Номер провадження: 22-ц/785/276/15
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

26.03.2013 року заступник прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся з позовом до відповідачів про зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5 звільнити будівлю кафе-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,0741 га; зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 привести земельну ділянку площею 0,0741 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в попередній стан шляхом знесення самочинно збудованих будівлі кафе-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 291,4 кв.м. та літнього майданчика площею 0,0450 га та повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку площею 0,0741 га державі в особі Одеської міської ради; стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід державного бюджету шкоду за самовільне зайняття земельної ділянки в сумі 302,32 гривень, судові витрати покласти на відповідачів.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час проведення перевірки додержання вимог природоохоронного, земельного та містобудівного законодавства при розміщенні і експлуатації об'єктів, розташованих на узбережжі Чорного моря встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не оформили у встановленому законом порядку користування земельною ділянкою та продовжують незаконно використовувати самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0311 га на АДРЕСА_1 під бар з літнім майданчиком "ІНФОРМАЦІЯ_1".

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі.

Представник Одеської міської ради підтримала заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що він не будував зазначену споруду та не повинен відповідати за дії інших осіб.

Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, надали суду клопотання про відкладення розгляду справи з підстав, які судом визнано неповажними.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2013 року позов заступника прокурора Суворовського району м. Одеси, що діє в інтересах держави в особі Одеської міської ради, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення шкоди - задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 знести самочинно збудовану будівлю кафе-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", площею 291,4 кв.м., літній майданчик площею 0,0450 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2013року виправлена допущена в рішенні суду описка з адреси АДРЕСА_1 на правильну АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржують ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в частині задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення суду не оскаржено та у відповідності до вимог ст.303 ч.1 ЦПК України не переглядається.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з;явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 особисто, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_6, яка діє за договором про надання правової допомоги ( а.с. 188-189 т.1).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах Одеської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що будівництво бару " ІНФОРМАЦІЯ_1" та літнього майданчика було здійснено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1, за відсутністю дозволу на виконання будівельних робіт, який видається Інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю. Кафе-бар " ІНФОРМАЦІЯ_1" розташований на земельній ділянці площею 0,0741га, що знаходиться в межах м. Одеси та відноситься до земель комунальної власності, яка не була надана відповідачам для будівництва, а тому позовні вимоги про знесення самочинного будівництва кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_1" з літнім майданчиком особами які здійснили це будівництво - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є обгрунтованими.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором купівлі- продажу від 11 березня 2008року придбали у ОСОБА_7 бар " Пиво", загальною площею 22,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1. Договір купівлі- продажу бару " Пиво" посвідчений нотаріально, а право власності на будівлю бару " пиво" було зареєстровано за ними 19.03.2008року.

В результаті пожежі, що сталася у барі " Пиво", згідно акту про пожежу від 29.01.2008р., майно пожежею було знищено. З метою здійснення господарської діяльності відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було здійснено самочинне будівництво приміщення, яке використовується ними як кафе-бар " ІНФОРМАЦІЯ_1".

Будівництво бару " ІНФОРМАЦІЯ_1" було здійснено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за відсутністю дозволу на виконання будівельних робіт, яке видається Інспекцією Державного архітектурно- будівельного контролю.

На адресу відповідачів неодноразово складались акти та приписи, щодо порушення норм земельного законодавства відносно самовільного захвату земельної ділянки та самочинного будівництва на земельній ділянці ( а.с.69-103).

Земельна ділянка, на якій знаходяться самовільні споруди, розташована на території парку- пам;ятки садово- паркового містецтва місцевого значення ім.Котовського ( охоронне зобов;язання № 115 від 12.12.2002року ( а.с. 56-58).

10.02.2012року Суворовським районним судом м. Одеси заочним рішенням визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по ? частині за кожним на нежитлову будівлю кафе- бару загальною площею 291,4 кв.м., розташованої за адресою : АДРЕСА_1.

Право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано в КП " ОМБІ та РОН " 19.06.2012року на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2012року.

В подальшому ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.08.2012 року заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2012року буцло скасовано, а ухвалою того ж суду від 23.11.2012 року вищевказану позовну заяву залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 29.11.2012 року (а.с. 11).

Однак, відповідно до договору купівлі- продажу від 23.09.2012року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках кожному будівлю вищевказаного бару за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 291,4кв.м.

Статтею 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування", територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю.

Згідно зі ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Правилами п.12 розділу 10 ЗК України встановлено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідних органів виконавчої влади.

Кафе-бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,0741 га, що знаходиться у межах міста Одеси та відноситься до земель комунальної власності.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним Кодексом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно положень ч.4ст.376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

На підставі наведенного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про знесення самочинного будівництва, кафе-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" з літнім майданчиком, особами які здійснили це будівництво - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на земельній ділянці, яку вони самовільно захопили.

Посилання в апеляційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на те, що справа розглянута у їх відсутності не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення, оскільки ОСОБА_4 була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання 15.08.2013року, однак не скористалась своїм правом приймати участь у судовому засіданні ( а.с.132), а ОСОБА_2 з запізненням приймав участь у судовому засіданні 15.08.2013року, про що свідчить журнал судового засідання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що суд помилково зазначив, що відповідачі не оформили у встановленому порядку користування земельною ділянкою спростовуються матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції про те, що документів на земельну ділянку у нього немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що вона та ОСОБА_5 є власниками будівлі бару, загальною площею 291,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 згідно договіру купівлі- продажу від 23.09.2012року, який є чинним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується на те, що він в теперішній час не є власником будівлі, продав її у встановленному законом порядку.

Колегія суддів не приймає до уваги дані доводи, оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули незаконно право власності на самочинне будівництво на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано. Самовільне будівництво було здійснено на земельній ділянці, яка їм не була відведена в установленому законом порядку для будівництва вищевказаних споруд. Тому у них не було законних прав на продаж даної будівлі і саме вони повинні її знести.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П.Заїкін

Л.А. Гірняк