Єдиний унікальний номер (справа №) 216/6903/14-ц
Номер провадження у суді 2/216/370/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

14 січня 2015 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Романів Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_4, треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Центрально-Міський РВ в м. Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради в якості органу опіки та піклування про позбавлення особи права користування житловим приміщенням (квартирою),

В С Т А Н О В И В:

Позивач просив просив позбавити відповідача права користування житловим приміщенням (квартирою) № 47 у будинку № 56 по вул. Леніна у м. Кривому Розі (далі квартира). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, що підтверджується договором дарування квартири від 24 березня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 681 та витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22333395 від 31.03.2009 року, виданого КП ДОР «КБТІ». Як передбачає п. 12 Договору дарування та ст. 722 ЦК України право власності на вказану квартиру виникло у позивача з моменту прийняття дарунка. Підтвердженням прийняття дарунка у вигляді квартири є одержання позивачем ключів від даної квартири, документів на квартиру, що підтверджується п. 11 Договору, а також тією обставиною, що у квартирі знаходяться особисті речі позивача: телевізор, постільна білизна, меблі та речі особистої гігієни.

При цьому до літка 2011 року у позивача з відповідачем були дуже гарні стосунки. Зареєструвавшись у квартирі, змінивши особові рахунки на своє ім'я, позивач не вимагала від відповідача її зняття з реєстраційного обліку по вказаній квартирі та була згодна на її проживання разом із нею до того моменту як вона почала чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні належною позивачу квартирою.

Так, з літа 2011 року відповідач почала не пускати позивача до у квартиру шляхом запирання на засів з середини тощо. Зазначений конфлікт продовжувався до січня 2013 року, тобто до моменту, коли опікун відповідача ОСОБА_4 не вивіз її на інше постійне місце свого проживання разом зі всіма особистими речами останньої. Отже, з цього моменту відповідач фактично не мешкає у належній мені квартирі, однак при цьому в ній зареєстрована, але не являється членом сім'ї позивача.

Крім того, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19.05.2014 року у справі № 216/993/13-ц, яке набрало чинності 30.05.2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на квартиру, вселення, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні власністю відмовлено повністю. Вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.10.2012 року у справі № 2-0-113/11 ОСОБА_3 визнано недієздатною та призначено її опікуном ОСОБА_4

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ЦК України місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна. Отже, відповідно до вимог зазначеної правової норми відповідач ОСОБА_3 повинна проживати або за зареєстрованим місцем проживання свого опікуна ОСОБА_4 у м. Полтава по вул. Сакко, буд. 149 або за тимчасовим місцем проживання останнього у м. Кривому Розі на м-н. ЗарічнийАДРЕСА_1.

З січня 2013 року відповідач, зібравши всі свої особисті речі, переїхала до іншого місця проживання, яке позивачу невідоме.

Відповідно до довідки № 54, виданої 10.07.2014 року оператором Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби та довідки № 3173 від 10.07.2014 р., виданої майстром КП«ЖЕО №20» у квартирі зареєстрований відповідач.

Реєстрація відповідача у квартирі без фактичного проживання останньої в ній порушує права позивача як власника, оскільки: при нарахуванні комунальних платежів розрахунок здійснюється з кількості осіб, які зареєстровані в житловому приміщенні, що обтяжує матеріально, відповідач своєю реєстрацією перешкоджає в реалізації права вільного розпорядження власністю, в т.ч. права передачі квартири в іпотеку для отримання кредиту; реєстрація відповідача створює певні незручності в праві користування квартирою, оскільки до квартири надходить поштова кореспонденція, яка не має ніякого відношення до її власника або фактичних мешканців в ній, також ОСОБА_3 хоча й формально без фактично проживання, але ж займає житлову площу, межі якої обмежені згідно ЖК України. Все це створює перешкоди, які обмежують права вільного володіння та розпорядження цим майном.

Доказом того, що зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_3 з січня 2013 року фактично не проживає в ній, але зареєстрована є АКТ ТОВ «ДИВОБУД» від 10.03.2014 р. № 385, складений за підписами мешканців будинку ОСОБА_6, ОСОБА_7 - квартири №№ 33,42, посвідчений майстром ТОВ «Дивобуд» ОСОБА_8 та директором підприємства ОСОБА_9.

Отже, оскільки неможливо вирішити питання зняття з реєстраційного обліку відповідача у добровільному порядку, то вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх звязок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

В судове засідання викликались позивач, відповідач та його опікун, треті особи, однак у судове засідання не зявились. Позивач в особі представника ОСОБА_10 просив розглянути справу без участі позивача та його представника, проти заочного рішення не заперечував (а.с. 26, 52), відповідач та/або його опікун процесуальними правами у будь-якій формі не скористались, третя особа №1 просила розглянути позов без участі їх представника (а.с. 23), третя особа №2 також просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують (а.с. 56).

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх звязок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Викладені вище доводи позивача як підстави для задоволення його вимог підтвердженні належними та допустимими доказами, а саме, копією паспорта позивача з відміткою про реєстрацію у квартирі (а.с. 6), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.03.2009 року (а.с. 7), договором дарування квартири від 24.03.2009 року (а.с. 8), рішеням Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 від 19.05.2014 року у справі №216/933/13-ц (а.с. 9, 10), довідкою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №20» від 10.07.2014 року № 173 (а.с. 11), довідкою Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби №54 від 10.07.2014 (а.с. 12), актом обстеження квартири у житловому приміщенні товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» від 10.07.2014 року №385 (а.с. 13), відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 15, 17), довідкою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №20» від 24.11.2014 року № 5437 (а.с. 27), копією паспорта відповідача (а.с. 29), довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» від 05.12.2014 року №696 (а.с. 53), довідкою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №20» від 08.12.2014 року № 5771 (а.с. 54), довідкою Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби №313 від 12.01.2015 (а.с. 55). На противагу зазначеним доказам жодного доказу не надано.

Позивач виконав обовязок доказування згідно ст.60 ЦПК України в необхідному та достатньому обсязі для повного задоволення позовних вимог.

На основі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_4, треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Центрально-Міський РВ в м. Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради в якості органу опіки та піклування про позбавлення особи права користування житловим приміщенням (квартирою) задовольнити повністю.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мазурчак В.М.