_5, який придбав майно з прилюдних торгів, то у позивача виникло право вимоги до нового власника спірного домоволодіння ОСОБА_3, який є добросовісним набувачем, про витребування спірного майна у звязку із чим просить суд витребувати від відповідача ОСОБА_3, домоволодіння, розташоване за адресою: м. Херсон, вул.. 14-а Польова, 46, що розташоване на земельній ділянці площею, 0,0512 га, кадастровий номер :01:00160999, судові витрати стягнути із відповідача.

В ході вирішення справи до участі у судовому розгляді у якості третіх осіб було залучено ОСОБА_7, ОСОБА_6.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_8, позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові, просив їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_8 у судове засідання особисто не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв та клопотань про неможливість розгляду справи у її відсутності до суду не надходило.

Адвокат ОСОБА_9, діючи в інтересах ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи там, що ОСОБА_8 не є власником спірного домоволодіння, у відповідності до вимог закону своє право не реалізовувала та не визнавала право часткової власності у порядку встановленому діючим законодавством. Посилалась на судові рішення, відповідно до яких ОСОБА_8 зверталася до суду із позовом про визнання права власності на ? частину спірного домоволодіння, однак їй було відмовлено у визнання такого права. Крім того, в силу вимог ст. 388 ЦК України, майно, що реалізовано з прилюдних торгів не може бути витребувано у набувача, що придбав його у такому порядку. Просила відмовити з цих підстав у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_3 у судове засідання особисто не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не подавав.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні вважали позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник ОСОБА_10, що діє в інтересах третьої особи ОСОБА_5, у судовому засідання позовні вимоги вважав необґрунтованими, просив відмовити у їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, заяв та клопотань до суду не подавала.

Адвокат ОСОБА_9, діючи в інтересах третьої особи ОСОБА_6 у судовому засіданні не погодилася з заявленими позовними вимогами, про що надала письмові заперечення, мотивовані тим, що у даному випадку спірне домоволодіння продано з прилюдних торгів у звязку із чим, позивач не має правових підстав витребувати його у ОСОБА_3 та ОСОБА_6, як таке що придбано у добросовісного набувача. Крім того вважає, що позовна заява подана неналежним позивачем, оскільки позивач не володіє повним обсягом прав щодо володіння та розпорядження спірним майном, а відтак і не може ставити вимогу про його витребування. Просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, що приймали участь у справі, суд встановив, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 02.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_8, діючої в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_11 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Херсонській області, ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Херсонська філія», ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог: ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління, служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради, ОСОБА_4, про визнання прилюдних торгів недійсними та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, позовні вимоги задоволено, визнано недійсними прилюдні торги, проведені 24.09.2012 року Херсонською філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» з реалізації домоволодіння розташованого за адресою: м. Херсон, вул.. 4-та Польова, 46, яке складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 94,1 кв.м., житловою площею 63,8 кв.м., гараж літ. «Ж», сараю літ. «З», туалету літ. «К», душу літ. «Л», огорож №2,4, мостіння І.

Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане 27.09.2012 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_12 на імя ОСОБА_5 про визнання за ним права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул.. 4-та Польова, 46. Рішення набрало законної сили. Касаційною інстанцією касаційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» та ОСОБА_5 на зазначене рішення суду апеляційної інстанції - відхилено.

Вказаним рішенням встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17.06.2009 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 01.10.2009 року з ОСОБА_4 на користь ВАТ Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість за кредитним договором №08р-141 від 11.07.2008 року у розмірі 428120,66 грн.

При виконанні судового рішення від 17.06.2009 року державним виконавцем 07.04.2012 року описано та накладено арешт на предмет іпотеки житловий будинок №46 по вул.. 4-та Польова в м. Херсоні.

Згідно протоколу №13/093/12/І-1 від 24.09.2012 року житловий будинок, що належав боржнику ОСОБА_4 реалізований за 388327,28 грн., переможцю торгів ОСОБА_5.

27.09.2012 року складений акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

27.09.2012 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_13 видане свідоцтво на імя ОСОБА_5 про придбання майна з прилюдних торгів, за реєстровим №5240.

Вказані обставини встановленні судовим рішенням, сторонами не оспорюються та визнаються, тож в силу вимог ст.ст. 60,61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають.

Матеріалами справи також підтверджується, що 17.09.2014 року ОСОБА_5 продав а ОСОБА_3 придбав житловий будинок №46 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Херсоні, по вулиці 4-а Польова. Вказана угода оформлена договором купівлі-продажу серійний номер НАВ 742496, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_14 та зареєстрований в реєстрі за №1991.

Згідно до умов цього договору згода другого з подружжя ОСОБА_6 на укладання цього договору отримана згідно заяви, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за реєстровим №1591 від 17.09.2014 року.

Позивач звертаючись до суду із позовом зазначає, що відповідно до вимог ст. 60,61 СК України їй належить на праві спільної сумісної власності подружжя домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул.. 4-та Польова, б. 46.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 04.02.1989 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, про що в книгу записів реєстрації актів цивільного стану внесено запис за № 219.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.06.2006 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ДПІ в м. Херсоні, КЦ «Професіонал» про визнання дійсним договору купівлі-продажу, встановлено, що 07.11.2002 року між ОСОБА_4 та ДПІ м. Херсона, від імені якого виступав КЦ «Професіонал» укладено договір купівлі-продажу будинку №46 по віл. 4 Польовій в м. Херсоні, який зареєстрований Українською товарною біржею. Вказаним судовим рішенням позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку №46 по вул.. 4 Польовій в м. Херсоні, що укладений 07.11.2002 року між ОСОБА_4 та ДПІ в м. Херсоні в особі КЦ «Професіонал» та визнано за ОСОБА_4 право власності на будинок №46 по вул.. 4 Польовій в м. Херсоні.

Вказані обставини встановлені судовими рішеннями, що набули законної сили, сторонами не заперечуються, а тому в силу вимог ст.ст.60,61 ЦПК України, додатковому доведенню не підлягають.

Згідно до ст.ст. 387,388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати(добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

· ОСОБА_15 загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

· ОСОБА_15 викрадене у власника або особи, які він передав майно у володіння;

· Вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку,

встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно у особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до вказаних норм закону та ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володіння відповідача.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, а за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, право власності у набувача майна виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально , дійсним(ст.ст.328, 334 ЦК України).

З обставин встановлених судом вбачається, що право власності на спірне домоволодіння виникло у ОСОБА_11 на підставі ст. 334 ЦК України, а в силу вимог ст. 60,61 є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами.

Будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують право власності позивача на спірне домоволодіння, суду в ході розгляду справи не надано. Під час вирішення справи, позивачем та його представником не ставилося питання про визначення часток у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності за кожним із подружжя на належні їм частки у праві спільної сумісної власності. Також і не змінювався позивачем обсяг заявлених позовних вимог і не ставилося питання про поновлення права на частку у спільній сумісній власності та її витребування.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, до якої віднесено майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Судом не встановлено, право власності позивача одноособово на спірне домоволодіння.

Враховуючи, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно до вимог ст. 10 ЦПК України, суд в ході вирішення даної справи не знайшов правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про витребування майна, з огляд на що у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 387,388 ЦК України, ст.60,61 СК України, ст.ст.10,60,88,209,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1(представник ОСОБА_2) до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування майна відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_15