АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/225/15 Справа № 183/7915/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д. І. Доповідач - Калиновський А.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 05 травня 2008 року між ними був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 3 000,00 грн., у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач своїх зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 24 284,52 грн.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 05 травня 2008 року в сумі 24 284,52 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом : 3 000,00 грн., заборгованість по процентам: 12 721,95 грн., заборгованість по комісії: 6 930,00 грн., штраф (фіксована частина): 500 грн., штраф(процентна складова): 1 132,59 грн., а також, судові витрати в сумі 242,85 грн., а всього -24 527,37 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 травня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 3 000,00 грн., у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк", суд виходив з того, що у ОСОБА_2 виникла заборгованість внаслідок невиконання умов кредитного договору, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За умовами п. п. 3.1.1, 3.1.3 Правил строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня указаного місяця. За закінченням строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг із виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі "Моnth".

Відповідно до п. 9.4 Умов вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається.

За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки(ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Вирішуючи спір, суд на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості по кредитному договору. При цьому, не встановив термін дії картки і обставини щодо дати внесення останнього платежу.

Проте, як видно з п. 9.12. Умов, договір між сторонами було укладено на 12 місяців з моменту підписання. Строк дії картки співпадає з датою закінчення дії договору, яка була видана на 12 місяців до 05.05.2009 року.

Як видно з матеріалів справи та було підтверджено у судовому засіданні представником позивача, заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачувалась з дня укладення договору.

Однак, з позовом до суду ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось лише 18.10.2013 року.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем пропущено строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог банку.

Посилання банку на те, що відповідач не заявляв вимог про застосування строку позовної давності є безпідставним, оскільки як у заяві про перегляд заочного рішення ухваленого без повідомлення відповідача, так і у апеляційній скарзі він посилався на пропуск позивачем строку позовної давності, що по суті є заявленням вимоги про його застосування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: