РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15147/14-ц

Провадження № 2/643/416/15

30.01.2015 року Московський районний суд м.Харковав складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

при секретарі - Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Тресту «Південзахіденергобуд», треті особи: Харківська міська рада, ОСОБА_2, ОСОБА_3, орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39 Б» про визнання права власності на кімнати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вище вказаним позовом до Відкритого акціонерного товариства «Тресту «Південзахіденергобуд» у якому після уточнення позовних вимог просить визнати за нею право власності на кімнати АДРЕСА_1

В обґрунтування позову позивач зазначала, що в грудні 1986 року вона вселилася в кімнати АДРЕСА_1 в м. Харкові на підставі ордеру, наданого їй як працівнику тресту ВАТ «Південзахіденергобуд». 25 лютого 1987 року, вона зареєструвалася за цією адресою. Після народження дітей, вони були зареєстровані за вказаною адресою. Відповідно до рішення Харківської міської ради від 19.12.2007р., р.№ 1278, будинок АДРЕСА_1 м. Харків, виключений з балансу Балансоутримувача, як гуртожиток та набув статусу житлового будинку. Пунктом 2 цього ж рішення дозволено Балансоутримувачу та Московському райвиконкому закріпити за мешканцями займану ними площу в цьому будинку. Рішення про прийняття будинку на баланс територіальної громади не існує й досі. Відповідно до ч.3 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Отже, вона має право отримати кімнати №№ НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 м. Харків, у власність, але не може вимагати цього як щодо кімнат в гуртожитку та щодо кімнат в будинку державного житлового фонду. Крім того вона та члени її сім'ї протягом двадцяти семи років, постійно, відкрито та безперервно володіють та користуються цими кімнатами. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років ... набуває право власності на це майно (набувальна давність) .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали повністю і просили його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача Басов С.В. в судовому засіданні позов визнав повністю.

Треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надали до суду заяви кожен окремо про розгляд справи у їх відсутність, з проханням задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6

Треті особи: Харківська міська рада, Орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б» в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Від представника Харківської міської ради надійшло письмове заперечення, відповідно до якого останні просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином не підлягають доказуванню обставини встановлені рішенням колегії судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 07.07.2014року.

Яким встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 вселилася у кімнати №№ НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 м. Харків, гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ордеру ВБМТ «Південзахіденергобуд» та зареєстрована за вказаною адресою з 25 лютого 1987 року. 01 червня 2005 року ВАТ «Південзахіденергобуд» та ОСОБА_1 було укладено договір найму житлового приміщення, відповідного до якого підтверджується, що ОСОБА_1 на законних підставах займає виділені їй кімнати у гуртожитку.

На час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання за нею права власності на займані кімнати вказаний будинок не був переданий до комунальної власності і у кімнатах №№ НОМЕР_1 до теперішнього часу мешкає позивач та члени її сім'ї.

Так у відповідності до плану приватизації ДП «Південзахіденергобуд», затвердженого розпорядженням регіонального відділення ФДМУ по Харківській області від 08.09.1995р. за № 353-Р, зазначено, що гуртожиток по АДРЕСА_1 в м. Харкові, який знаходиться на балансі підприємства, підлягає передачі в комунальну власність, як об'єкт державної власності.

Відповідно до Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого спільним наказом ФДМУ та Міністерства політики України від 19.05.1999 р. за № 908/68, господарське товариство повинно обліковувати на своєму балансі майно, що не увійшло до його статутного капіталу. При цьому, відповідальність за збереження та ефективне використання державного майна несе господарське товариство.

Рішенням загальних зборів акціонерів від 25.03.1998 р. були прийняті зміни до статуту в новій редакції стосовно виходу зі складу ВАТ структурного підрозділу № 16 «Житлово-комунальний відділ» і створення на його базі колективного підприємства.

Вказаний гуртожиток було передано на баланс новоутвореного КП «Житлово-комунальне господарство «Південзахіденергобуд».

Після ліквідації державного Тресту будівля гуртожитку з мешканцями за вказаною адресою не увійшла ні до одного їх статутних фондів з новостворених підприємств, разом з цим була передана на баланс КП ЖКГ «Південзахіденергобуд».

Рішенням виконкому Харківської міської ради Харківської області від 19.12.2007 р. вказану будівлю виключено з числа гуртожитку ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та присвоєно статус будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку.

Згідно листа Головного управління житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 16/878-6 від 17.04.2009 р. за інформацією Головного управління статистики в Харківській області (звіт 1-Житлофонд) встановлено, що колективне підприємство житлово-комунального господарства «Південзахіденергобуд», на балансі якого перебував зазначений гуртожиток, входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили свою діяльність станом на 01.01.2008 р. і неможливо, також, визначити балансову вартість даної будівлі, що в подальшому не дозволить мешканцям оформити документи на приватизацію займаного житла відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Так, Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» регулює правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей.

Дія вказаного Закону не поширюється на гуртожитки, що знаходяться у приватній власності, крім гуртожитків, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).

Статті 2 та 4 передбачають, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла(відповідно до цього Закону та Закону України «Про житловий фонд соціального призначення»), або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім'ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України). Громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Таким чином, вирішення питання щодо приватизації житлових приміщень відноситься до компетенції територіальної громади після передачі гуртожитку до комунальної власності.

Разом з тим, житловий будинок по АДРЕСА_1 м. Харкові з самого початку після завершення будівництва у встановлений законом спосіб не було введено в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано, що фактично унеможливлює передачу його у комунальну власність та подальшу приватизацію квартир мешканцями вказаного житлового будинку.

Позивач постійно мешкає та зареєстрована у житловому будинку по АДРЕСА_1

Таким чином, у відповідності з рішенням виконкому Харківської міської ради Харківської області № 1278 від 19.12.2007 р., яким будівлю за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1 виключено з числа гуртожитків і присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку, однак, оформити право власності на житлові приміщення, які позивач займає на відповідних правових підставах, не є можливим, що і змусило її звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав.

Підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до п.10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту №7/5 від 07.02.2002 р., є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивач проживає у кімнатах №№ НОМЕР_1 житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Харкові правомірно, постійно, тривалий час, тому вона набула право власності на житло.

Крім того, вимоги позивача, щодо роз'яснення рішення є передчасними.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на кімнати задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на кімнати АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Т.М.Довготько