Справа №464/9300/15-ц
пр № 2/464/2690/15
УХВАЛА

01.12.2015 суддя Сихівського районного суду м. Львова Дулебко Н.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, приватного підприємства „Оціночна компанія „Лемберг про визнання дій неправомірними, визнання звіту про оцінку майна та рецензії на звіт про оцінку майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, приватного підприємства „Оціночна компанія „Лемберг про визнання дій неправомірними, визнання звіту про оцінку майна та рецензії на звіт про оцінку майна. Згідно з вимогами, викладеними у такій, просить суд визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо призначення експерта для участі у виконавчому провадженні неправомірними; визнати недійсним звіт про оцінку майна боржника та рецензію на такий звіт.

Заяву необхідно залишити без руху з таких підстав.

Згідно з ч.4 ст. 58 Закону України „Про виконавче провадження у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до положень розділу VII ЦПК України, однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, є розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Із позовної заяви встановлено, що у провадженні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб. Разом з тим, відомості про те, яким саме судом видано виконавчий документ, у поданій позовній заяві відсутні.

Відповідно до вищевказаних норм законодавства, а також розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. №14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах оскарження оцінки, визначеної за результатами рецензування, необхідно здійснювати у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно ч.1 до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених, у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, подану заяву необхідно залишити без руху, надавши можливість оформити таку у формі скарги відповідно до розділу VII ЦПК України та надати інформацію з приводу того, яким саме судом (судами) видано виконавчі листи для перевірки дотримання правил територіальної підсудності.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 119, 120 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, приватного підприємства „Оціночна компанія „Лемберг про визнання дій неправомірними, визнання звіту про оцінку майна та рецензії на звіт про оцінку майна залишити без руху.

Про залишення заяви без руху повідомити заявника та надати йому строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Головуючий Дулебко Н.І.