БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/281/15-ц
Провадження № 6/497/12/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2015 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кодінцевої С.В.

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_1 про оголошення розшуку та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань особи (боржника) ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1, звернувся до суду з вищеназваним поданням.

Державний виконавець посилається на те, що на підставі виконавчих листів Болградського районного суду Одеської області заведене виконавче провадження за № ЄДРВП: 46344010 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Держощадбанк України» та ВАТ «ЕК Одесаобленерго» боргу на загальну суму 30 152.02 гривен та виконавчий збір 10 % і витрати на проведення виконавчих дій, що складає у загальному борг в розмірі 33 447.21 гривен.

Своє подання державний виконавець мотивує тим, що боржник від сплати боргу ухиляється, вимоги державного виконавця - ігнорує, на виклики до Відділу державної виконавчої служби - не з'являється. Згідно акту державного виконавця від 02.02.2015 року, виходом за адресою місця проживання боржника: вул. Перемоги, 223/3, м. Болград, Одеська область встановлено, що боржник був відсутній, встановити його майновий стан не довелося можливим. Зі слів сусідів, за вказаною адресою боржник зареєстрований, але проживає з родиною у м. Одеса.

Представник Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не прибув, подав заяву, якою підтримав подання та просив розглянути справу у його відсутність.

Розглянувши матеріали подання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даного питання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця за наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № ЄДРВП: 46344010 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Держощадбанк України» та ВАТ «ЕК Одесаобленерго» боргу на загальну суму 30 152.02 гривен, додатково виконавчий збір 10 % і витрати на проведення виконавчих дій, що складає у загальному борг в розмірі 33 447.21 гривен.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених названим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вищевказаний аналіз норм права вказує на те, що такими заходами можуть бути:

- розшук боржника - фізичної особи (п.10);

- тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України (п.18) за відповідним поданням державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках: п.5) якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», встановлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до закону покладено завдання вчасності запобігання та недопущення в'їзду до України та виїзду з України осіб, яким, відповідно до законодавства заборонено в'їзд, або тимчасово обмежено право виїзду з України, у тому числі згідно довіреностей правоохоронних органів. Наявність у особи невиконаних обов'язків, є підставою щодо обмеження права виїзду за межі України.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Згідно ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця усі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання державного виконавця протягом десяти днів.

З огляду на викладене, вбачається, що цивільно-процесуальним законодавством України передбачено різний порядок розгляду названих питань, а тому державний виконавець не вправі порушувати питання, і про оголошення розшуку боржника, і про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон в одному поданні.

В поданні державний виконавець зазначає, що був здійснений вихід за адресою боржника: вул. Перемоги, 223/3, м. Болград, Одеська область, та додає копію акту, в якому вказано, що боржника за даною адресою не виявлено, зі слів сусіда ОСОБА_3, боржник зареєстрований за вказаною адресою, але тривалий час проживає з родиною в м. Одеса. З цього виходу не можливо однозначно дійти висновку про відсутність боржника за цією адресою, оскільки не зрозуміло боржник взагалі не проживає за даною адресою, чи його лише не було вдома коли приходив державний виконавець, чи був дома хтось інший з повнолітніх членів сім'ї, в яких можливо було отримати пояснення та необхідну інформацію. Акт від 02.02.2015 року взагалі не підписаний ОСОБА_3, який був залучений до проведення даної процесуальної, і нібито інформація була отриманя з його слів, однак таких письмових пояснень не додано.

До подання не додано жодних, належним чином оформлених викликів, надісланих на ім'я боржника щодо наявності боргу та необхідності його сплати.

З тих копій поштових листів, що додані до подання не можливо дійти однозначного висновку, що ці листи були спрямовані на адресу боржника, оскільки і адреса, і прізвище боржника закриті іншим аршем паперу з відміткою, що адресат не проживає.

Державним виконавцем до матеріалів подання не долучені документи, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання своїх обов'язків та свідчили про відсутність у боржника майна (об'єктів нерухомості, земельних ділянок, транспортних засобів та іншого майна) на яке може бути звернуто стягнення.

Із наданих документів можливо зробити висновок, що боржник взагалі не знає про наявність у нього боргу, і про необхідність його погашення.

Суд вважає, що документів, які додані до подання державного виконавця не достатньо для того, щоб однозначно дійти висновку про ухилення боржника від виконання свої обов'язків, покладених на нього рішенням.

Взагалі до подання не додано документів, які б свідчили про проведену роботу державного виконавця.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 2, 107, 208-215, 375, 377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_1 про оголошення розшуку та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань особи (боржника) ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.В. Кодінцева