Справа № 683/3521/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Матвіюк О.В.

з участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника -

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року позивачі звернулись в суд з означеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4, яка була їх бабою та матір"ю їхнього батька ОСОБА_5 Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина квартири АДРЕСА_1. Спадщину після її смерті прийняв їх батько ОСОБА_5, однак не встиг оформити й ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер. Вони є єдиними спадкоємцями за законом після смерті батька, проте не можуть оформити спадкові права на спірну частину квартири, оскільки за життя батько втратив правовстановлюючий документ на квартиру. Тому, просять визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Крім того, вони не можуть документально підтвердити родинні відносини між батьком та його матір"ю ОСОБА_4, оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_5 його матір"ю записана ОСОБА_4, а ОСОБА_4 - це її дівоче прізвище.

Тому, просять також встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме, що останній є її сином.

Крім того, позивач ОСОБА_1 також вказує, що він є другим співвласником квартири АДРЕСА_1 й розмір його частки у квартирі становить 1/2. Однак, оригінал свідоцтва про право власності на квартиру втрачено, тому в порядку ст.392 ЦК України просить визнати за ним також право власності на 1/2 частину спірної квартири.

В ході судового розгляду справи позивачі збільшили заявлені позовні вимоги і просять також встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_4 В

обґрунтування цих вимог посилаються на те, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки за декілька місяців до дня смерті матері проживав разом із нею та доглядав її, а після її смерті залишився проживати у АДРЕСА_1, користувався усіма речами померлої, забрав правовстановлюючі документи на квартиру, оскільки мав намір оформити спадщину.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник - адвокат ОСОБА_3 підтримали заявлені позовні вимоги та просять позов задоволити.

Представник Старокостянтинівської міської ради Кравчук Ю.Г. в судове засідання не з"явилась, подавши письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника міської ради, при вирішенні спору покладається на думку суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз"ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень п.113 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Мінюсту України №18/5 від 18.06.1994 року, яка була чинною на момент відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, наявність у спадкоємця правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім"я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4, яка є матір"ю ОСОБА_5 За повідомленням Старокостянтинівської державної нотаріальної контори та Хмельницького обласного державного нотаріального архіву спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 не заводилась. З 10 вересня 1985 року й по день своєї смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1. На день її смерті разом з нею був зареєстрований онук ОСОБА_1 У цій же квартирі за декілька місяців до смерті ОСОБА_4 з нею почав проживати син ОСОБА_5, який здійснював за нею догляд. Після смерті ОСОБА_4 її син ОСОБА_5 залишився проживати у квартирі і надалі, користуючись усім належним матері майном.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_4; свідоцтвом про народження ОСОБА_4; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_5 №8 від 04 червня 2014 року, згідно якого його батьком записаний ОСОБА_9, а матір"ю - ОСОБА_4; домовою книгою про реєстрацію громадян, що проживають в будинку по АДРЕСА_1 повідомленням Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 05 січня 2015 року, повідомленням Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 05 січня 2015 року про те, що спадкова справа до майна ОСОБА_4 не заводилась, а також наявними у позивачів оригіналами особистих документів ОСОБА_4

Крім того, допитані судом свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що ОСОБА_5 був рідним сином для ОСОБА_4 За декілька місяців до її смерті ОСОБА_5 переїхав проживати до матері у квартиру АДРЕСА_1, доглядав її й проводив поховання, а після її смерті залишився проживати у квартирі та користувався усіма належними матері речами. І вже пізніше переїхав проживати до свого сина ОСОБА_2

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 є рідною матір"ю для ОСОБА_5, який на підставі ч.2 ст.529 ЦК УРСР 1963 року є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 й прийняв спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 увійшла 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04 липня 1994 року, виданим відділом приватизації Старокостянтинівського елеватора, другий примірник якого знаходиться в матеріалах інвентарної справи на спірну квартиру №954, яка оглянута судом. За життя ОСОБА_5 не встиг оформити свої спадкові права на цю частину квартири і ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер.

За змістом ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом також встановлено, що на день своєї смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 разом із сином ОСОБА_2 06 червня 2014 року ОСОБА_2 та другий син померлого ОСОБА_1 подали спільну заяву, якою ОСОБА_1 був включений до кола спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_5

Таким чином, позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті батька ОСОБА_5

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_5, свідоцтвом про народження ОСОБА_2, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 та довідкою відділу РАЦС Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області №46.03-69 від 22 лютого 2006 року, згідно якої в шлюбі ОСОБА_1 змінив прізвище на ОСОБА_1, довідкою виконкому Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №156 від 04 червня 2014 року про склад сім"ї ОСОБА_5 на день його смерті, матеріалами спадкової справи №239/2014, заведеної Красилівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5

Відповідно до роз"ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

06 червня 2014 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 винесено постанови про відмову позивачам у оформленні спадщини на спірну частину квартири через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру та відсутність документального підтвердження родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Разом з тим, з матеріалів інвентарної справи на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що ця квартира 04 липня 1994 року була приватизована ОСОБА_4 та ОСОБА_1 й належала їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується примірником свідоцтва про право власності на житло від 04 липня 1994 року, яке видано відділом приватизації Старокостянтинівського елеватора на підставі розпорядження №7 від 04 липня 1994 року та знаходиться в інвентарній справі №954. Спірна квартира була зареєстрована у Старокостянтинівському БТІ за реєстровим номером 4151.

Таким чином, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 увійшла 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, яку після її смерті успадкував її син ОСОБА_5, однак не встиг оформити спадщину і помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Тому, успадкована ним частина спірної квартири увійшла до складу спадщини після його смерті та належить його спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках - по 1/4 частині кожному (1/2 : 2).

Отже, за кожним із позивачів слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, яку він успадкував після смерті матері ОСОБА_4, однак не оформив спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі трати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки ОСОБА_1 є співвласником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами інвентарної справи на цю квартиру за №954, однак втратив правовстановлюючий документ на квартиру, а у видачі дубліката правовстановлюючого документа йому відмовили, що підтверджується письмовими відмовами ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України "Старокостянтинівський елеватор" №861 від 26 вересня 2014 року та виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 29 серпня 2014 року, тому за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 1/4 частину спірної квартири, яку він успадкував після смерті батька, а за ОСОБА_1 - на 3/4 частини цієї квартири (1/2 частина, яка йому належала як співвласнику + 1/4 частина, яку він успадкував після смерті батька).

Оскільки позивачі в ході судового розгляду справи збільшували позовні вимоги, однак не сплатили за це судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., тому він підлягає стягненню з них в рівних частках на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.524, ч.1, ч.2 ст.529, ч.1 та ч.2 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 392, 1216-1218, 1261, 1268 ч.3, 1269 ч.1, 1270 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Старокостянтинів Хмельницької області, є матір"ю ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Красилів Хмельницької області.

Встановити факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь держави по 121 грн. 80 коп. судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: