АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю позивача ОСОБА_2

Представника позивача ОСОБА_3

Відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої майну та здоров»ю в результаті дорожньо - транспортної пригоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернулася в суд з вищевказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 26.08.2011 року ОСОБА_4 близько 18 год.20 хв., керуючи автомобілем Фіат-Дуката державний номерний знак НОМЕР_2 і рухаючись по вул. Калініна від вул. Алмазна у напрямку вул. 23 Вересня в м. Полтава, допустив наїзд на неї як на пішохода, коли вона перетинала пішохідний перехід.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, а саме: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забійні рани, гематому та садна обличчя, гематому,синці, садна шкіри обох нижніх та верхніх кінцівок, а також тулуба, що підтверджується актом судово-медичного дослідження (обстеження) від 17.11.2011 року.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення відповідачем ОСОБА_4 п.п.1.3, 1.4, 1.5, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, якого 05.09.2011 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 255 грн.00 коп.

У результаті ДТП їй, позивачу, заподіяно матеріальну шкоду у зв»язку з необхідністю придбання ліків, пошкодження особистих речей, яку вона оцінила в сумі 2609 грн.06 коп., а також моральну шкоду на суму 6500 грн.00 коп. за фізичний біль і страждання від отриманих травм, 2500 грн.00 коп. - душевні та психічні страждання у зв»язку з постійними почуттями невпевненості в собі та неповноцінності через втрату свого колишнього вигляду у зв»язку з наявністю шрамів на обличчі, 500 грн.00 коп. - моральних страждань через знищення і пошкодження з боку відповідача її майна, в тому числі одягу та коштовностей.

Посилаючись на вище викладене, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь 2069 грн.06 коп. матеріальної та 9500 грн.00 коп. моральної шкоди.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 частково задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2609грн.06 коп. та моральну шкоду в сумі 4000 грн.00 коп., а всього стягнути на користь ОСОБА_2 6609 грн.06 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 217 грн.60 коп.

У вересні 2014 року ОСОБА_4 подав до місцевого суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2013 року відмовлено.

В апеляційному порядку заочне рішення оскаржив ОСОБА_4

Апелянт просить рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на неповне з»ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її законний представник ОСОБА_3 прохають рішення місцевого суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це не заперечується сторонами, що 26.08.2011 року відповідач ОСОБА_4 близько 18 год. 20 хв., керуючи автомобілем Фіат-Дукато, державний номерний знак НОМЕР_2, рухався в м. Полтава по вул. Калініна від вул. Алмазної в напрямку вул. 23 Вересня і допустив наїзд на позивача ОСОБА_2, яка здійснювала перехід вулиці по пішохідному переходу. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран, гематоми і саден обличчя, гематоми, синців і саден шкіри обох нижніх та верхніх кінцівок, тулуба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я (а.с.13-14).

Також правильно з»ясовано, що ОСОБА_2 в результаті ДТП заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення відповідачем ОСОБА_4 п.п.1.3, 1.4, 1.5, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України.

В порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 відмовлено та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст.122 ч.1 КпАП України(а.с.10).

Встановлено і не заперечується сторонами, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відповідно до полісу 3 АА/1364753 від 04.02.2011 року (а.с.45). За цим страховим полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю на одного потерпілого в сумі сто тисяч гривень, а за шкоду, заподіяну майну потерпілого - п»ятдесят тисяч гривень. Відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції послався на те, що відповідач ОСОБА_4 заподіяв позивачу ОСОБА_2 матеріальну шкоду на суму 2609 грн.06 коп. у вигляді витрат на лікування та пошкодження її одягу й речей та що остання наполягала на стягненні завданої їй матеріальної шкоди саме з цього відповідача, а не зі страхової компанії.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду.

Згідно ст.ст.58 - 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, стягуючи на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду за пошкоджений одяг і речі в сумі 1180 грн.00 коп., суд поклав в основу рішення лише пояснення позивача та його представника і не звернув увагу на відсутність належних і допустимих доказів дійсної вартості завданої шкоди.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з виписки з історії хвороби позивача №4625 з медичного закладу - Полтавської міської клінічної лікарні №5, а також згідно чеків на придбання ліків, фактичні затрати на лікування ОСОБА_2 складають 1627 грн.59 коп. Ці витрати, відповідно до Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.979 ЦК України, відшкодовані їй відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА», куди вона 23 серпня 2012 року зверталася з відповідною заявою (а.с.168-171). Однак, місцевий суд неповно з»ясував дані обставини справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 2609 грн.06 коп. з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В частині стягнення на користь ОСОБА_2 з відповідача ОСОБА_4 заподіяної моральної шкоди в сумі 4000 грн.00 коп. рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність позивачем моральних страждань спростовуються текстом позовної заяви (а.с.2-9), копією акта судово-медичного дослідження №1801 та іншими наявними у справі доказами. Розмір завданої моральної шкоди є співмірним із заподіними позивачу ОСОБА_2 фізичними і моральними стражданнями, у зв»язку з чим рішення в даній частині не підлягає зміні чи скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 частково задовольнити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2013 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 2609 грн.06 коп.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: